ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 94, 2013-09-16 12:00

מירי רגב: שלום לכולם.

מירי רגב: אנחנו עדיין בפגרה.

מירי רגב: אני שמחה לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה לפני חג הסוכות, ולאחל לכולם שעדיין תהיה לנו גמר חתימה טובה – אומרים עד שמחת תורה, נכון?

משה זלמן פייגלין: גמר טוב.

מירי רגב: גמר טוב.

מירי רגב: לברך את חבר הכנסת פייגלין שנולד לו נכד, ואתמול הייתה הברית והוא היה הסנדק.

משה זלמן פייגלין: תודה.

מירי רגב: נברך את כולם ברכות טובות, לכל החברים, חברי הכנסת שהגיעו, מפקד מחוז ירושלים – שלום לך, אתה כבר בן בית פה בוועדת הפנים, וכל קציני המשטרה שהגיעו.

מירי רגב: אני החלטתי לקיים את הדיון בכל זאת במהלך הפגרה בסוגיית העלייה להר-הבית בעקבות דיון שעשינו לפני החגים, אחרי הרמדאן, שבאמת ישבנו עם המשטרה וביקשנו שיהודים יוכלו לעלות להר-הבית, כפי שכל אזרח מותר לו ללכת ולעלות למקומות הקדושים שהוא מאמין בהם.

מירי רגב: הבטיחו לנו, והיה פה הממ"ז, הבטיח לנו שאכן הנושא הזה יטופל והיהודים יוכלו לעלות להר-הבית.

מירי רגב: במהלך ראש השנה, עוד לפני ראש השנה, כבר התחילו כל מיני בעיות שבעיקר הגיעו אלי מיהודה גליק, מפואה, מעינת מבית-המקדש – היא לא נמצאת פה היום?

<קריאה: היא עובדת.

שולי מועלם-רפאלי: לא, היא בחדר ניתוח.

מירי רגב: היא עובדת, אז בסדר.

יהודה גליק: יעל נציגת הנשים.

מירי רגב: שתציל חיים, זה לא פחות חשוב.

מירי רגב: ובעצם עם הרבה מאוד טענות על כך שיהודים לא מצליחים לעלות להר-הבית, על-פי הבטחה גם של המפכ"ל באופן אישי שדיבר איתי וגם של הממ"ז פה בדיון.

מירי רגב: ולכן החלטתי לפני סוכות, שיהודים רבים רוצים לעלות להר-הבית בסוכות, שזה חול המועד, שאנשים רוצים ללכת לכותל, מתפללים בכותל, עולים להר-הבית – עדיין אנחנו לא יכולים להתפלל בהר-הבית, אני מקווה שזה יקרה, למרות שהמפכ"ל, אני מבינה, לא ציטטו אותו נכון, דיברתי אתו הבוקר, בראיון אמר שכל יהודי יכול להתפלל בהר-הבית.

מירי רגב: הבנתי, דיברתי עם המפכ"ל, שציטטו אותו לא נכון.

מירי רגב: הוא אמר שכל יהודי יכול לעלות להר-הבית, אבל לא להתפלל בהר-הבית.

מירי רגב: אז קודם כול להתפלל בהר-הבית, לצערי עדיין לא הצלחנו להתפלל בהר-הבית, אבל בוודאי גם עדיין לא כל יהודי יכול לעלות להר-הבית.

מירי רגב: אז אני מקבלת את אי ההבנה הזאת שהייתה מבחינת העיתונאי.

מירי רגב: אני תיארתי לעצמי שהמפכ"ל בוודאי מבין ומכיר את העובדות, וכל סוגיית המדיניות של תפילה בהר-הבית או לא היא לא עניין של המשטרה ולא עניין של המשרד לביטחון פנים, היא עניין של הממשלה ועל זה צריך לדון בנפרד.

מירי רגב: הדיון היום הוא דיון נקודתי שבעצם מבקש להפיק לקחים ממה קרה באמת בראש השנה ומדוע היהודים לא יכלו לעלות להר-הבית?

מירי רגב: דבר ראשון.

מירי רגב: והדבר השני, איך אנחנו נערכים לכך שבסוכות, בחול המועד, יהודים שרוצים לעלות להר-הבית יוכלו לעלות להר-הבית?

מירי רגב: מבחינתי כמובן, הדבר הכי טוב היה יכול להיות, אם היינו מגיעים להסדר שיש במערת המכפלה.

מירי רגב: אבל בגלל שאת ההסדר הזה לא יכול לעשות המפכ"ל ולא יכול לעשות השר, אלא זה צריך להיות הסדר שבא מטעם הממשלה, אנחנו נבקש דיון נקודתי בעניין הזה, סיעת הליכוד ואנשים נוספים עם ראש הממשלה, אבל זה לא כרגע לדיון הזה.

מירי רגב: לכן מה שאני מבקשת, שמי שביקש את הדיון יציג את הדברים.

מירי רגב: לאחר מכן חברי כנסת שירצו להתייחס, נא להירשם אצל שוש, ולאחר מכן אתה תגיב, מפקד המחוז.

מירי רגב: אז יהודה גליק, בבקשה.

יהודה גליק: גברתי יושבת-הראש, חברת הכנסת מירי רגב, אני באמת מודה לך על כינוס הוועדה הזאת.

יהודה גליק: מכובדי חברי הכנסת עראר, צור, טיבי, פייגלין, מועלם, אני מקווה שלא פספסתי אף אחד, ואדוני מפקד המחוז, את ברכת את מי שנולד לו נכד, אני רוצה עוד ברכה אחת קטנה למפקד המרחב החדש, סגן ניצב אבי ביטון, נתמנה שבוע שעבר למפקד מרחב דוד.

מירי רגב: מברוכ.

מירי רגב: תרים את היד, שכולם יראו במי מדובר, אתה תהיה השם הבא הרי.

מירי רגב: בהצלחה.

<קריאה: ניצב משנה.

יהודה גליק: ניצב משנה, סליחה.

יהודה גליק: הכרתי הרבה קצינים במשטרה.

יהודה גליק: אני לא מבין במבצעיות, אבל אבי ביטון הוא אדם שהוא דוגמה לאנושיות.

יהודה גליק: ואולי מדי פעם פוגשים קצינים שחושבים שככל שהם יותר אלימים הם יותר חזקים, אני חושב שאבי, בכל אופן מבחינתי, הוא אדם אנושי.

יהודה גליק: אגב, כשאדם הוא אנושי הוא אנושי לכולם, לא משנה יהודים או ערבים.

מירי רגב: חד-משמעי.

יהודה גליק: ולכן אני מאוד מאוד מברך על הבחירה הזאת.

יהודה גליק: אני מאחל לך, ואני אומר לך, אדוני מפקד המחוז, אמרתי לך את זה בעבר, אני חושב שאבי הוא איש יקר וטוב למערכת, עושה רק טוב למשטרת ישראל.

מירי רגב: מברוכ.

יהודה גליק: בהחלט.

אחמד טיבי: אם אני הייתי אומר דברים טובים עליו, היו מפטרים אותו.

אחמד טיבי: זה ההבדל.

אחמד טיבי: אם תמשיך להגיד ככה, תהיה לו סטיגמה.

מירי רגב: בוא אני אגיד לך מה: אל תגיד.

יהודה גליק: אמרתי: על אנושיותו.

יהודה גליק: לא אמרתי שום דבר על המקצועיות, ואמרתי שהוא אנושי כלפי כולם.

מירי רגב: אמרת טוב, לא צריך לחזור.

מירי רגב: בוא תמשיך.

יהודה גליק: אוקיי.

יהודה גליק: אני רוצה לומר שבאמת בדיון הקודם ישב פה מפקד המרחב הקודם, משה ברקת, והוא התחייב שמשטרת ישראל תדאג, כפי שהיא דאגה שבימי הרמדאן כל המוסלמים שרצו יכלו להיכנס להר-הבית, ואפילו לצורך כך משום מה מנעה כניסת יהודים להר-הבית למשך כמה שבועות, הוא התחייב שבמשך ימי חגי תשרי כל היהודים שירצו בכך יוכלו לעלות להר-הבית.

יהודה גליק: אולי בגלל שאנחנו ברוח כיפור וסוכות, חג השלום, בהחלט ראינו שמשטרת ישראל נקטה בצעדים שלא ראינו כמותם, ומן הראוי להגיד את זה כאן על השולחן.

יהודה גליק: ראינו שהיו גורמים שקראו להסתה וקראו לאלימות, ומשטרת ישראל, אני בכל אופן כבר הרבה זמן לא ראיתי אותה נוהגת כך, כולל מעצרים, כולל חסימת כל מיני גורמים אלימים להתקרב להר-הבית.

יהודה גליק: ואני חושב שבעניין הזה מגיעה לא רק ברכה.

יהודה גליק: איך אמר לי את זה אבי ואני מצטט אותו, כשאני ישבתי בשולחן החג בראש השנה בבית שלי ונהניתי והתפללתי, היו פה שוטרים שנלחמו ונאבקו, ועל כך באמת כל הכבוד.

יהודה גליק: אבל, ואני לא אומר אבל במובן שיש הגבלה למה שהם עשו, הם עבדו מאוד מאוד קשה, אבל בשורה התחתונה, וזאת השאלה, כשאנחנו, נמצאים פה חברי מארגוני המקדש, המטה המשותף, נמצאים פה נציגי הקרן לנחלת עצמאות ישראל, כשאנחנו מגיעים להר-הבית בערב ראש השנה, הר-הבית סגור בעצם.

יהודה גליק: מה זאת אומרת סגור?

יהודה גליק: עוד מעט יגידו לכם שהר-הבית היה פתוח.

יהודה גליק: אז כדי שכולם ידעו, כך נראה הר-הבית.

יהודה גליק: בערב ראש השנה, לא מעט שעות, נתנו ליהודים להיכנס כאן, זרזו אותם, בתוך שתי דקות הם נאלצו לצאת כאן, משער המוגרבים לצאת לשער השלשלת.

יהודה גליק: מבחינתנו זה נקרא שהר-הבית סגור.

יהודה גליק: יהודים באים להיכנס להר-הבית, רוצים להיכנס למקום הזה.

יהודה גליק: אף אחד מאלה שרוצים להיכנס לשם, אני אומר את זה שוב באמת, אין לנו שום כוונה להתנגח לא עם אף אחד – לא עם המשטרה ולא עם המוסלמים שנמצאים שמה, אנחנו רוצים בסך הכול להיכנס ולעמוד על הזכויות הפשוטות הבסיסיות.

טלב אבו עראר: מה אתה מחפש שם?

טלב אבו עראר: מה אתה רוצה שם?

מירי רגב: מה שאתה מחפש שמה, טלב.

מירי רגב: מה שאתה מחפש שם.

מירי רגב: אתה מתפלל, הוא לא יכול להתפלל.

טלב אבו עראר: שיענה לי.

מירי רגב: לא מאשרים לו אפילו לעלות.

שולי מועלם-רפאלי: מה אתה מחפש שמה?

טלב אבו עראר: שאלתי.

מירי רגב: רגע, לא נאפשר לזה ככה להתפתח.

מירי רגב: תמשיך, יהודה.

יהודה גליק: אני רוצה לומר: ידידי חברי הכנסת, אני לא מתבייש, חברי הכנסת עראר וטיבי דווקא, שמעתי את התבטאויותיכם בימים האחרונים, שמי שעולה להר-הבית להתפלל הוא פרובוקטור.

יהודה גליק: אז יש פרובוקטורים שמתפללים, אומרים שמע ישראל, אבל יש כאלה שהם אוהבי שלום, זורקי אבנים למשל.

יהודה גליק: לא שמעתי את הגינויים שלכם.

יהודה גליק: אדרבה, אני קורא לכם: בואו ביחד אתי, נעלה להר-הבית ונאמר: מי שאלים, מילולית או פיזית, יהודי או ערבי, לגרש אותו מהמקום הקדוש הזה.

יהודה גליק: חברים, אם הבן שלי בגן השעשועים זורק אבנים, אני נוזף בו, אבל אם הוא עושה את זה בתוך בית הכנסת, זה סיפור אחר.

יהודה גליק: חברים, כולנו פה נזעמנו ונתפחדנו כשעשו גרפיטי על מסגדים, ובצדק נזעקנו, כי זה לא יכול להיות שבמדינת ישראל יחללו מקומות תפילה.

יהודה גליק: לא יכול להיות, אני אומר את זה באמת, לא יכול להיות שיהיו זריקות אבנים למאות, מאות אנשים זורקים אבנים בהר-הבית על יהודים ובגלל זה מרחיקים את היהודים משם.

יהודה גליק: אנחנו באים להר-הבית למען זכויותינו הבסיסיות כיהודים שמאמינים שזה המקום הקדוש ביותר לעם היהודי, המקום הקדוש ביותר בעולם.

יהודה גליק: אני לא אומר לך שמכה לא קדוש בשבילך, אני לא אומר לך מה קדוש בשבילך ומה לא.

יהודה גליק: אני מצפה שאף אחד לא יגיד לי מה קדוש ומה לא.

יהודה גליק: אני רוצה אולי לומר עוד נקודה אחת בכנות, רבותי.

מירי רגב: רגע, אני רוצה להבין.

מירי רגב: מה שאתה אומר, שבערב ראש השנה, ההר היה סגור לביקורים.

יהודה גליק: ערב ראש השנה היה פתוח, הזיזו אותנו למשך דקה בבוקר.

יהודה גליק: לאחר מכן סגרו את ההר, אחר הצהריים הוא היה סגור.

יהודה גליק: בראש השנה עצמו, שוב, היו שמה זריקות אבנים, בהתחלה היהודים עשו סיבוב, אחרי שעה זרקו אותם החוצה משער השלשלת.

יהודה גליק: אחר הצהריים היה סגור.

יהודה גליק: במשך אותו שבוע, במשך השבוע האחרון, אותו דבר.

יהודה גליק: עכשיו, אנחנו עומדים לפני חג סוכות, רבותי.

יהודה גליק: חג סוכות זה החג של הר-הבית, החג היהודי של הר-הבית.

יהודה גליק: לצערי, למרות כל המאמצים, משטרת ישראל לא הצליחה.

יהודה גליק: ולכן אני מבקש מכם, אדוני מפקד המחוז, בוא אתי ביחד לממשלת ישראל, ונדרוש שבחגי ישראל תהיה כניסה רק ליהודים.

יהודה גליק: לפחות לשעות שיהודים נכנסים לשמה, שבשעות האלה אתם יכולים להכריז: כל מי שנמצא כאן והוא לא יהודי, הוא נמצא בשטח צבאי סגור ולעצור אותו.

אחמד טיבי: - - -

טלב אבו עראר: מה, הוא לא יתפלל?

טלב אבו עראר: המוסלמי לא יתפלל שם?

יהודה גליק: סליחה, יש זמנים שאתם יכולים להתפלל.

יהודה גליק: יש פתרון, הציעה את זה חברת הכנסת, כמו מערת המכפלה.

יהודה גליק: אבל אני אומר: אף אחד לא מפריע לך להתפלל.

יהודה גליק: זריקת אבנים, זאת דרך התפילה של המוסלמים?

יהודה גליק: תסביר לי, שאני אדע.

טלב אבו עראר: אין לך מה לחפש שם, אין לך מה לעשות שם.

טלב אבו עראר: זה מקום למוסלמים.

טלב אבו עראר: תתבייש לך.

מירי רגב: טוב, טלב, אתה תדבר גם.

יהודה גליק: אני כבר מסיים.

טלב אבו עראר: חוצפה.

<אסף פריד: אתה חצוף.

אחמד טיבי: סליחה.

אחמד טיבי: חבר כנסת יכול להגיד למישהו: זו חוצפה, אבל הוא לא יכול להגיד לחבר כנסת: אתה חצוף.

טלב אבו עראר: מי אמר?

<אסף פריד: מי שאומר שיהודי לא יכול להיות בהר-הבית הוא חצוף, סליחה.

מירי רגב: סליחה רגע.

אחמד טיבי: מירי, מירי.

טלב אבו עראר: איזה חצוף אתה.

<אסף פריד: מי שאומר שיהודי לא יכול להיות בהר-הבית הוא חצוף.

<אסף פריד: היינו פה הרבה לפניכם.

<אסף פריד: אתם התפללתם לאבנים כשאנחנו היינו בהר-הבית.

טלב אבו עראר: אין לך מה לעשות שם.

טלב אבו עראר: תתבייש לך.

שולי מועלם-רפאלי: - - -

אחמד טיבי: זה החוק.

שולי מועלם-רפאלי: - - -

אחמד טיבי: אל תעני לו.

אחמד טיבי: לא הוא.

שולי מועלם-רפאלי: אני לא אענה לו.

טלב אבו עראר: אני מבקש להוציא אותו.

טלב אבו עראר: אם הוא אמר חצוף, שהוא ייצא.

מירי רגב: שולי.

מירי רגב: לא, הוא לא ייצא, מותר לו להגיד מה שהוא רוצה.

טלב אבו עראר: אני מבקש להוציא אותו.

טלב אבו עראר: אני מבקש להוציא אותו.

אחמד טיבי: לא, מירי.

אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, יש כללים בכנסת.

טלב אבו עראר: או שהוא יתנצל עכשיו.

אחמד טיבי: או שהוא מתנצל או שהוא מוצא.

אחמד טיבי: זה התקנון.

טלב אבו עראר: תגידי לו שיתנצל.

אחמד טיבי: זה התקנון.

יהודה גליק: אסף, תתנצל.

יהודה גליק: אסף, תתנצל.

אחמד טיבי: פייגלין יכול לענות לטלב אבו עראר, מועלם יכולה לענות.

משה זלמן פייגלין: אני מבקש רגע להגיב לדברים, אם כך.

אחמד טיבי: לא לא.

אחמד טיבי: אני מבקש לא לקפוץ מעל הנושא שאני העליתי.

משה זלמן פייגלין: גם לי שמורה הזכות לומר כאן משהו.

טלב אבו עראר: הוא לא חבר כנסת, פייגלין.

אחמד טיבי: בסדר.

אחמד טיבי: אני פניתי ליושבת-ראש, הוא לא היושב-ראש.

אחמד טיבי: אתה לא היושב-ראש.

אחמד טיבי: אני מדבר על התקנון.

מירי רגב: הבנתי.

מירי רגב: אז הוא רוצה לדבר על - - -

אחמד טיבי: את צריכה עזרה?

מירי רגב: שנייה רגע.

אחמד טיבי: אתה צריכה עזרה לגבי התקנון?

משה זלמן פייגלין: אתה מרשה לי?

אחמד טיבי: יש פה הפרה בוטה של התקנון.

אחמד טיבי: אני מבקש לקיים את התקנון.

משה זלמן פייגלין: אני ביקשתי - - -

אחמד טיבי: אף אזרח, אף אורח, גם לא מנכ"ל משרד ממשלתי, לא יכול להגיד לחבר כנסת כל אמירה שהיא אמירה תוקפנית.

מירי רגב: תמתין רגע, הוא רוצה להגיד משהו.

משה זלמן פייגלין: חבר הכנסת טיבי, שמענו אותך.

אחמד טיבי: חבר כנסת יכול לענות לחבר כנסת.

משה זלמן פייגלין: אתה יודע לצעוק, אני עוד לא יודע לצעוק כל כך טוב כמוך, מה לעשות.

משה זלמן פייגלין: אבל גם ליהודי מותר לדבר בכנסת, אז תרשה לי גם כן את זכות הדיבור - -

מירי רגב: לא, הוא לא דיבר על זה.

משה זלמן פייגלין: - - ולהציע גם כן את עצתי כחבר כנסת ליושבת-ראש הוועדה.

משה זלמן פייגלין: מה שעשה כאן חבר הכנסת עראר הוא דבר שלא ייעשה.

משה זלמן פייגלין: זו אכן חוצפה שאין כדוגמתה, שאין למעלה ממנה - -

מירי רגב: פייגלין, אתה ראשון הדוברים.

משה זלמן פייגלין: - - לבוא כאן - - -

מירי רגב: הבנתי, אני מבינה.

משה זלמן פייגלין: לא, אני מציע לך כיצד להגיב לדרישתו של חבר הכנסת טיבי, לכן זה חשוב עכשיו.

מירי רגב: לא, אז אני אגיד לך: הדרישה של טיבי היא לא בגלל שהוא דיבר ככה אל חבר הכנסת עראר, אלא משום שבאופן עקרוני אורחים לא יכולים לדבר כך אל חברי כנסת.

מירי רגב: אני בטוחה שהאמירה של – מה שמך?

<אסף פריד: אסף.

מירי רגב: אסף לא התכוונה להעליב אדם כזה ואחר, אלא להגיד שהדברים שלו הם דברים שאתה לא מאמין בהם, כמו שאני גם לא מאמינה בדברים שלו.

מירי רגב: לכן אני מציעה לך לחזור בך מהפגיעה האישית, לחזור על המסר שאתה רוצה להגיד ולחזור בך מהפגיעה האישית בחבר כנסת.

מירי רגב: זה הכול.

<אסף פריד: אני מקבל את מה שאת מציעה.

מירי רגב: מאה אחוז.

מירי רגב: תודה רבה לך, ובזה אנחנו חוזרים לדיון עצמו.

מירי רגב: אני מבקשת לתת ליהודה לסיים את דבריו, בבקשה.

יהודה גליק: אנחנו נמצאים בוויכוח עם המשטרה, האם הייתה החלטת ממשלה לאסור תפילת יהודים בהר-הבית או לא?

יהודה גליק: לדעתנו לא הייתה החלטת ממשלה כזאת.

יהודה גליק: אבל גם אם כן הייתה, לא הייתה החלטת ממשלה לאסור להכניס תנ"ך להר-הבית, לא הייתה החלטת ממשלה לאסור להכניס תהילים בכיס לתוך הר-הבית.

יהודה גליק: יש פה איזושהי מתיחת יתר.

יהודה גליק: עכשיו, מתיחת היתר נוצרה לפני 25 שנה, 30 שנה, היו מעט יהודים שעלו להר-הבית.

מירי רגב: יהודה, זה לא הדיון.

מירי רגב: זה לא הדיון.

יהודה גליק: אני מסיים.

מירי רגב: לא, הדיון הוא אחד, אני רוצה להבהיר משהו.

מירי רגב: המשטרה לא אחראית על המדיניות.

מירי רגב: על המדיניות, תאמין לי, במושב הבא נקיים דיונים עם מי שצריך לקיים דיונים על המדיניות.

מירי רגב: הדיון הזה הוא רק דיון נקודתי, לאפשר ליהודים לעלות להר-הבית, נקודה, במהלך החג.

מירי רגב: זה הדיון.

יהודה גליק: אני אומר דברים מאוד מאוד ברורים: אנחנו – לא רק אני, גם חברי – ניאבק על הזכויות הבסיסיות של היהודים.

מירי רגב: מאה אחוז.

יהודה גליק: אפילו קראנו לזה תוכנית ליב"ה.

יהודה גליק: הר-הבית הוא הלב שלנו, הוא הלב שלי, הוא הלב של האומה הישראלית.

יהודה גליק: תוכנית למען חירות יהודית בהר-הבית – ליב"ה.

יהודה גליק: אנחנו ניאבק להסדיר את הזכויות הבסיסיות, האנושיות, לכל אחד ואחד, לכל יהודי שרוצה לעלות להר-הבית.

יהודה גליק: לא יכול להיות שסותמים לנו את הפה, לא יכול להיות שמתעלקים עלינו.

יהודה גליק: ואני מבקש מכם המשטרה – אנחנו ביחד – אני מבקש לבוא ביחד, לכבד את המקום הזה.

מירי רגב: אוקיי.

מירי רגב: מאה אחוז.

יהודה גליק: לדאוג שהמקום הזה ביום חגינו, בחול המועד, מעבר למאמצים שעשיתם - -

מירי רגב: אוקיי, יהודה.

יהודה גליק: - - לאפשר לכל יהודי שירצה לעלות בחול המועד - -

מירי רגב: מאה אחוז.

יהודה גליק: - - בחג של הר-הבית, לעשות את זה ולקיים את זה, כי אנחנו צופים שכ-5,000 יהודים יגיעו.

מירי רגב: אוקיי.

מירי רגב: את רצית?

מירי רגב: רק אם יש לך משהו להוסיף על הדברים של יהודה.

<יעל קביליו: הערה קטנה לגבי מה שקרה בראש השנה, כי בעלי עלה באותו יום, זרקו על ילדי - - - ומאז נסגר ההר.

מירי רגב: זרקו אבנים.

מירי רגב: זאת אומרת, יהיה מעניין אותי לשמוע אחר כך מהמשטרה, אם תפסתם את מיידי האבנים ואיפה הם נמצאים.

מירי רגב: חשוב לי לדעת מה קורה עם מיידי האבנים בהר-הבית, אז זו סוגיה נוספת שאני רוצה.

מירי רגב: אוקיי, פואה, בבקשה קצר, רק אם יש לך מה להוסיף על דברי קודמיך, ואנחנו עוברים למפקד המחוז.

מירי רגב: אבל דבר ממש בקיצור.

<מיכאל פואה: אני חושב שמה שגורם לכך שמשטרת ישראל לא עומדת במשימה הזאת הוא זה שהיא מאפשרת לקבוצות פרובוקציה שממומנות על-ידי קרן אל-אקצא לעלות להר-הבית, זה מופיע בדוח שאני כתבתי.

<מיכאל פואה: ומשום מה משטרת ישראל בתשובה לחבר הכנסת פייגלין קבעה שיש החלטת ממשלה שהעניקה לווקף את הסמכויות במקום.

<מיכאל פואה: הנוכחות של סדרני הווקף כשאין החלטת ממשלה כזאת וקבוצות הפרובוקציה, מולידה את התמונות האלה, אם אפשר לכבות את האור, שאני רוצה חצי דקה להראות.

<מיכאל פואה: אלה תמונות שצולמו ביום ראש השנה, ביום ו'.

<מיכאל פואה: (מוקרן סרטון)

יהודה גליק: לא היה שם אף יהודי באותו יום, כי זה יום שישי.

מירי רגב: זה על ההר?

<מיכאל פואה: על ההר.

מירי רגב: את החבר'ה שזורקים.

<מיכאל פואה: הכול מחובר והוא לא - - - רואים את השוטרים שחוטפים את האבנים.

מירי רגב: בתפילת יום השישי.

מירי רגב: עכשיו תמתין רגע, אני רוצה לשאול רגע את הממ"ז.

מירי רגב: במצב כזה למה לא מיד סוגרים את ההר?

מירי רגב: כל מי שנמצא על ההר עולה לתחנת משטרה.

דוד צור: - - -

מירי רגב: שנייה, אני ביקשתי רגע.

מירי רגב: דוד, אתה דואג לפריינטי?

מירי רגב: איך הוא יתקדם בדרגות אם מישהו אחר יענה במקומו?

דוד צור: לא הסכימו למנות אותי ממ"ז ירושלים.

מירי רגב: הבנתי.

מירי רגב: אתה רואה?

מירי רגב: אז אני רוצה לשאול שאלה: מיידי אבנים שמיידים אבנים על ההר, ואנחנו נגד אלימות מכל כיוון שהוא, למה לא סוגרים את ההר כשטח צבאי סגור, לוקחים את כל מיידי האבנים, שמים אותם בבקשה על רכב משטרתי למעצר?

<יוסי פריינטי: התמונות האלה צולמו ביום שישי, בתפילת יום השישי.

מירי רגב: כן.

<יוסי פריינטי: כאן אנחנו רואים שיש יידוי אבנים מסיבי לעבר כוחות המשטרה.

<יוסי פריינטי: אם הסרט ימשיך לרוץ, את תיכף תראי איך מאות שוטרים פורצים לתוך הר-הבית, מבצעים מעצרים ועושים את כל מה שאת אומרת.

<מיכאל פואה: אני ממשיך מיד בסרט.

<יוסי פריינטי: - - - 30,000 מתפללים בהר-הבית.

מירי רגב: אם יש 30,00 מתפללים בהר-הבית, ומי שמיידה אבנים זה חלק מאותם מוסלמים, תוציא את כולם מהר-הבית, את כולם, את היהודים ואת המוסלמים, ותעשה שמה סדר.

<יוסי פריינטי: אין יהודים.

שולי מועלם-רפאלי: אין יהודים, לא נותנים ליהודים להיכנס.

<מיכאל פואה: חברת הכנסת מירי, את לקחת לי את המילים מהפה.

<מיכאל פואה: אני רק רוצה לחדד אותם, כי את כל כך צודקת.

מירי רגב: לא יכול להיות שאני חושבת כמוך.

<מיכאל פואה: אני מיד אראה את זה.

<מיכאל פואה: השוטרים התפרצו, אף שוטר לא מכריז על התקהלות בלתי חוקית, ונראה מה קורה שהשוטרים לא מכריזים על התקהלות בלתי חוקית.

מירי רגב: בבקשה, תמשיך עם זה הלאה.

טלב אבו עראר: התקהלות בלתי חוקית במסגד?

מירי רגב: רגע.

טלב אבו עראר: במסגד התקהלות בלתי חוקית?

טלב אבו עראר: מושג חדש.

מירי רגב: טלב, בטח.

מירי רגב: מה חשבת, שבמסגד מותר לזרוק - - -

<קריאה: המשימה שלהם לזרוק אבנים - - -

טלב אבו עראר: מסגד שלי זו התקבלות אסורה?

שולי מועלם-רפאלי: חבר הכנסת עראר, במסגד - - -

<מיכאל פואה: הנה, השוטרים פורצים.

מירי רגב: שולי.

<מיכאל פואה: תסתכלו רגע, השוטרים פורצים ומלא חבר'ה נשארים.

<מיכאל פואה: למה?

<מיכאל פואה: כי לא הכריזו על התקהלות בלתי חוקית.

טלב אבו עראר: התקהלות אסורה.

<קריאה: כולם בורחים.

<מיכאל פואה: עכשיו נראה, אני פשוט אדלג.

<מיכאל פואה: אתם יכולים פה לראות עוד שתיים-שלוש דקות, חבל על הזמן.

<מיכאל פואה: אני אראה לכם מה קורה עוד שתי דקות, רק שנייה, כשהשוטרים פשוט לא עצרו אף אחד כמו שאת אמרת, לא הודיעו על שטח - - -

<יוסי פריינטי: אתה לא מדייק, נעצרו 30 איש באותו יום.

מירי רגב: תיכף.

מירי רגב: אני אתן לך תיכף.

<מיכאל פואה: תראה מיד מה קורה, איך הפורעים האלה הודפים חזרה את המשטרה החוצה.

דוד צור: אתה עושה תחקיר על הפעילות המבצעית של המשטרה על ההר?

<מיכאל פואה: כן.

<מיכאל פואה: בוודאי.

דוד צור: מי שמך?

<מיכאל פואה: אף אחד לא שמני.

מירי רגב: רגע, דוד, תן לו רגע לענות.

<מיכאל פואה: תראה מיד מה קורה כשלא מכריזים על התקהלות אסורה.

<מיכאל פואה: מיד תראו.

דוד צור: מה הקשר להכרזה על התקהלות אסורה?

משה זלמן פייגלין: אתה לא הבנת.

<מיכאל פואה: שאפשר לעצור את כולם, אפשר לפנות את ההר.

<אביעד ויסולי: רק ליהודים מכריזים על התקהלות אסורה.

<מיכאל פואה: חכה, תראה מיד מה קורה, מיד עוד חצי דקה תראה.

דוד צור: כשזורקים אבנים לא צריך להכריז על כלום, אפשר להוציא אותם ולהכות בהם.

שולי מועלם-רפאלי: אבל לא עושים את זה, דוד, לא עושים את זה.

<מיכאל פואה: ותסתכל, ועכשיו למה עושים את זה?

<מיכאל פואה: הנה, תסתכל עכשיו מה קורה.

מירי רגב: רגע.

<מיכאל פואה: תסתכל עכשיו איך מגרשים את השוטרים מההר.

יהודה גליק: רואים שהעיפו את המשטרה אחורה.

<מיכאל פואה: מיד מיד תראו איך השוטרים מועפים מההר.

<מיכאל פואה: עוד עשר שניות זה.

<יוסי פריינטי: דקה אחרי זה פרצנו פעם נוספת, פעם שנייה.

משה זלמן פייגלין: נכון.

משה זלמן פייגלין: כל הסאגה הזו - - -

<מיכאל פואה: נכון.

<מיכאל פואה: כל החנגה הזאת מיותרת.

<מיכאל פואה: תסתכלו איך השוטים מובלים אחורה.

<מיכאל פואה: פשוט שערורייה.

<יוסי פריינטי: הם לא מובלים, זה החלטה שלי לצאת החוצה, וכעבור שתי דקות פרצנו פעם נוספת.

<מיכאל פואה: אתה רוצה, אני אראה עוד תמונות של שוטר שמנסה לפרוץ וחוטף אבנים וכל החברים שלו משאירים - - -

מירי רגב: טוב, פואה, הבנתי.

<מיכאל פואה: מיותר.

<מיכאל פואה: תסתכלו הכול איך השוטרים - - -

מירי רגב: פואה.

אחמד טיבי: אתם יודעים שירו גם, המשטרה ירתה בעבר במתפללים והרגה מתפללים?

אחמד טיבי: זה מה שאתם רוצים?

אחמד טיבי: מה התחרות עכשיו?

מירי רגב: אנחנו רוצים - - -

אחמד טיבי: חיכיתם יותר, זרקתם יותר, למה לא יריתם?

מירי רגב: טיבי.

אחמד טיבי: נהרגו עשרות אנשים במסגד אל-אקצא.

מירי רגב: טיבי, תפסיק כבר.

אחמד טיבי: עשרות אנשים נהרגו.

אחמד טיבי: זה מה שאתם רוצים?

יהודה גליק: אתה תגנה אותם?

אחמד טיבי: זה מה שאתם רוצים?

יהודה גליק: אתה מוכן לגנות אותם?

אחמד טיבי: אני מגנה אתכם.

<מיכאל פואה: סליחה רגע, יהודה.

<מיכאל פואה: לא רוצה לגנות, אני רוצה דבר אחד.

יהודה גליק: אתה מגנה את מי שמתפלל במקום לגנות זורקי אבנים.

אחמד טיבי: אתכם אני מגנה.

<אביעד ויסולי: אתה מגן על זורקי אבנים?

אחמד טיבי: חבורה של פרובוקטורים הזויים, שיוזמים דיון הזוי.

<מיכאל פואה: חברת הכנסת מירי רגב.

<אביעד ויסולי: אתה מגן על מחבלים.

אחמד טיבי: הדיון הזוי.

אחמד טיבי: אלה מתפללים, לא מחבלים.

<מיכאל פואה: בחודש הרמדאן ההר נסגר ליהודים במשך מספר ימים.

<אביעד ויסולי: יותר מעשרה ימים.

<מיכאל פואה: פה יש לנו עדות - - -

אחמד טיבי: אל-אקצא הוא מסגד למוסלמים, ורמדאן זה חודש צום למוסלמים, אם אתה לא יודע - - -

שולי מועלם-רפאלי: חבר הכנסת טיבי, סוכות זה חג של יהודים.

שולי מועלם-רפאלי: אז בוא נעשה את הסידור שיש במערת המכפלה גם בהר-הבית.

טלב אבו עראר: - - -

אחמד טיבי: תתני לנו לדבר עוד מעט.

<מיכאל פואה: רק תנו לי לסיים.

<מיכאל פואה: קבוצות של פורעים יושבות שמה, מצולמות על-ידי המשטרה, מזוהות, והן עולות עוד פעם ועוד פעם.

<מיכאל פואה: למה משטרת ישראל לא יכולה למנוע את העלייה שלהן מראש?

<מיכאל פואה: זה קבוצות שכל פעם מטרידות את העולים בקריאות, באיומים, בהפחדות.

<מיכאל פואה: ואני רוצה רק באמת לקצר, השר לביטחון פנים התחייב במכתב לחבר הכנסת פייגלין בתשובה לשאילתא, שלא יהיו משחקי כדורגל על ההר.

<מיכאל פואה: והנה אתמול אתם יכולים לראות.

מירי רגב: במקום קדוש משחקים כדורגל?

<קריאה: כל יום.

<מיכאל פואה: הנה, תסתכלי, זו תמונה אתמול.

<מיכאל פואה: זה הוראות החוק, זה החלטת בג"ץ, זה מכתב של השר לביטחון פנים.

מירי רגב: אוקיי, תיכף נבדוק את העניין הזה גם.

<מיכאל פואה: השר לביטחון פנים, והמשחקים ממשיכים.

מירי רגב: הבנו, תודה רבה.

<אביעד ויסולי: הממ"ז לא סופר את השר.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: מי זה פה?

<אביעד ויסולי: עורך-דין אביעד ויסולי, יושב-ראש המטה המשותף לארגוני המקדש.

מירי רגב: אני יודעת מי אתה.

מירי רגב: נתתי לך כאילו משהו להנחתה, שתרגיע.

<קריאה: זה סוג של תפילה.

<קריאה: כדורגל זה סוג של תפילה.

<מיכאל פואה: רק סיכום הזמנים, כמו שהיה בפעם קודמת, כמה יורדים, כמה - - -

מירי רגב: מאה אחוז.

מירי רגב: אני מבקשת את התייחסות הממ"ז לכמה דברים: קודם כול, לגבי דברי המפכ"ל, הבהרנו את זה, אין צורך להבהיר את זה שוב.

אחמד טיבי: לא לא, חשוב שהוא יבהיר את זה.

מירי רגב: אין בעיה.

מירי רגב: אז תבהיר גם אתה את מה שאני דיברתי היום עם המפכ"ל, שבעצם המפכ"ל אמר לי שהוא לא הובן נכון, הוא לא דיבר על זה שיהודי יכול להתפלל בהר-הבית אלא שיהודי יכול לעלות להר-הבית.

מירי רגב: גם באמירה הזאת יש לי הסתייגות, כי כפי שאנחנו רואים, לא כל היהודים יכולים לעלות להר-הבית.

מירי רגב: דבר ראשון.

מירי רגב: הדבר השני, אני מבקשת את התייחסותך באמירה קצרה, מדוע לא מיישמים את החלטת השר בעניין משחקי כדורגל על ההר.

מירי רגב: זו תשובה של כן ולא, כי ממנה נוכל להתגלגל הלאה להליכים של בג"ץ ולהליכים המשפטיים.

מירי רגב: שני הדברים העיקריים הם קודם כול, מה עושים עם מיידי האבנים על ההר?

מירי רגב: למה זה חוזר על עצמו?

מירי רגב: למה בכלל שוטרים צריכים להיות נסוגים בפני אזרחים, כל אזרח שהוא, אם הוא ערבי או אם הוא יהודי?

מירי רגב: למה השוטר לא יכול לעמוד מולם, לעצור אותם ולבצע את תפקידו, כמו בכל מדינה דמוקרטית שאנחנו ריבונים עליה?

מירי רגב: והדבר האחרון הוא מה למדת מראש השנה לגבי סוכות כדי לאפשר בעצם לכמה שיותר יהודים לעלות להר-הבית?

<מיכאל פואה: קבוצות הפרובוקציה חשוב גם כן.

מירי רגב: לא, די.

<יוסי פריינטי: ברשותכם, אני חושב שבחמש דקות, לא יותר מזה, אני אבהיר את הדברים, כי יש פה חוסר ידע עצום במה המשטרה עשתה, יש פה עובדות לא נכונות לחלוטין לגבי מספר היהודים וכמות היהודים שעלו להר-הבית לביקורים במהלך החגים.

<יוסי פריינטי: פשוט המידע הוא לא נכון.

<יוסי פריינטי: אני בטוח שגם החברים שנמצאים פה ישמעו מה המשטרה עשתה.

<יוסי פריינטי: דרך אגב, אני אגיד פה את העמדה בצורה מאוד מאוד ברורה.

<יוסי פריינטי: אני אתחיל מדברי המפכ"ל, כפי שנתבקשתי להבהיר.

<יוסי פריינטי: המפכ"ל ביקש ממני גם להבהיר את זה פעם נוספת.

<יוסי פריינטי: המפכ"ל התכוון בדברים שלו לביקורי יהודים בהר-הבית ולא לתפילת יהודים.

<יוסי פריינטי: מיד אחרי שזה פורסם בתקשורת הוא הוציא הבהרה, ההבהרה והודעת המפכ"ל נמצאות כאן בפני.

<יוסי פריינטי: היא יצאה לתקשורת ופורסמה, שהמפכ"ל התכוון בדבריו לביקורי יהודים ולא לתפילת יהודים.

<אביעד ויסולי: הוא אמר שלוש פעמים התפלל או לא אמר?

<יוסי פריינטי: אני מבהיר כרגע מה שאמר המפכ"ל.

<יוסי פריינטי: דיברתי אתו, שוחחתי אתו, כמה דקות, גם חברת הכנסת דיברה אתו כמה דקות לפני הדיון, כדי שהדבר הזה יובן אחת ולתמיד.

מירי רגב: הוא לא הובן נכון.

מירי רגב: ככה הוא אמר והוא חזר, הוא אמר.

<יוסי פריינטי: הוא לא הובן נכון.

<יוסי פריינטי: הוא התכוון לביקורי יהודים.

משה זלמן פייגלין: או שהוא התבלבל, מותר לו.

<יוסי פריינטי: אוקיי.

<יוסי פריינטי: זה מה שנתבקשתי להבהיר.

<יוסי פריינטי: לעצם העניין, המשטרה נערכה, כפי שהבטחנו לפני החגים, בכוחות מאוד מתוגברים ומאוד גדולים כדי לאפשר את ביקורי היהודים גם בראש השנה, גם בכיפור ובחגים בכלל, וכמובן גם בסוכות.

<יוסי פריינטי: המשטרה נקטה במגוון גדול מאוד, שתיכף אני אפרט אותו, כמו שאמרתי, בחמש דקות, לא יותר מזה, במגוון גדול של פעולות ואמצעים כדי לאפשר את ביקורי היהודים בחגים.

<יוסי פריינטי: ההיערכות שלנו כללה, והדברים פה נאמרו בחלקם, גם הרחקות מהר-הבית של אנשים שידענו שהם הולכים להפר את הסדר והם מתכוונים להפריע לביקורי היהודים, הרחקנו אותם מהר-הבית על-ידי בתי-משפט.

<יוסי פריינטי: ביצענו מעצרים של אנשים שהתכוונו להפר את הסדר, הפעלנו מודיעין, עיבינו את ההיערכות המבצעית שלנו ונערכנו סביב הר-הבית, ונאלצנו גם להגביל בשעות מסוימות את הכניסה להר-הבית לצעירים שבאו במטרה להפר את הסדר.

<יוסי פריינטי: כל הפעולות האלה שאנחנו עשינו במהלך החגים, ואני מפרט לכם עכשיו - - -

מירי רגב: אני שואלת אותך שאלה.

מירי רגב: אני יודעת שעשיתם אותם, השאלה רגע להבנה.

<יוסי פריינטי: אני אפרט יום יום, ואני אגיד לכם כמה נכנסו.

מירי רגב: מעולה.

מירי רגב: אבל רק אני שואלת אותך שאלה: אם אתה יודע שמישהו בא כדי להפר וכדי לעשות אלימות, למה אתה לא עוצר אותו ולוקח אותו למשטרה?

<יוסי פריינטי: אני עוצר, תיכף תשמעו את המספרים.

<יוסי פריינטי: אנחנו עצרנו, ביצענו מעצרים, ביצענו הרחקות, רק תתנו לי חמש דקות להגיד את המספרים.

מירי רגב: בבקשה.

<יוסי פריינטי: לפני ערב ראש השנה, שבוע לפני ערב ראש השנה, התחלנו לקבל ידיעות מודיעיניות, גם גלויות, בתקשורת הגלויה, זה היה גלוי לעיני כל, וגם על-ידי ידיעות מודיעיניות על כך שמתכוונים להפריע לביקורי יהודים, אנשים מסוימים.

<יוסי פריינטי: קיבלנו מידע מודיעיני רב.

<יוסי פריינטי: תוכננו כל מיני מסיבות עיתונאים והוכרז יום נפיר על-ידי התנועה האסלאמית – הוכרז איזשהו יום, יום צעקה או לא יודע איך לקרוא לזה בדיוק, אבל איזשהו יום שהם אמורים להגיע להר-הבית.

<יוסי פריינטי: מה עשינו?

<יוסי פריינטי: בעקבות דברים שאמר השיח' ראאד סלאח, אנחנו פרשנו את זה כדברי הסתה.

<יוסי פריינטי: הוא קרא לאנשים לבוא ביום הזה ולהפריע וכו' וכו'.

<יוסי פריינטי: פרשנו את זה כהסתה.

<יוסי פריינטי: קיימנו ישיבה בפרקליטות, ביקשנו את אישור הפרקליטות – היות ופה מדובר על הסתה צריך אישור פרקליטות – לעצור ולחקור את חבר הכנסת ראאד בגין הסתה.

<יוסי פריינטי: קיבלנו את האישור.

מירי רגב: השיח', הוא עוד לא חבר כנסת.

<יוסי פריינטי: השיח', סליחה, השיח' ראאד סלאח, לחקור אותו על הסתה.

<יוסי פריינטי: ביום שלישי, כשהוא היה בדרכו לירושלים, עצרנו אותו, חקרנו אותו.

<יוסי פריינטי: בלילה הוא נכלא.

<יוסי פריינטי: למחרת הוא הובא לבית-משפט ובית-משפט שלום בירושלים קיבל את עמדת המשטרה והרחיק את ראאד סלאח ל-180 יום מירושלים, כולל הפקדה של 50,000 שקל מזומן בקופת בית-המשפט.

<יוסי פריינטי: דרך אגב, שלשום הוא ערער על זה וזה קוצר ל-60, אבל בית-המשפט קיבל את עמדת המשטרה.

<יוסי פריינטי: ראאד סלאח הורחק מירושלים.

<יוסי פריינטי: אני לא אפרט, יש פה רשימה של שמונה אנשים בכירים, שהסיתו, כמו ראאד סלאח, הסיתו חלק מהמוסלמים כדי לבוא להפריע לביקור יהודים.

<יוסי פריינטי: כל השמונה האלה נעצרו, נחקרו, הורחקו מהר-הבית – חלקם בצו אלוף, אלוף פיקוד העורף, חלקם בצווים משטרתיים, חלקם בצווים של בתי-משפט.

<יוסי פריינטי: שמונה בכירים ביותר, שאני לא רוצה כרגע לפרט את השמות שלהם, הורחקו מהר-הבית.

<יוסי פריינטי: סך הכול נחקרו והוזהרו 14 פעילים.

<יוסי פריינטי: אני מדבר לפני ראש השנה בכלל, לפני ביקורי היהודים, אני מדבר יום לפני, אלה הפעולות שעשינו.

<יוסי פריינטי: היות שידענו, והתנועה האסלאמית קראה לבוא ולהפריע לביקורי יהודים, בצפון ובדרום, במרכז ובתל-אביב, מנענו מהאוטובוסים של התנועה האסלאמית להגיע לירושלים, עצרנו אותם בכביש 6 במחלף עין תות, עצרנו אותם בכביש 6 דרום.

<יוסי פריינטי: בכל הארץ, מבצע ארצי שהוכרז על-ידי המפכ"ל, עצרנו.

<יוסי פריינטי: ואותם פעילים שנקראו לבוא ולהפר את הסדר עצרנו ומנענו מהם להגיע להר-הבית.

<יוסי פריינטי: הגענו לערב ראש השנה, לבוקר.

<יוסי פריינטי: משעות הבוקר נערכנו, מתפילת הפג'ר, במאות שוטרים סביב הר-הבית.

<יוסי פריינטי: פתחנו את הר-הבית ב-07:30 לביקורי יהודים.

<יוסי פריינטי: נכנסה הקבוצה הראשונה, החלו יידויי אבנים, זה מה שנאמר פה, לעבר קבוצת היהודים.

<יוסי פריינטי: המשטרה בתגובה פרצה לתוך שטח הר-הבית, הרחיקה את אותם מוסלמים – ביצענו גם 15 מעצרים, למרות מה שנאמר פה, 15 מעצרים – ואפשרנו את המשך הביקורים של היהודים עד השעה 10:40.

יהודה גליק: - - -

מירי רגב: לא לא לא, לא מפריעים לו.

מירי רגב: אחר כך.

יהודה גליק: הבהרה.

יהודה גליק: יוסי, אני מבקש שתבהיר: אישרתם כניסת יהודים להר-הבית ל-100 מטר – לא ל-100, ל-30 מטר, מהמוגרבים עד השלשלת.

<יוסי פריינטי: אני אתייחס לזה.

<יוסי פריינטי: אני מבטיח שאני אתייחס לזה.

יהודה גליק: כניסה לקטע הזה לא נקראת כניסה להר-הבית.

<יוסי פריינטי: אני מבטיח שאני אתייחס לזה.

<יוסי פריינטי: ואפשרנו את ביקורי היהודים ואת כניסת היהודים להר-הבית עד סיום שעות הבוקר.

<יוסי פריינטי: בשעות הצהריים, בשעה 14:30-13:30 אמור היה הר-הבית להיפתח פעם נוספת – ואני מדבר על ערב ראש השנה – עמדנו בשער אני ואבי, לא היה יהודי אחד או תייר אחד – לא רק יהודי, גם תייר.

<יעקב היימן: אני הייתי.

<יוסי פריינטי: לא היה יהודי אחד – אני הייתי עם אבי - -

<יעקב היימן: אני הייתי ב-13:30, זה לא נכון.

<יוסי פריינטי: - - שרצה להיכנס להר-הבית.

<יוסי פריינטי: באותו יום 59 ישראלים נכנסו.

<קריאה: הוא צילם את השער נעול.

<יוסי פריינטי: 59 ישראלים נכנסו לביקורים בהר-הבית, 884 תיירים.

<יוסי פריינטי: אני מדבר על ערב ראש השנה, על היום שאתם אומרים שהר-הבית היה סגור.

<יוסי פריינטי: 884 תיירים ו-59 יהודים נכנסו להר-הבית בערב ראש השנה.

<יוסי פריינטי: רבותי, המספרים אצלנו, האמינו לי.

יהודה גליק: הקטע הזה.

יהודה גליק: זה לא נקרא כניסה.

מירי רגב: נתתם להם כניסה רק למטר מהשער.

מירי רגב: זה לא נקרא כניסה להר-הבית.

<יוסי פריינטי: לגבי הכניסה.

<יוסי פריינטי: היות שאנחנו פרצנו לתוך ההר וטיפלנו במקביל במפרי סדר, ועצרנו אנשים שזרקו אבנים ונכנסנו לתוך הר-הבית, לא רצינו שיהודים ייפגעו, אלה מהומות תוך כדי אירוע.

<יוסי פריינטי: אנחנו התעקשנו, כי זו הייתה מדיניות, שיהודים יבקרו בהר-הבית, ועל כן המסלול של הביקור קוצר.

<יוסי פריינטי: אז מה, אני אכניס יהודים, יש מאות אנשים בתוך הר-הבית, אני אכניס ילדים קטנים שבאים שיקבלו אבן בראש?

<יוסי פריינטי: אני פועל נגד זה.

<אביעד ויסולי: למה לא הוצאת את המתפרעים?

מירי רגב: שקט שיהיה פה.

<יוסי פריינטי: אני פועל נגד זה, אני עוצר אנשים, אני מרחיק, בדיוק כמו שנאמר פה.

מירי רגב: עזוב, אני בטוחה שאתה עושה.

מירי רגב: רגע, אני שואלת אותך שאלה.

<יוסי פריינטי: וקיצרנו את המסלול, כן.

מירי רגב: הרי אנחנו מאפשרים, על-פי הנורמה שקיימת כיום – אני לא אוהבת אותה, אנחנו נעשה על זה עוד דיונים ברמת ראש ממשלה – אנחנו מאפשרים ליהודים על-פי הסטטוס קוו שנקבע לעלות לבקר בהר-הבית.

מירי רגב: הם לא יכולים להתפלל אבל לעלות לבקר.

מירי רגב: אנחנו לא מפריעים למוסלמים להתפלל ואנחנו גם לא רוצים להפריע למוסלמים להתפלל.

אחמד טיבי: זה לא נכון.

מירי רגב: רגע.

אחמד טיבי: זה לא נכון.

מירי רגב: אני רוצה להבין, למה יהודי - -

אחמד טיבי: כן מפריעים.

מירי רגב: - - למה יהודי לא יכול להיכנס לכל הסבב שהוא רוצה, לבקר בהר-הבית בגלל המתפרעים?

מירי רגב: למה לא מחליטים חד וחלק: אם אתם המוסלמים לא מאפשרים ליהודים לעלות להתפלל בהר-הבית בלי הפרות סדר אנחנו נעבור להסכם - -

אחמד טיבי: - - - להתפלל ליהודים.

מירי רגב: לבקר בהר-הבית.

מירי רגב: - - אנחנו עוברים להסדר של מערת המכפלה – ימים למוסלמים, ימים ליהודים.

מירי רגב: בזה יהיה שקט, לא נצטרך כוחות על, לא נצטרך אנשים, בזה יהיה שקט למוסלמים וליהודים.

מירי רגב: למה לא עושים את זה?

<יוסי פריינטי: הסדר מהסוג הזה זה כמובן - -

דוד צור: המשטרה תברך על הסדר כזה.

<יוסי פריינטי: - - הסדר מהסוג הזה זה לא בידיים המשטרתיות.

מירי רגב: נסגור את ההר לכולם עכשיו, למוסלמים וליהודים.

מירי רגב: אף אחד לא ייכנס.

<אביעד ויסולי: אתה מוכן להמליץ על זה?

מירי רגב: שנייה רגע, אתה מנהל את הדיון?

מירי רגב: אתה רוצה להחליף אותי?

מירי רגב: אני אומרת דבר מאוד פשוט, אני שואלת שאלה: למה המשטרה - - -

טלב אבו עראר: זו הכרזת מלחמה, רגב.

מירי רגב: הכרזת מלחמה.

מירי רגב: תקשיב, אתם מכריזים מלחמה.

אחמד טיבי: אתם רוצים להצית אש?

מירי רגב: ברגע שהמוסלמים לא מאפשרים ליהודים להגיע להר - - -

אחמד טיבי: אתם רוצים להצית אש וגופרית ומלחמה ועימות?

אחמד טיבי: זה המטרה שלכם?

אחמד טיבי: זה המטרה?

יהודה גליק: את שמעת מה שהוא אמר?

יהודה גליק: הוא אמר - - -

שולי מועלם-רפאלי: חבר הכנסת טיבי, ראאד סלאח כל שבוע מכריז מלחמה על קיומה של מדינת ישראל.

מירי רגב: לא יכול להיות מצב - - -

אחמד טיבי: בשביל ארבעה-חמישה יהודים?

שולי מועלם-רפאלי: ואנחנו אלה שמכריזים מלחמה.

אחמד טיבי: תרשי לי אחרי ה - - -

מירי רגב: הבנתי את העניין.

יהודה גליק: אמר פה חבר הכנסת עראר שאם יעצרו מחבלים זו הכרזת מלחמה.

יהודה גליק: שמעתם?

<מיכאל פואה: חבר כנסת בכנסת ישראל שמכריז מלחמה - - -

מירי רגב: אוקיי.

טלב אבו עראר: - - - זו הכרזת מלחמה.

יהודה גליק: מי שזורק אבנים הוא מחבל.

יהודה גליק: מי שזורק אבנים הוא מחבל.

טלב אבו עראר: חלוקה במסגד אל-אקצא זו הכרזת מלחמה.

<קריאה: מה זה, שוק פה?

טלב אבו עראר: זה המסגד שלי, לא שלך.

מירי רגב: יהודה, הכרזת מלחמה אנחנו לא נכריז.

משה זלמן פייגלין: באיזה צד אתה במלחמה הזאת?

טלב אבו עראר: - - -

מירי רגב: שקט, נו.

מירי רגב: שאני אפזר את הדיון הזה ואני אעשה דיון עצמי עם המשטרה ואני אקבל החלטות?

מירי רגב: לא תהיה פה שום הכרזת מלחמה.

מירי רגב: אנחנו נעשה סדר שכל יהודי וערבי יוכלו לעלות להר-הבית.

אחמד טיבי: יש זכות לחברי כנסת ערבים להגיב כאן, להציג את העמדה?

מירי רגב: יגמור הממ"ז, ראשון הדוברים זה פייגלין, אחריו טלב אבו-עראר.

אחמד טיבי: איך זה?

מירי רגב: ככה הוא נרשם, זה מה שיש לי פה.

אחמד טיבי: אני לא נרשמתי ראשון?

מירי רגב: פייגלין, טלב ודוד צור.

אחמד טיבי: אני לא ביקשתי ממך להירשם ראשון?

<שושנה אזולאי: לא, לא ראיתי.

אחמד טיבי: יכול להיות.

מירי רגב: אז אני רושמת אותך.

שולי מועלם-רפאלי: גם אני ביקשתי.

מירי רגב: אחמד טיבי ושולי.

<קריאה: - - -

מירי רגב: בסדר, אבל הם היו לפנייך, הם היו פה לפנייך.

אחמד טיבי: ואני רשמתי את טלב גם.

אחמד טיבי: איך זה פייגלין פתאום נכנס לתמונה?

מירי רגב: שולי מועלם.

אחמד טיבי: איך?

אחמד טיבי: לכן שאלתי איפה יפה, יכול להיות שאת לא שומעת היטב?

אחמד טיבי: ביקשתי ממך לרשום אותי ראשון.

מירי רגב: רגע, תדבר יפה.

מירי רגב: אז היא לא - - -

אחמד טיבי: לא לא, יש סיבה למה ביקשתי, כי דיברו שלושה אנשים שהציגו עמדה אחת, אחר כך דיבר הממ"ז.

אחמד טיבי: יש מקום שאני אדבר אחריהם.

מירי רגב: אז אני אתן לך לדבר אחרי.

מירי רגב: טלב, אתה מוכן לוותר לו על התור שלך?

אחמד טיבי: הבעיה היא לא טלב.

אחמד טיבי: פייגלין – אני נרשמתי לפני פייגלין.

משה זלמן פייגלין: אני לא מוכן לוותר.

מירי רגב: פייגלין נרשם ראשון.

משה זלמן פייגלין: אני לא מוכן לוותר.

מירי רגב: אוקיי.

מירי רגב: כן, בבקשה.

אחמד טיבי: גם אתם הייתם ראשונים.

<יוסי פריינטי: אני כבר מסיים.

משה זלמן פייגלין: הערבים המסכנים, אין להם פה זכות דיבור.

מירי רגב: די.

טלב אבו עראר: שטיבי יהיה לפני, אבל אל תשימי אותי בסוף.

מירי רגב: אין לי בעיה.

מירי רגב: פייגלין ראשון, אחריו אחמד טיבי ואחריו אתה.

טלב אבו עראר: לא, תקשיבי, תכניסי את טיבי ביני לבין פייגלין וזהו.

טלב אבו עראר: בסדר?

מירי רגב: אוקיי.

<יוסי פריינטי: בסיכום של ערב ראש השנה נעצרו סך הכול 15 מתפרעים שהתפרעו, נכנסו לביקורים 59 ישראלים ו-884 תיירים.

<יוסי פריינטי: זה מה שהיה בערב ראש השנה.

<יוסי פריינטי: למחרת, א' של ראש השנה, יום חמישי, הר-הבית נפתח לביקורים כבשגרה, בוקר פלוס צהריים, ביקרו בהר גם כן 59 ישראלים וכ-880 תיירים.

<קריאה: - - -

דוד צור: אל תפריעו לו כל שנייה, תנו לו לדבר.

<יוסי פריינטי: ה-6 בספטמבר, תפילת יום השישי בהר-הבית – אין ביקורים ביום שישי של יהודים.

<יוסי פריינטי: היו בהר 30,000 מתפללים.

<יוסי פריינטי: בתום התפילה, ראינו את זה במצלמות, הייתה התפרעות, יידויי אבנים, כוח משטרה פרץ לתוך הר-הבית, יצאנו לאחר מכן החוצה.

<יוסי פריינטי: בעקבות המשך יידויי האבנים פרצנו פעם נוספת להר-הבית, עצרנו 60 איש על התפרעות ויידויי אבנים, כולם מתנהלים כרגע בבתי-משפט במעמד כזה או אחר.

<יוסי פריינטי: התפילות בכותל לכל אורך הדרך ולכל אורך הפריצה שלנו נמשכו כסדרן ללא שום הפרעה לתפילות בכותל.

<יוסי פריינטי: סך הכול בימי החג ביקרו בהר-הבית 118 ישראלים, 1,377 תיירים.

<יוסי פריינטי: הגענו לעשרת ימי תשובה.

<יוסי פריינטי: בעשרת ימי תשובה הר-הבית נפתח רגיל ללא שום אירועים חריגים, למעט אירוע אחד חריג ביום חמישי, אני אגיע לזה בהמשך.

<יוסי פריינטי: סך הכול ביקרו בעשרת ימי תשובה בהר-הבית 382 יהודים, 74 חיילים במדים, 4,892 תיירים בכל עשרת ימי תשובה.

מירי רגב: עזוב אותי מתיירים, אני מדברת על אזרחים ישראלים יהודים שנכנסים, יש בערך 50 כל יום.

מירי רגב: זה לא נראה לי הגיוני שכל כך הרבה באים לשם, 50 נכנסים.

<יוסי פריינטי: 382 יהודים ביקרו בעשרת ימי תשובה, 74 חיילים במדים נכנסו לסיורים, ועוד 4,800 תיירים.

<יוסי פריינטי: זה מה שהיה.

מירי רגב: תיירים הם לא הבעיה.

<יוסי פריינטי: נכון.

<יוסי פריינטי: ולא היו אירועים חריגים בעשרת ימי תשובה.

<יוסי פריינטי: יום שישי 13 בספטמבר, תפילות יום השישי בהר-הבית, ערב כיפור, בעקבות הערכת מצב שביצענו, בעקבות כל מה שהיה, החלטנו לקיים דילול בהר-הבית ולהגביל את גיל המתפללים מ-45 ומעלה.

<יוסי פריינטי: גיל המתפללים הוגבל, התקיימה תפילה של 30,000 איש בהר ללא חריגים.

<יוסי פריינטי: לסיכום, משטרת ירושלים נערכה, כפי שהבטחנו, כראוי ועם כוחות גדולים כדי לאפשר ביקורי יהודים בהר-הבית, למרות המתיחות ולמרות המידעים המודיעיניים ולמרות כל מה שהיה לפני כן.

<יוסי פריינטי: המשטרה פעלה בנחישות, ביצענו יותר מ-80 מעצרים, אם תחברי את כל המספרים שלי, יותר מ-80 מעצרים, הרחקנו אנשים שרצו להפר את הסדר, ביצענו הגבלה של גיל כשזה היה מתבקש, ופעלנו נגד אלה שניסו לשבש את ביקורי היהודים.

<יוסי פריינטי: הראיה לכך זה אותם מספרים שהצגתי בפנייך כרגע, אותם מאות יהודים שעלו ואלפי תיירים שעלו להר-הבית, למרות כל המתיחות ולמרות הכול.

<יוסי פריינטי: אנחנו נמשיך במדיניות הזו גם לקראת סוכות וכבר מעכשיו אנחנו מקבלים, כמו שהיה בערב ראש השנה, ידיעות על כאלה שמתכוונים להפר את הסדר.

אורית סטרוק: אז לקראת סוכות תגבילו ל-45 ומעלה?

<יוסי פריינטי: אנחנו ניערך באותה מתכונת.

אורית סטרוק: פריינטי, זאת השאלה שאתה אמרת:

אורית סטרוק: אתם תגבילו לקראת סוכות?

מירי רגב: אל תתייחס אליה.

אורית סטרוק: תגבילו בהתאם להערכת המצב שעשיתם, הנכונה, מראש השנה ליום כיפור, תגבילו ל-45 ומעלה?

מירי רגב: אל תתייחס.

מירי רגב: יגיע זמנה, היא תדבר.

<יוסי פריינטי: אוקיי.

<יוסי פריינטי: אנחנו נמשיך במדיניות הזאת גם בסוכות כדי לאפשר את ביקורי היהודים מצד אחד.

מירי רגב: תגביל את הגיל של המתפללים המוסלמים?

<יוסי פריינטי: אנחנו נקיים הערכת מצב.

אורית סטרוק: אבל עשית הערכת מצב, ראית שבראש השנה אם אתה לא מגביל מ-45 ומעלה זה לא עובד.

אורית סטרוק: ראית את זה.

אורית סטרוק: אתה סיפרת שעשית - - -

מירי רגב: סליחה רגע, את רוצה שיוציאו אותך, גברת סטרוק?

מירי רגב: את חברת כנסת, אז נא בבקשה, יש עוד אחרים לפנייך.

מירי רגב: הבנו, אורית סטרוק כאן, מי שלא ראה.

מירי רגב: יש מישהו שלא ראה את אורית סטרוק?

מירי רגב: היא כאן, הבנו, עכשיו תמתיני לזמנך.

אורית סטרוק: תודה רבה.

אורית סטרוק: אני הולכת.

מירי רגב: זה לא יפה, באמת.

מירי רגב: מחכה פה פייגלין בסבלנות, כולם מחכים פה בסבלנות, תמתיני רגע.

אורית סטרוק: אוקיי, בסדר.

<יוסי פריינטי: משפט אחרון.

<יוסי פריינטי: חשוב לציין - - -

<חגי יקותיאל: חברת הכנסת רגב, זה לא יפה.

מירי רגב: מה לא יפה?

<חגי יקותיאל: מה שאתה עושה עם חברת הכנסת סטרוק, זה לא יפה.

מירי רגב: למה?

מירי רגב: כי ביקשתי ממנה רגע להמתין עם להדברים?

<קריאה: אבל השאלה היא לגיטימית, מירי.

<חגי יקותיאל: היא חברת כנסת, היא שאלה שאלה.

מירי רגב: אבל היא תקבל תשובה, היא תקבל תשובה.

<חגי יקותיאל: אבל את עונה לה בצורה לא לגיטימית.

מירי רגב: היא תקבל תשובה.

מירי רגב: אבל זה לא בסדר שאנשים כאן מחכים לדבר, והיא מתפרצת ככה.

<חגי יקותיאל: את מתייחסת אליה בחוסר כבוד וזה לא ראוי.

מירי רגב: אז אני מודיעה כאן שאני לא מתייחסת לאף אחד בחוסר כבוד.

מירי רגב: אני מכבדת מאוד את חברת הכנסת סטרוק, ביקשתי כמה פעמים להמתין כל אחד לתורו.

מירי רגב: לא אעזוב את הדיון הזה בלי שכל חבר כנסת ישאל שאלה ויקבל תשובה.

מירי רגב: אי-אפשר לנהל דיון שכל אחד שואל שאלה והממ"ז צריך עכשיו לענות בצורה כזאת.

מירי רגב: אין לי שום בעיה עם אף חבר כנסת, אני מכבדת מאוד את אורית סטרוק, לדעתי היא לא מכבדת את הדיון.

מירי רגב: בבקשה.

<יוסי פריינטי: ממשלת ישראל תמשיך במדיניות הזו גם לקראת סוכות, בכפוף להערכות מצב יומיות שאנחנו מקיימים.

<יוסי פריינטי: חשוב לציין כי המשטרה שומרת על הסטטוס קוו הנהוג בהר-הבית ופועלת בנחישות כנגד מפרי סדר משני הצדדים.

מירי רגב: טוב, יש לנו עוד הרבה מאוד שאלות לשאול.

מירי רגב: לדעתי התשובות שלך הן לא מלאות, אבל אנחנו נפתח את הדיון קודם כול לחברי הכנסת.

מירי רגב: חבר הכנסת פייגלין ואחריו חבר הכנסת אחמד טיבי.

משה זלמן פייגלין: תודה, גברתי.

משה זלמן פייגלין: ראשית, אני חייב להתייחס לדברים החמורים ואכן החצופים שאמר כאן חבר הכנסת עראר.

משה זלמן פייגלין: אני מבקש לרענן את זכרונו ההיסטורי - - -

טלב אבו עראר: אתה חצוף, קודם כול.

מירי רגב: סליחה רגע.

טלב אבו עראר: לא מה שאמרתי חצוף, אתה חצוף.

דוד צור: הוא אמר על הדברים שלך, הוא לא אמר עליך.

טלב אבו עראר: דבר בכבוד.

מירי רגב: בבקשה.

משה זלמן פייגלין: סיימת, חבר הכנסת עראר?

טלב אבו עראר: סיימתי.

משה זלמן פייגלין: מותר לי לדבר גם בכנסת ישראל או - - -

מירי רגב: בבקשה.

אחמד טיבי: דבר אליו בכבוד, הוא יחזור אליך בכבוד.

טלב אבו עראר: דבר בכבוד.

אחמד טיבי: תתייחס אל דבריו.

אחמד טיבי: או שלא תתייחס.

מירי רגב: כן, פייגלין, בבקשה.

משה זלמן פייגלין: אני חוזר על דברי:

משה זלמן פייגלין: אני חייב לפתוח את דברי בהתייחסות לדברים החמורים מבחינה היסטורית, עובדתית, והמחוצפים של חבר הכנסת עראר, ואני מיד אסביר מדוע.

משה זלמן פייגלין: אני רוצה לרענן את זכרונו ההיסטורי – אם אתה יודע קצת היסטוריה, חבר הכנסת עראר – ולומר לך, שבית-המקדש היהודי הראשון - -

טלב אבו עראר: אני אלמד ממך היסטוריה.

משה זלמן פייגלין: נכון, אכן כך כנראה.

משה זלמן פייגלין: - - בית-המקדש הראשון, מקדש שלמה, ובית-המקדש השני, עמדו על תילם בהר-הבית בירושלים שנים רבות רבות, כשאבותיך ואבות אבותיך עדיין עבדו לאלילים, לעצים ולאבנים אי שם במדבריות ערב בסעודיה ובמקומות אחרים.

משה זלמן פייגלין: לבוא ולומר כאן - - -

טלב אבו עראר: אני לא באתי מרוסיה, לא באתי מארצות-הברית, לא באתי - - -

מירי רגב: סליחה רגע, כל אחד ידבר.

מירי רגב: אתה מדבר, נכון?

מירי רגב: תן לו לדבר, אחר כך אתה תדבר, ואי-אפשר יהיה לנהל ככה דיון.

טלב אבו עראר: הוא לא יודע מה הוא מדבר.

משה זלמן פייגלין: לבוא ולומר כאן - - -

טלב אבו עראר: חבר כנסת.

משה זלמן פייגלין: לבוא ולומר כאן בכנסת ישראל, בית המחוקקים של העם היהודי, שחזר והקים את מדינתו בארץ ישראל, בירושלים, שלעם היהודי אין מה לחפש בהר-הבית, המקום המקודש ביותר לעם היהודי, כשאתם עוד לא ידעתם בכלל מה זה המקום הזה, כפי שהסברתי קודם לכן, האם תיתכן בכלל חוצפה גדולה מזו?

משה זלמן פייגלין: ועוד לבקש אחר כך - -

טלב אבו עראר: למה, ממתי אתה כאן?

משה זלמן פייגלין: - - שידברו אליך בכבוד?

טלב אבו עראר: ממתי אתה כאן?

משה זלמן פייגלין: עכשיו, לגבי - - -

טלב אבו עראר: אתה באת לכאן לפני?

משה זלמן פייגלין: הרבה הרבה לפניך.

משה זלמן פייגלין: עכשיו, לגבי הדברים שאמר כאן ניצב פריינטי.

משה זלמן פייגלין: ניצב פריינטי, ידידי היקר, אני מקבל את כל מה שאמרת.

משה זלמן פייגלין: אין לי ספק שהשקעתם אנרגיות עצומות, כוח אדם עצום, אתה וחבריך, כולכם, כל המאמצים לעמוד במשימה, מתוך רצון אמיתי וכנה אכן לאפשר ליהודים לעלות להר-הבית לפי ההסדרים הקיימים היום, ותיכף נעמוד עליהם ונסביר אותם ואת חומרתם.

משה זלמן פייגלין: אבל אני חייב לומר לך שאני לא מבין כיצד אתם, קציני משטרת ישראל, לא שואלים את עצמכם את השאלה הבסיסית המתבקשת.

משה זלמן פייגלין: אם כל כך הרבה מאמצעים הושקעו – כוחות מקצועיים, מודיעיניים, בפריסה ארצית, בעצירה וכו' וכו' – ובסופו של דבר יהודה גליק כשהוא עולה להר-הבית בסוכות מריצים אותו משער לשער תוך שתי דקות וגם אז הוא חוטף אבנים, האם זה לא כישלון מהדהד שלכם?

משה זלמן פייגלין: אבל אני לא חושב שנכשלתם, כי אני לא חושב שבאמת האחריות שלכם.

משה זלמן פייגלין: אני מיד אסביר מדוע.

משה זלמן פייגלין: אני באמת לא מאשים אתכם.

משה זלמן פייגלין: אני רוצה ברשותכם, ברשות האנשים הרציניים שנמצאים פה, להרחיב את היריעה ולהסביר את שורש הבעיה, והבעיה היא לא משטרת ישראל.

משה זלמן פייגלין: הבעיה באמת מתמקדת בעובדה שההר, גם כשזרקו אבנים בראש השנה בלי שהיה שם אף יהודי – הטענה כאילו מדובר בתפילה במסגד, ראינו את הצעירים בלי חולצה משחקים כדורגל וזורקים אבנים, יופי של תפילה – גם כשאין שם יהודי אחד ויש התפרעות אתם מהססים ולא מעזים למעשה לפנות את ההר מכל יושביו, אלא רצים באופן נקודתי אחר מי שזורק אבן ומי שנמצא לידו לא נוגעים בו, ואחר כך כמובן מי שנמצאים שם מסיגים אתכם אחורנית, זה מה שראינו בסרט שוב ושוב.

<יוסי פריינטי: סליחה שאני מתפרץ, סליחה, אבל זה לא נכון.

משה זלמן פייגלין: אבל אני שתקתי כשדיברת.

משה זלמן פייגלין: אני שתקתי והקשבתי לכל מילה.

<יוסי פריינטי: אבל ביום שישי הוצאנו את כולם.

<יוסי פריינטי: בפעם השנייה שנכנסנו הוצאנו את כולם.

משה זלמן פייגלין: אני רוצה להסביר מה הנקודה כאן.

משה זלמן פייגלין: המאבק כאן, רבותי – ואתם יודעים מה?

משה זלמן פייגלין: על הסיפור הזה גם חברי הכנסת הערבים יכולים להסכים.

משה זלמן פייגלין: המאבק כאן הוא לא על תפילה, בואו נאמר את האמת.

משה זלמן פייגלין: המאבק כאן הוא לא על תפילה, לערבים לא אכפת שיהודי יתפלל לאלוהים.

משה זלמן פייגלין: מה אכפת לו?

משה זלמן פייגלין: להיפך, כולנו מאמינים באלוהים.

משה זלמן פייגלין: המאבק כאן הוא על ריבונות, זה באמת המאבק, זה באמת הסיפור כאן.

משה זלמן פייגלין: הסיפור כאן הוא דבר אחד – ריבונות.

משה זלמן פייגלין: ויש כאן מצב שבו ללא החלטה, ללא הרשאה, הריבונות למעשה נמסרת למעשה למוסלמים, למעשה דרך הווקף לממשלת ירדן ולמוסלמים.

משה זלמן פייגלין: ואני רוצה להסביר מה בעצם קורה כאן.

משה זלמן פייגלין: אני עליתי להר-הבית - - -

מירי רגב: תנסה להגיע ל - - -

משה זלמן פייגלין: אעשה את הדברים בצורה נורא ממוקדת, אקרא לכם משפט אחד שפה עונה לי היועץ המשפטי של המשטרה בשם המפכ"ל.

מירי רגב: רק אנחנו צריכים עוד לסיים את הדיון ויש הרבה דוברים, אז בוא תציע מה לעשות לגבי סוכות.

משה זלמן פייגלין: רבותי, ההסדרים הפנימיים שמתקיימים כיום בהר-הבית מופקדים בידי הווקף המוסלמי.

משה זלמן פייגלין: יש לי כאן את הסימוכין, משטרת ישראל מודה בזה, אני מניח שאף אחד פה לא יכחיש את דברי, ההסדרים הפנימיים מופקדים בידי הווקף המוסלמי.

משה זלמן פייגלין: הווקף המוסלמי הוא גוף שלא מוכר, הוא לא גוף ישראלי בכלל, הוא גוף שכפוף לחוק הירדני.

משה זלמן פייגלין: למעשה לא משטרת ישראל, מדינת ישראל, ממשלת ישראל הפקידה את ההסדרים הפנימיים בהר-הבית, ולמעשה את הנתח המרכזי מהריבונות שלנו בהר-הבית, בידי גוף שאינו ישראלי.

משה זלמן פייגלין: וזאת הסיבה לכך שמשטרת ישראל לא מצליחה להתגבר על העניין הזה.

משה זלמן פייגלין: ואני רוצה לומר לכם דבר מדהים עוד יותר: כשמודיעה לי משטרת ישראל שההפקדה של הנהלים וההסדרים הפנימיים בהר-הבית בידי הווקף המוסלמי נעשתה בעקבות החלטת ממשלה, אז משטרת ישראל אינה יודעת את העובדות.

משה זלמן פייגלין: אני אשמח אם נציגי משטרת ישראל יביאו לי את החלטת הממשלה להפקיד את הנהלים הפנימיים בהר-הבית בידי הווקף המוסלמי.

משה זלמן פייגלין: לא הייתה מעולם החלטה כזאת.

משה זלמן פייגלין: והמציאות היא שבפועל משטרת ישראל מפקידה את הריבונות, ואני חוזר על המילה – ריבונות, בהר-הבית בידי גוף, ללא שום החלטת ממשלה, בידי גוף שכפוף לממשלת ירדן, כפוף לחוק הירדני, ולכן לא מצליחה בסופו של דבר להשליט סדר ולאפשר ליהודים לזכות שם בזכויותיהם.

משה זלמן פייגלין: ומשפט אחרון, גברתי יושבת-הראש, ואני מבקש, רבותי קציני המשטרה, שתקשיבו טוב טוב לדבר הזה.

משה זלמן פייגלין: על-פי חוק השמירה על המקומות הקדושים תשכ"ז, "העושה דבר העלול לפגוע בחופש הגישה של בני הדתות אל המקומות המקודשים להם או ברגשותיהם כלפי אותם מקומות, דינו מאסר חמש שנים".

משה זלמן פייגלין: מישהו כאן מנסה לטעון שהר-הבית לא מקודש ליהודים?

משה זלמן פייגלין: מישהו כאן מנסה לטעון שרגשותיי אינן נפגעות כשנאסר עלי לעלות או להתפלל בהר-הבית?

משה זלמן פייגלין: רבותי קציני המשטרה, לפי הסעיף הזה בחוק ולפי מה שאמרתי עכשיו, שאין שום החלטת ממשלה להפקיד את ההסדרים הפנימיים בידי הווקף המוסלמי, מעל כולכם מרחף למעשה גזר דין של חמש שנות מאסר.

משה זלמן פייגלין: אני מבקש ממשטרת ישראל לפעול על-פי החוק, אבל הרבה מעבר לכך.

משה זלמן פייגלין: אנחנו, גברתי, אכן צריכים לדאוג לכך שממשלת ישראל תשיב את הריבונות בהר-הבית לידי המוסלמים.

<קריאה: לידי היהודים.

משה זלמן פייגלין: לידי היהודים.

אחמד טיבי: אל-חמדו לאללה - - -

משה זלמן פייגלין: והמבחן העליון והיחיד לכך, ובזאת זה ייבחן, הוא שאכן במהלך חג הסוכות, כפי שידעה משטרת ישראל לאסור על יהודים לעלות בימי חודש הרמדאן, משטרת ישראל צריכה במהלך חג הסוכות לסגור את ההר למוסלמים ולאפשר ליהודים לעלות בבטחה ולהתפלל בהר-הבית.

מירי רגב: תודה רבה.

אחמד טיבי: 14 דקות, בול.

מירי רגב: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: 14 - - -

מירי רגב: טוב נו, באמת, אחמד.

טלב אבו עראר: רבע שעה, באמת.

אחמד טיבי: נראה לך - - -

מירי רגב: נראה לך שכולם ידברו פה רבע שעה עכשיו?

אחמד טיבי: לא, הוא דיבר.

מירי רגב: הוא דיבר רבע שעה, אז קדימה תתחיל לדבר.

אחמד טיבי: אוקיי.

אחמד טיבי: תודה.

יהודה גליק: קח דקה בשביל לגנות את זורקי האבנים.

אחמד טיבי: תודה תודה תודה – תפסיק להטיף לי, אל תגיד לי מה להגיד.

אחמד טיבי: האמת היא שלאחרונה יש איזה מין משהו מחזורי בוועדה הזאת של קיום דיונים כאלה, הזויים, שמטרתם להצית את השטח, שבהם יוזמי הדיון הם אנשים פנטיים שמסיתים ורוצים לדחוף לכיוון עימות.

אחמד טיבי: אנחנו לא מעוניינים בעימות.

אחמד טיבי: המוסלמים לא מעוניינים בעימות, הם מעוניינים להגן - - -

מירי רגב: מי זורק אבנים, המוסלמים או היהודים?

אחמד טיבי: - - הם מעוניינים להגן – אני מבקש לאפשר לי להמשיך.

מירי רגב: כן.

אחמד טיבי: מעוניינים להגן על מסגד אל-אקצא, מעוניינים להתפלל באופן חופשי כל דקה, כל שעה, כל יום, כל שבוע, משך כל ימות השנה, בלי הפרעה, לא של גורמים פנטיים יהודיים ולא של המשטרה.

אחמד טיבי: אני ער לעובדה שיש הבדל בין מה שמתקיים בוועדת הפנים לבין החלטות הממשלה.

אחמד טיבי: יש לי ביקורת רבה על החלטות הממשלה, בדרג הבכיר ביותר, אבל ועדת הפנים הולכת עוד יותר ימינה, כאשר היא מקיימת את הדיון הזה פעם אחר פעם, ואז נוצר רושם בפני דעת הקהל שאוטוטו משנים סדרי עולם במסגד אל-אקצא.

אחמד טיבי: קודם כול, לגבי סמנטיקה, למקום קוראים מסגד אל-אקצא ולא שם אחר.

אחמד טיבי: מסגד אל-אקצא, מסג'ד אל-אקצא, זה השם.

אחמד טיבי: אני לא מכיר בשום שם אחר, אנחנו לא מכירים בשמות אחרים.

יהודה גליק: במסמכים של הווקף כתוב אל-חראם א-שריף.

מירי רגב: חבר'ה, חבר'ה, די.

אחמד טיבי: אגב, גם הביטוי הזה הוא לא ביטוי מדויק.

אחמד טיבי: אל-חראם א-שריף זה ביטוי נכון יותר לגבי חברון.

מירי רגב: זה על חשבון 14 הדקות שלך.

אחמד טיבי: כן, אני מסביר גם עובדות היסטוריות, שגם יהודים יבינו.

אחמד טיבי: ואל-מסג'ד אל-אקצא זה השם.

אחמד טיבי: יש קובת א-צחרא.

אחמד טיבי: וזה מקום שאין בו תפילה חופשית למוסלמים, אין בו תפילה חופשית למוסלמים.

אחמד טיבי: אפילו אם אתם לא שם, אם הגורמים הפנטיים לא שם, המשטרה לא מאפשרת, מדינת ישראל שהיא הכוח הריבון מטעם של כיבוש ב-67' לא מאפשרת חופש פולחן.

אחמד טיבי: מה זאת אומרת לא מאפשרת חופש פולחן?

אחמד טיבי: פלסטיני מוסלמי מהגדה המערבית לא יכול להגיע, מוסלמים מעזה לא יכולים להגיע, ומתחת לגיל מסוים גם מוסלמים של ירושלים המזרחית או מוסלמים מטייבה או מאום-אל-פחם או מהנגב או מהגליל לא יכול להתפלל.

אחמד טיבי: וכאן ראינו לחץ על המשטרה שבכל שבוע אולי תגבילו ל-45, אולי ל-50, כדי להגביל עוד יותר את כניסת ותפילת המוסלמים במסגד אל-אקצא.

אחמד טיבי: ולכן בדיון פה נוצר מצב כאילו יש תחרות או התנגחות בין הגורמים הפנטיים לבין המשטרה, והמשטרה נגררת – נו, עשינו, עצרנו, מנענו, הרחקנו.

אחמד טיבי: זה לא התפקיד של המשטרה, להיכנס לתחרות עם חבורה של פנטים.

אחמד טיבי: אחד.

אחמד טיבי: שניים, לאלה שרוצים להצית אש וגופרית.

אחמד טיבי: נהרגו מוסלמים רבים בתוך מתחם מסגד אל-אקצא על-ידי המשטרה ועל-ידי כוחות הביטחון.

אחמד טיבי: אחד האירועים הקשים האלה, שבהם עשרות אנשים נהרגו ונפגעו, היה בשנת 2000 לאחר הפריצה המטופשת של אריאל שרון לתוך מסגד אל-אקצא.

אחמד טיבי: אני הייתי אחד הקורבנות, ידי נשברה שם.

אחמד טיבי: על כל פנים, אתם צריכים להפעיל שיקול דעת.

אחמד טיבי: האם אתם רוצים עימות ולהצית אש במקום הרגיש ביותר באזור, הרגיש ביותר?

אחמד טיבי: והאם הדיונים האלה, גברתי היושבת-ראש, זה מה שאת רוצה?

אחמד טיבי: האם את רוצה להתנגח, להתחרות בסטרוק, במועלם, בפייגלין?

אחמד טיבי: לא זה המגרש שאת צריכה להתחרות בו.

אחמד טיבי: עכשיו, אני רוצה לומר שהמשטרה מכוח הכיבוש והשלטון הזר שנמצא במסגד אל-אקצא יכולה פיזית למנוע ממוסלמים, היא עושה את זה.

אחמד טיבי: היסטורית, אם דיברתם על היסטוריה, אני רוצה להגיד לכם שמסגד אל-אקצא היה סגור 90 שנה תחת שלטון הצלבנים, 90 שנה.

אחמד טיבי: ואתם יודעים מה קרה: הוא נפתח מחדש ואין צלבנים.

אחמד טיבי: אין - - - צלבנים.

אחמד טיבי: ולכן אני אומר לכם: גם הכיבוש הזה - -

טלב אבו עראר: בגלל סלאח א-דין.

אחמד טיבי: - - גם הכיבוש הזה יסתיים.

אחמד טיבי: הכול מחזוריות, האזור הזה עובר מחזוריות.

אחמד טיבי: אבל הפעלת כוח בלי שיקול דעת היא מתכון לעימות, שאני חוזר, לא זה מה שאנחנו רוצים, לא לזה אנחנו דוחפים.

אחמד טיבי: אבל דבר אחד שיהיה ברור.

אחמד טיבי: הניסיון לגרור את המצב לחלוקת זמני תפילה כמו באל-ח'ליל, בחברון, אל-חראם אל-איבראהימי, לא יקרה.

אחמד טיבי: ואם יקרה, זו הכרזת מלחמה והצתת אש ומדון.

אחמד טיבי: הדבר הזה לא יקרה.

אחמד טיבי: נכון, זה לא רק עניין דתי, יש כאן אלמנט מדיני.

<מיכאל פואה: הוא מדבר בשם - - -

אחמד טיבי: אני מדבר בשם כל מוסלמי וכל ערבי.

יהודה גליק: אתה קורא ל - - -

אחמד טיבי: אני לא צריך לקרוא.

אחמד טיבי: אתם תשתדלו לעשות את זה.

אחמד טיבי: רק פריצה מטופשת של אריאל שרון הציתה אינתיפאדה.

אחמד טיבי: אז תפעילו שיקול דעת ותראו מה יכולים הצעדים האלה לעשות.

אחמד טיבי: מה יכולים הצעדים האלה לעשות.

אחמד טיבי: עכשיו, אני לא פוגע, לא מתערב באמונה של אחרים.

אחמד טיבי: אני לא אומר לאחרים, לא ליהודים, לא לבודהיסטים, לא לנוצרים, לא למוסלמים, איך להאמין.

אחמד טיבי: אני גם לא מטיל ספק באמונה של איקס או וואי.

אחמד טיבי: אבל יש גם גבול לאגרסיביות ולתוקפנות.

אחמד טיבי: אפרופו תפילה – מה, אתם דורשים מקום תפילה של יהודים במסגד אל-אקצא?

שולי מועלם-רפאלי: לא, בהר-הבית.

אחמד טיבי: מסגד אל-אקצא.

<אביעד ויסולי: מסגד אל-אקצא לא קדוש ליהודים.

אחמד טיבי: קוראים לזה מסגד אל-אקצא, קוראים לזה מסגד אל-אקצא.

<אביעד ויסולי: מסגד אל-אקצא יושב על הכותל הדרומי?

אחמד טיבי: או, הרמת לי להנחתה, תודה רבה.

אחמד טיבי: עכשיו, אפרופו חגים ואמונה, רבותי, המוסלמים חושבים ומאמינים שהכותל, יש מוסלמים שאומרים שהכותל זה חאיט אל-בוראק, זה הקיר המערבי של המסגד.

אחמד טיבי: ולכן אני רוצה להציע ולבקש, אדוני הממ"ז, שבחג הבא של המוסלמים, בעיקר באל-אסראא' ואל-מעראג', אוטובוסים של מוסלמים שאנחנו נארגן רוצים להיכנס ולהתפלל ברחבת הכותל.

אחמד טיבי: מה דעתכם?

אחמד טיבי: מה דעתכם?

<קריאה: מחליפים היום.

אחמד טיבי: מה דעתכם?

<אביעד ויסולי: תעשה מה שאתה רוצה.

<אביעד ויסולי: אין בעיה.

אחמד טיבי: לא, אתם לא מרשים לנו.

<אביעד ויסולי: אין בעיה, תעשה מה שאתה רוצה.

אחמד טיבי: מה דעתכם על חלוקת התפילה שם בין מוסלמים?

אחמד טיבי: המוסלמים חושבים שזה מקום תפילה.

משה זלמן פייגלין: אני מוכן.

אחמד טיבי: המוסלמים חושבים שזה הקיר המערבי חאיט אל-בוראק וזה נשלט על-ידי כוח.

משה זלמן פייגלין: אני מוכן.

אחמד טיבי: זה מה שאתם רוצים?

אחמד טיבי: זה מה שאתם רוצים?

<אביעד ויסולי: מתי יוצאים רכבים אל הכותל?

אחמד טיבי: אז תכבדו את האמונה של אחרים.

שולי מועלם-רפאלי: אחמד - - -

אחמד טיבי: לא תהיה חלוקה כזו.

אחמד טיבי: זאת לא הצעה כדי לקבל, זאת הצעה כדי להצית ויכוח.

אחמד טיבי: אמרתי לך: הכיבוש הזה הוא זמני והשלטון, לא הריבונות, הוא זמני.

מירי רגב: הכול זמני.

משה זלמן פייגלין: הסכמתי.

אחמד טיבי: לא ביקשתי את הסכמתך, לא ביקשתי את הסכמתך.

משה זלמן פייגלין: שאלת.

אחמד טיבי: לא ביקשתי את הסכמתך.

מירי רגב: טוב.

אחמד טיבי: אני אומר לכם: צריך להפעיל שיקול דעת.

<אביעד ויסולי: אגב, מדינת ישראל - - - היא זמנית.

אחמד טיבי: לא אמרתי את זה.

מירי רגב: טוב, מאה אחוז.

אחמד טיבי: אמרתי: הכיבוש בירושלים המזרחית והשליטה בכוח במסגד אל-אקצא היא זמנית.

מירי רגב: מאה אחוז.

אחמד טיבי: הצלבנים עברו, הבריטים עברו, וגם הכיבוש הישראלי יעבור ממסגד אל-אקצא.

אחמד טיבי: הכול זמני.

מירי רגב: אוקיי.

<מיכאל פואה: הוא נציג של איזה מדינה רק?

מירי רגב: זהו.

מירי רגב: מרגע זה כל ח"כ מדבר שתי דקות בלבד.

אחמד טיבי: אני סגן יושב-ראש הכנסת.

מירי רגב: סליחה רגע.

מירי רגב: דברו שתי דקות בלבד.

מירי רגב: אם לא, אני סוגרת את הדיון.

אחמד טיבי: אני מדבר בתפקידי כחבר הכנסת, יושב-ראש סיעת רע"ם-תע"ל וסגן יושב-ראש הכנסת - - -

מירי רגב: קיבלתי את הצעתך כיושבת-ראש ועדת הפנים הממונה על המקומות הקדושים.

מירי רגב: אנחנו נדאג שמוסלמים יוכלו להתפלל בכותל חופשי ויהודים יוכלו להתפלל בהר-הבית.

אחמד טיבי: לא הצעתי ככה.

אחמד טיבי: לא הצעתי ככה, גברת מירי רגב.

מירי רגב: זה מה שנעשה.

אחמד טיבי: יכול להיות שאת צריכה קורס ריענון בעברית.

מירי רגב: יכול להיות, יכול להיות.

אחמד טיבי: קורס ריענון בעברית.

אחמד טיבי: אפילו עברית אתם לא יודעים, משהו קוגניטיבי.

אחמד טיבי: אמרתי: יש כאלה שרוצים, תאפשרו להם.

אחמד טיבי: אני לא מסכים שתהיה חלוקה במסגד אל-אקצא.

אחמד טיבי: אנחנו לא מסכימים.

אחמד טיבי: אפילו לנשים אתם לא מסכימים, לנשים יהודיות, אתם מגרשים אותן.

מירי רגב: הלאה, הלאה.

מירי רגב: טוב, מי עכשיו?

יהודה גליק: אגב, במסגד משחקים כדורגל?

מירי רגב: חבר'ה, לא, יהודה.

אחמד טיבי: מרוב שהרסתם כל חלקה טובה בעיר, הרסתם גנים, הקמתם פארקים של יהודים, לא נשאר מקום לערבים.

מירי רגב: טוב.

מירי רגב: טלב אבו עראר.

אחמד טיבי: תראה בסילואן, מקימים פארקים במקום בתים של מוסלמים.

מירי רגב: שתי דקות, אחריו חבר הכנסת דוד צור.

טלב אבו עראר: שתי דקות?

מירי רגב: שתי דקות, כי אני רוצה לסיים את הדיון, אחרת אף אחד לא - - -

טלב אבו עראר: - - -

מירי רגב: כי זהו, נגמר הדיון.

טלב אבו עראר: זו אפליה.

מירי רגב: זו אפליה - - -

טלב אבו עראר: למה פייגלין 12 דקות ואני שתי דקות?

טלב אבו עראר: למה?

מירי רגב: תקשיבו רגע: כדי שלא תגידו שיש אפליה, הוא דיבר 14 דקות והוא דיבר 14 דקות.

מירי רגב: מרגע זה אתה ודוד צור תדברו שתי דקות.

מירי רגב: קדימה.

טלב אבו עראר: אבל אני חבר ועדת הפנים, מירי.

טלב אבו עראר: אני חבר ועדת הפנים.

טלב אבו עראר: מה זאת אומרת?

מירי רגב: טלב, אני סוגרת את הדיון.

מירי רגב: אז קדימה תדבר, כי אני רוצה לסגור את הדיון.

מירי רגב: אי-אפשר ככה כל הזמן לריב על זה.

טלב אבו עראר: אז תקשיבי.

טלב אבו עראר: אם תובילי את המדינה למסלול הזה, באמת - - -

אחמד טיבי: היא לא תוביל את המדינה, תירגע.

מירי רגב: בבקשה, טלב, תתייחס בבקשה.

טלב אבו עראר: חס וחלילה.

מירי רגב: תתייחס בבקשה.

טלב אבו עראר: צריך להבהיר משהו כאן

טלב אבו עראר: לכל הנוכחים, לכל המשתתפים וגם לגורמי המשטרה, להבדיל בין הר-הבית לבין מסגד אל-אקצא.

טלב אבו עראר: מסגד אל-אקצא זה בערבית אל-חראם אל-קדסי א-שריף.

טלב אבו עראר: אני לא מבין, לא יודע, מסגד אל-אקצא זה לא המסגד שננעל על-ידי המשטרה בליל ראש השנה, ששם נחנקו בגז מדמיע.

טלב אבו עראר: מר פריינטי, למרות שהוא חבר טוב שלי לשעבר כשהיה מפקד המחוז הדרומי, לא ציין את הנקודה הזו, שהמתפללים המוסלמים שם ממש ננעלו במסגד, המסגד נסגר והיה שם גז מדמיע, נחנקו האנשים שם, והמשטרה יצאה כרגיל.

טלב אבו עראר: עכשיו, כל סנטימטר כניסה מהשערים זה מסגד אל-אקצא.

טלב אבו עראר: כל הרחבה הזו.

טלב אבו עראר: אין ליהודים שם מה לעשות, אין מה לחפש.

טלב אבו עראר: ואז אם באמת אנחנו רוצים לדבר כאנשים אחראיים, כחברי הכנסת, נציגי ציבור, כאנשים שלא נגררים אחרי גורמים קיצוניים בין היהודים, שלא טוב להם, לא ראוי להם לחיות עם המצב הזה, רוצים באמת להבעיר את השטח שם, את האזור, ובמיוחד בחרו בעיתוי שמתנהל משא ומתן בין ישראל לפלסטינים – לא רוצים שלום.

טלב אבו עראר: אם הוא קורא לזה חג השלום, הוא כנראה רוצה להפוך את חג השלום לחג מלחמה חס וחלילה.

טלב אבו עראר: ואני את זה לא מחפש ולא מקבל.

טלב אבו עראר: ככה אתה קראת לחג הסוכות, חג השלום נקרא.

טלב אבו עראר: אז בדיוק בחג הסוכות הוא רוצה להפוך את השלום למלחמה?

טלב אבו עראר: בזמן שמתנהל כאן

טלב אבו עראר: דיון או המשא ומתן רק התחדש אחרי קיפאון כל כך מתמשך, אז בחרו בעיתוי הזה להתלהם ולחפש עכשיו איך היהודים יעלו?

טלב אבו עראר: ואנחנו נפלנו כאן בין שני מושגים, בין לעלות לבין להתפלל.

טלב אבו עראר: להתפלל זה בטוח לא שם, אפילו אין מקום ראוי שם להתפלל בו כיהודי.

טלב אבו עראר: למוסלמים האדמה שם מוסלמית, האדמה שם מדברת: אני מוסלמית.

משה זלמן פייגלין: אל תדאג, נבנה.

טלב אבו עראר: האדמה, האדמה, לפני פייגלין.

טלב אבו עראר: פייגלין, מתי עלית לארץ כאן?

<אביעד ויסולי: לפני 3,000 שנה.

טלב אבו עראר: תתבייש לך.

אחמד טיבי: לפני העגל או אחרי העגל?

טלב אבו עראר: מתי היית כאן?

אחמד טיבי: אפרופו שדיברת על אלילים, נדמה לי שגם אתם בתקופה מסוימת התפללתם לעגל כי הנביא משה עזב אתכם לכמה שנים.

טלב אבו עראר: חברים - - -

מירי רגב: אני נותנת לך, החבר של מפריע.

<אביעד ויסולי: כמה שנים.

<אביעד ויסולי: אחרי כל כך הרבה שנים, אתה אפילו יהדות בסיסית לא יודע.

אחמד טיבי: אתה לא הבנת את הפואנטה אפילו, אין לך חוש סרקזם.

טלב אבו עראר: מתבצעות שם חפירות מתחת למסגד אל-אקצא, וזה דבר ממש מסוכן, ששם עושים הדמיה על הכותל, לא יודע.

טלב אבו עראר: אפילו הרבנים בישראל, המאמינים – יותר מאלה שיושבים כאן, שהם קיצוניים, לא יודעים כלום בדת שלהם – הרבנים האמיתיים, קראתי עליהם - -

אחמד טיבי: נכון.

טלב אבו עראר: - - שהם לא יודעים עדיין איפה הכותל.

טלב אבו עראר: רבים לפני שנדע איפה הכותל בכלל.

טלב אבו עראר: אולי יהיה באילת, אולי בראש-העין, אצלך, לא יודע.

טלב אבו עראר: עדיין לא ידוע איפה הוא.

טלב אבו עראר: ואז, לא יודע, ליצירת פרובוקציה, לא טוב להם עם הסטטוס קוו הקיים, כמו שאמר מר פריינטי.

טלב אבו עראר: לא טוב להם.

טלב אבו עראר: לא יודע מה יש ליהודים לחפש שם, אין להם מה לחפש.

מירי רגב: אוקיי.

טלב אבו עראר: וחוץ מזה גם - - -

מירי רגב: מה אתה מציע אבל לעשות עם מידיי האבנים ולקראת סוכות?

טלב אבו עראר: איך?

מירי רגב: מה אתה מציע לעשות עם מידיי האבנים לקראת סוכות?

טלב אבו עראר: זה מה שכואב לך רק, זה מה שמפריע לך?

מירי רגב: כן.

אחמד טיבי: מה לגבי הסיבה, לא התוצאה?

טלב אבו עראר: תשמעי, אם את לא רוצה אבנים, אם אנחנו לא רוצים לראות שם אבנים - - -

שולי מועלם-רפאלי: בראש השנה לא היו יהודים על ההר ונזרקו אבנים.

אחמד טיבי: מה, יש פה מישהו שרוצה אבנים?

אחמד טיבי: אבו עראר רוצה אבנים?

אחמד טיבי: אני רוצה אבנים?

שולי מועלם-רפאלי: אבל אתה לא עונה עניינית.

שולי מועלם-רפאלי: בראש השנה לא היו יהודים ויידו שם אבנים.

שולי מועלם-רפאלי: אחמד, תענה על זה, תענה על זה.

טלב אבו עראר: חברת הכנסת - - -

מירי רגב: תן להם לראות - - - טוב, טלב, מה אתה עוד רוצה להגיד?

מירי רגב: טלב?

טלב אבו עראר: אני לא קורא לאלימות כלשהי – ערבים, יהודים.

שולי מועלם-רפאלי: אז למה אתה לא אומר את זה?

מירי רגב: שולי, תיכף את מדברת.

מירי רגב: טלב.

טלב אבו עראר: ולכן מר פייגלין, שלא יודע, בוועדות הוא אדם ממש לוחם, סך הכול יוצא אדם רגיל לחלוטין, נורמלי.

מירי רגב: ברור.

טלב אבו עראר: משתגע רק כאן, זה בסדר גמור.

טלב אבו עראר: הצגות מותר, מותר, מותר לעשות הצגות.

טלב אבו עראר: אבל, חברים, כאן אם מדברים באמת על ריבונות, הוא דיבר על ריבונות, מסגד אל-אקצא הוא בריבונות ירדנית, וזה לפי ההסכם עם ישראל וירדן.

מירי רגב: טוב.

טלב אבו עראר: שנייה – טוב – תני להשלים משפט.

משה זלמן פייגלין: לא, זה חשוב.

משה זלמן פייגלין: זה חשוב מאוד מה שהוא אומר.

טלב אבו עראר: זה נכון.

משה זלמן פייגלין: הוא צודק, זאת הבעיה.

טלב אבו עראר: תקשיב, פייגלין, אתמול שלחתי מכתב למלך הירדני, אני הוצאתי מכתב כחבר ועדת הפנים, באמת לדאוג לזה שלפחות נשמור על הסטטוס קוו, ולא לאפשר - - -

משה זלמן פייגלין: הנה, יצא המרצע מהשק.

מירי רגב: ואני בסוף אפגש עם מלך ירדן.

משה זלמן פייגלין: יצא המרצע מהשק.

<אביעד ויסולי: אתה מסכים עם פייגלין.

מירי רגב: אולי אני כיושבת-ראש הוועדה אפגש עם מלך ירדן.

<מיכאל פואה: שמיר הצהיר שזה בריבונות ישראלית מלאה.

מירי רגב: טוב, אוקיי.

טלב אבו עראר: לכן נא להפסיק את ה - - -

אחמד טיבי: הכול זמני.

אחמד טיבי: הכול זמני.

מירי רגב: כל החיים שלנו זמניים.

אחמד טיבי: גם זה נכון.

מירי רגב: בגלל זה אנחנו מבקשים מהקדוש ברוך הוא שימחל לנו ויסלח לנו על הדברים.

אחמד טיבי: אבל איפה הר-הבית?

אחמד טיבי: שאל – תענו.

אחמד טיבי: איפה?

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: מאה אחוז.

טלב אבו עראר: לא ניגרר אחרי - - -

מירי רגב: לא ניגרר אחרי הקיצונים.

טלב אבו עראר: בין היהודים.

טלב אבו עראר: יש קיצונים ויש אלימים.

מירי רגב: מאה אחוז.

מירי רגב: זה מאוד קיצוני, זה קיצוני.

אחמד טיבי: אנחנו לא רוצים עימות, זה הכול.

אחמד טיבי: זה הכול.

מירי רגב: מאה אחוז.

<מיכאל פואה: אנחנו רק מכריזים אלימות ועל מלחמה.

מירי רגב: דוד צור, בבקשה, ואחריו חברת הכנסת שולי מועלם, יקירתי.

מירי רגב: בבקשה.

מירי רגב: ואם מישהו יכול לקרוא לאורית סטרוק, תורה הגיע.

דוד צור: ראשית אני רוצה לומר שיש פה ערבוב בין מושגים של ריבונות, מדיניות ופעילות מבצעית.

דוד צור: ונשפכים לתוך המקום הרגיש הזה, שהוא מאוד רגיש, יקר כנראה לא רק לכם וגם לא ליהודים, הוא יקר לכולם.

דוד צור: והרבה מאוד אלימות מתנקזת למקום הזה על כל העצבים הרגישים.

דוד צור: חברי, טיבי, אני רוצה להגיד לך שהאינתיפאדה לא פרצה בגלל עליית שרון להר-הבית, היא כנראה הייתה שם - - -

מירי רגב: הייתה בשלה כבר.

דוד צור: ואני מזכיר לך שהיא פרצה יום אחרי בכלל, יומיים אחרי.

אחמד טיבי: כי נהרגו אנשים, אני הייתי שם.

אחמד טיבי: נהרגו אנשים וזה מצית.

דוד צור: לא בעלייה של שרון להר-הבית.

מירי רגב: בוא לא נפתח את זה בבקשה.

אחמד טיבי: נכון, המצב היה מוכן.

דוד צור: בעלייה של שרון להר-הבית לא נהרג אף אדם.

אחמד טיבי: נפצעו אנשים.

דוד צור: היו זריקות אבנים.

אחמד טיבי: זו הסיבה שהציתה את העסק.

אחמד טיבי: מה, אתה רוצה לעוות את ההיסטוריה?

דוד צור: הסיבה היא אלימות, נקודה.

טלב אבו עראר: לא, לא נכון.

דוד צור: הסיבה היא אלימות.

מירי רגב: דוד, תמשיך.

אחמד טיבי: היו 800 שוטרים שפצעו אנשים.

אחמד טיבי: ולמחרת - - -

מירי רגב: דוד.

דוד צור: עכשיו אני רוצה להגיד משהו - - -

מירי רגב: בוא תציע לנו משהו - - -

דוד צור: שני דברים.

טלב אבו עראר: - - -

מירי רגב: טלב.

דוד צור: טלב, דיברת 14 דקות.

טלב אבו עראר: אבל הוא מפריע פה, הוא זורק מילים.

מירי רגב: טלב, נשבעת לך, אני לוקחת את התמליל, אתה כל הזמן דיברת פה.

אחמד טיבי: אייכלר, מותר ליהודים להתפלל - - -

מירי רגב: לא לא לא, עזוב את אייכלר.

אחמד טיבי: הנה, הוא יהודי דתי.

יהודה גליק: כמה פעמים כתוב ירושלים בקוראן?

יהודה גליק: כמה פעמים כתוב ירושלים בקוראן, חבר הכנסת טיבי?

מירי רגב: אייכלר, שלא תגיד לי שאתה רוצה לדבר, כי נסגר הדיון.

אחמד טיבי: צבחאן אלד'י אסראא' מן אל-מסג'ד אל-חראם אלא מסג'ד אל-אקצא.

אחמד טיבי: אתם יודעים את זה או לא יודעים את זה?

אחמד טיבי: - - - צבחאן אלד'י אסראא' מן אל-מסג'ד אל-חראם אלא מסג'ד אל-אקצא.

אחמד טיבי: תפסיקו לקשקש ולשקר.

<אביעד ויסולי: - - - אבל מסג'ד אל-אקצא נמצא בין מכה למדינה.

מירי רגב: חבר'ה, זה מפריע לי, אני לא אוכל לקיים ככה דיונים.

טלב אבו עראר: מה אתה אומר?

טלב אבו עראר: מה אמרת?

אחמד טיבי: תגיד, אתה שוב לא לוקח תרופות?

אחמד טיבי: אמרתי לך: קח תרופות בזמן.

אחמד טיבי: אתה שוב לא לוקח את התרופות בזמן.

<אביעד ויסולי: אתה רופא נשים.

דוד צור: מתוך הערבוביה של המושגים, מצד אחד חבר הכנסת טיבי רוצה שמחר המוסלמים יתפללו בכותל.

אחמד טיבי: לא אמרתי.

דוד צור: שנייה.

אחמד טיבי: אל תייחס לי.

אחמד טיבי: אמרתי: לא רוצה לא את זה ולא את זה.

אחמד טיבי: יש כאלה שרוצים.

דוד צור: ואדון גליק רוצה שיתפללו בקודש הקודשים על הר-הבית.

אחמד טיבי: אל תשים אותי כקונקורנט שלו.

דוד צור: אז אני רוצה לומר, שמשטרת ישראל מובאת לפה כבר דיון רביעי או חמישי בוועדה הזאת.

אחמד טיבי: וחבל.

מירי רגב: ותמשיך לבוא.

דוד צור: וחבל.

דוד צור: היא יכולה לבוא, ובסופו של דבר נשמע גם איזה תחקירים מגוחכים שמראים לנו פה חצאי צילום, ושופטים את השוטרים אם הוא הניף בזמן את האלה, אם הוא ירה כדור גומי או למה הוא לא ירה אש חיה.

דוד צור: אני רוצה לומר לכם בעיניים קצת מקצועיות יותר משלך, ותסלח לי על הארוגנטיות שלי בעניין המקצועי אבל יש לי כנראה על מה להסתמך: הפעילות של המשטרה בחודש-חודשיים האחרונים, אני במקרה תפסתי את פריינטי איזה יום, אחד מהימים באחד המפגשים, ואמרתי לו: שמע, אתם כל יום פורצים להר-הבית.

דוד צור: אני רוצה להזכיר לכם: פריצה להר-הבית בזמנים של לפני 10, 15 שנים, כמעט כל פריצה כזאת הסתיימה בהרוגים מהצד הפלסטיני, של המוסלמים.

מירי רגב: מצב רע.

מירי רגב: אז היה רע, זה לא אומר שכך צריך להיות היום.

דוד צור: לא, הרגישות של הפריצה להר-הבית היא עצומה.

דוד צור: ואני רוצה בזה דווקא לשבח את הפעילות של פריינטי במובן הזה שהם נכנסים ויוצאים די בקלות ופועלים בחוכמה כדי לא לייצר הרוגים על ההר.

<אביעד ויסולי: אז למה הם נכשלים ביהודים?

דוד צור: אתה תגיד מה אתה חושב.

אחמד טיבי: כמה יהודים נהרגו?

אחמד טיבי: כמה יהודים נהרגו?

אחמד טיבי: זה המבחן?

<אביעד ויסולי: מאז 1990 לא נהרג ערבי.

אחמד טיבי: וזה מצער אותך?

<אביעד ויסולי: לא.

דוד צור: אם אתה מודד כישלון או הצלחה במספר ההרוגים על ההר, או לחליפין בזה שצריך לפנות את ההר, בגלל זה אמרתי, יש פה עניין של מדיניות ויש פה עניין של פעילות מבצעית.

דוד צור: אז אני רוצה רגע להשלים את ההתייחסות לעניין המבצעי.

מירי רגב: תגיד מה אתה מציע לגבי סוכות.

דוד צור: חצי מהזמן שדיברו חברי.

מירי רגב: אז בבקשה.

דוד צור: אני תיכף אשלים את הדברים.

מירי רגב: לא, אז מה שזה אומר, שמעכשיו כל אחד אומר לי: אני חצי מזמן חברי.

מירי רגב: כולם מדברים שתי דקות, זהו.

דוד צור: לא לא לא, מה שאני רוצה להגיד לך, גברתי - - -

מירי רגב: זה בלתי אפשרי לנהל ככה דיון.

דוד צור: מה שאני רוצה לומר לך, גברתי - - -

מירי רגב: יש 120 חברי כנסת.

דוד צור: אבל אם תתני לי לסיים, אני מסיים תוך דקה.

מירי רגב: לא יכול כל אחד לבוא ולדבר רבע שעה.

דוד צור: אני מסיים תוך דקה.

מירי רגב: בבקשה.

דוד צור: מה שאני רוצה לומר לך, גברתי, שאלה דיונים בסופו של דבר לא לכתובת הנכונה.

דוד צור: משטרת ישראל היא מוציאה לפועל של מדיניות.

דוד צור: אנחנו צריכים לקיים דיון לפה בנוכחות - -

מירי רגב: זה יהיה גם.

דוד צור: - - משרד ראש הממשלה - -

משה זלמן פייגלין: מסכים.

דוד צור: - - משרד הדתות.

דוד צור: אני אומר פה לחברת הכנסת מועלם וגם לחבר הכנסת פייגלין: הרי זה בידיו של שר הדתות.

דוד צור: לצורך העניין מחר - -

משה זלמן פייגלין: אני מסכים אתך.

דוד צור: - - נפתלי בנט - -

משה זלמן פייגלין: אני מסכים אתך.

דוד צור: - - השר נפתלי בנט יכול להחליט שיהיו סידורי תפילה כמו במערת המכפלה.

משה זלמן פייגלין: אין ויכוח.

דוד צור: מה המשמעויות, ההשלכות שנגזרות מזה?

דוד צור: צריך לעשות את הערכת המצב.

<קריאה: אמן.

אחמד טיבי: לא יהיה.

דוד צור: אגב, משטרת ישראל תהיה הראשונה שתברך על זה, כי זה יקל עליה מאוד את העבודה, כמו שזה נעשה בחברון.

טלב אבו עראר: ואז זה יקומם את כל העולם.

דוד צור: רגע.

טלב אבו עראר: זה יקומם את כל העולם ויהיו עימותים.

דוד צור: תפסיק לאיים.

דוד צור: תפסיק לאיים.

מירי רגב: אם - - - אז יקומם.

דוד צור: אני רוצה להגיד מילה אחרונה.

טלב אבו עראר: אתם תפסידו, לא מישהו אחר.

דוד צור: אבל תן לי לדבר, תן לי לדבר.

שולי מועלם-רפאלי: פתאום אתה מודאג שנפסיד, חבר הכנסת עראר?

מירי רגב: טוב, הלאה.

שולי מועלם-רפאלי: פתאום אתה מודאג שנפסיד?

שולי מועלם-רפאלי: הרי חבר הכנסת טיבי אמר שאנחנו זמניים פה.

טלב אבו עראר: יהרגו הרבה אנשים, ערבים ויהודים.

שולי מועלם-רפאלי: חבר הכנסת טיבי אמר שאנחנו זמניים פה.

אחמד טיבי: הכיבוש בירושלים המזרחית הוא זמני.

שולי מועלם-רפאלי: נכון.

שולי מועלם-רפאלי: לכן אנחנו - - -

דוד צור: מילה אחרונה לעניין ההסתה.

יהודה גליק: - - -

מירי רגב: יהודה, אתם מפריעים לי, אני לא מבינה את זה, באמת.

דוד צור: מילה אחרונה לעניין ההסתה.

דוד צור: המעצר של ראאד סלאח, שהוא אחד האנשים המסוכנים בכל מה שקשור להר-הבית, ואני הייתי מאוד שמח גם אם חברי פה משמאל ומימין היו מצטרפים לזה.

אחמד טיבי: לא, לא מצטרפים.

טלב אבו עראר: מה מסוכן?

טלב אבו עראר: מה הוא עשה?

דוד צור: חבר הכנסת טיבי, מה שעושה ראאד סלאח זה לקחת את המקום - - -

טלב אבו עראר: מה מסוכן בכך?

דוד צור: כי אני אומר לך שהאיומים של מלחמת עולם, עולים על הר-הבית, חופרים מתחת – כל מיני פנטזיות שאנחנו הולכים לכבוש - - -

טלב אבו עראר: אבל זה לא נכון?

טלב אבו עראר: אבל זה עובדות, אלה עובדות.

דוד צור: תפסיקו לקשקש.

אחמד טיבי: אבל יש חפירות.

טלב אבו עראר: יש חפירות.

מירי רגב: דוד, יש לך עוד משהו להגיד?

דוד צור: אז מה?

דוד צור: חפירות ארכאולוגיות.

מירי רגב: דוד, עוד משהו להגיד?

טלב אבו עראר: מה אתה מחפש שם?

טלב אבו עראר: מה אתה מחפש שם?

דוד צור: אתה מחזיר אותי עוד פעם לדיון המטופש הזה - - -

טלב אבו עראר: עכשיו אתה חוזר ואתה חופר שם?

טלב אבו עראר: תענה לי רק.

מירי רגב: דוד, עוד משהו?

דוד צור: לכן אני אומר - -

טלב אבו עראר: מה, לתענוג?

דוד צור: - - המעצר של ראאד סלאח - -

<קריאה: מה אתה עושה שם?

טלב אבו עראר: מה אני עושה שם?

טלב אבו עראר: זה המקום שלי, זה המסגד שלי.

דוד צור: - - כמו האנשים המסוכנים האלה שמסיתים לאלימות - -

<אביעד ויסולי: המדינה היא שלנו והמקום הוא שלנו.

טלב אבו עראר: אתה מדבר חופשי.

טלב אבו עראר: אתה יושב-ראש הוועדה?

<אביעד ויסולי: זו מדינה יהודית ומקום יהודי.

טלב אבו עראר: מירי רגב, למה הוא מדבר חופשי כל הזמן?

מירי רגב: כן.

טלב אבו עראר: שיסתום את הפה.

מירי רגב: כן.

טלב אבו עראר: סתום.

מירי רגב: כן, בבקשה, דוד.

דוד צור: לכן אני אומר:

דוד צור: בתוך כל ה - - -

מירי רגב: ויסלי, ויסלי.

משה זלמן פייגלין: המקום המקודש לך זאת מכה.

דוד צור: בתוך כל המציאות המסובכת הזאת משטרת ישראל צריכה לתמרן בצורה בלתי אפשרית.

מירי רגב: מאה אחוז.

אחמד טיבי: גם מכה הוא מקום מקודש.

משה זלמן פייגלין: כל העולם.

דוד צור: לכן נדרשת מדיניות - - -

אחמד טיבי: גם מכה.

משה זלמן פייגלין: כל העולם.

אחמד טיבי: צבחאן אלד'י אסראא' בעבדה לילא מן אל-מסג'ד אל-חראם אלא מסג'ד אל-אקצא אלד'י בארכנא חולהו.

מירי רגב: אחמד.

אחמד טיבי: תלמדו, תשננו, פעם אחר פעם, עד שתבינו.

מירי רגב: מאה אחוז.

אחמד טיבי: לא, זה בתשובה, שמכה בהחלט - -

מירי רגב: אנחנו נראה בסוף מי יבין.

אחמד טיבי: - - גם מסגד אל-אקצא.

מירי רגב: שולי, בבקשה.

שולי מועלם-רפאלי: גברתי, אדוני הממ"ז, חברים, אני לגמרי מסכימה עם חבר הכנסת אחמד טיבי.

שולי מועלם-רפאלי: זו באמת שאלה של ריבונות.

שולי מועלם-רפאלי: ואני חושבת שאחד הדברים המשמעותיים, שאנחנו נחזור כנראה ונתכנס כדי להגיד שליהודים יש זכויות בהר-הבית.

שולי מועלם-רפאלי: חבר הכנסת עראר, זה לא יעזור שתצעק עשר פעמים: זה שלי, זה שלי.

שולי מועלם-רפאלי: אני יכולה לצעוק באותה מידה: זה שלי, זה שלי.

שולי מועלם-רפאלי: עכשיו, אתה רוצה שנלך לספרי ההיסטוריה ונראה מי היה שם קודם?

שולי מועלם-רפאלי: אז כבר אמר חבר הכנסת פייגלין ואין צורך לחזור על שיעור ההיסטוריה הזה - -

טלב אבו עראר: ההיסטוריה העולמית, לא הישראלית.

שולי מועלם-רפאלי: - - זכויות יהודים - -

טלב אבו עראר: ההיסטוריה העולמית.

שולי מועלם-רפאלי: - - זכויות יהודים בהר-הבית - - -

טלב אבו עראר: - - -

משה זלמן פייגלין: תן לה לדבר.

משה זלמן פייגלין: שקט.

מירי רגב: זה לא יאומן, טלב.

שולי מועלם-רפאלי: חבר הכנסת עראר, אני לא הפרעתי לך.

טלב אבו עראר: כי היא פונה אלי, מר פייגלין.

טלב אבו עראר: היא פונה אלי.

מירי רגב: שולי, את יכולה - - -

שולי מועלם-רפאלי: חבר הכנסת עראר, אני רוצה להתקדם.

טלב אבו עראר: אני לא עראר, לא עראר ולא ערעור.

טלב אבו עראר: אני טלב אבו עראר.

מירי רגב: עראר.

טלב אבו עראר: לא עראר.

מירי רגב: שולי, תתייחסי עניינית בבקשה.

שולי מועלם-רפאלי: אין בעיה.

שולי מועלם-רפאלי: זו באמת שאלה של ריבונות.

שולי מועלם-רפאלי: והזכות של יהודים בהר-הבית היא תיאמר פה שוב ושוב ושוב, למרות שיש פה גם קולות אחרים.

שולי מועלם-רפאלי: והזכות של יהודים בהר-הבית, אדוני מפקד המחוז, היא לא ביקורים, היא לא מבקרים, ואני חושבת שיש מקום לשנות את השיח הזה.

שולי מועלם-רפאלי: אני לא מבקרת בהר-הבית, אני עולה למקום שבשבילי הוא קדוש.

שולי מועלם-רפאלי: ואני חושבת שחלק מהתפיסה של מה יהודים עושים בהר-הבית צריכה להיות בשינוי של השיח, בשינוי של זה שזאת זכות בסיסית שלי, שזאת זכות בסיסית שלי כמו הזכות של חבר הכנסת אחמד טיבי.

שולי מועלם-רפאלי: לא כי הוא חבר כנסת ואני חברת כנסת, אלא כי הוא אדם שבאמונתו יש משמעות להר-הבית ואני אישה שבאמונתי יש משמעות להר-הבית.

שולי מועלם-רפאלי: ולכן מכאן לדעתי צריכה להיגזר - - -

אחמד טיבי: אגב, באמונתי אני אומר: אין משמעות להר-הבית, יש משמעות לאל-אקצא.

אחמד טיבי: באמונתך.

שולי מועלם-רפאלי: נכון, מעולה.

שולי מועלם-רפאלי: לכן אני לא דורשת, חבר הכנסת אחמד טיבי, לא לעלות למסגד אל-אקצא ולא להתפלל במסגד אל-אקצא.

אחמד טיבי: יש אנשים שמטיפים לנו: אתם במכה, אתם במכה.

שולי מועלם-רפאלי: לא.

שולי מועלם-רפאלי: חבר הכנסת טיבי, אתה לא שמעת את זה ממני.

אחמד טיבי: גם בשיינקין יש בית כנסת, גם בשיינקין.

מירי רגב: די, די עם זה.

שולי מועלם-רפאלי: חבר הכנסת אחמד טיבי, הזכויות שלי על הר-הבית הן הזכויות שלי על הר-הבית.

שולי מועלם-רפאלי: אין לי רצון להתפלל במסגד אל-אקצא, יש לי רצון להתפלל בהר-הבית.

מירי רגב: הבנתי.

מירי רגב: מה את מציעה לגבי סוכות?

שולי מועלם-רפאלי: רגע, רגע.

אחמד טיבי: איפה הר-הבית?

אחמד טיבי: איפה הוא נמצא?

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה לאפשר עליית יהודים חופשית להר-הבית בימי סוכות.

שולי מועלם-רפאלי: אדוני מפקד המחוז, אני חושבת שאתה מסוגל לעמוד בזה, אתה מסוגל להניע את זה.

שולי מועלם-רפאלי: אני מסכימה אתך שמדובר פה על מדיניות והחלטות של ריבונות, אבל אני חושבת שאם בפועל אנחנו מדברים על ימים שהם ימי חג, כניסה בין מקום למקום שני שהאורך שלו היא 30 מטר לא תיחשב כניסה.

שולי מועלם-רפאלי: ולכן אני מצפה ואני חושבת שזה מחובתך לשמור על הזכות שלי, כמו הזכות שלי להתפלל בכותל, כמו הזכות של אחמד טיבי לעלות למסגד אל-אקצא, הזכות הבסיסית שלי היא לעלות להר-הבית.

שולי מועלם-רפאלי: כרגע אנחנו עוד לא במקום שאתה גם מאפשר לי את התפילה כי לא אתה מחליט, אבל ברגע שהוחלט שלי יש זכות להר-הבית אני לא חושבת שיש מקום להגביל אותי.

שולי מועלם-רפאלי: בחג סוכות יהיו שמה מאות מתפללים.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו לא רוצים שתיווצר סיטואציה שבה יעלו 20, יתחיל יידוי אבנים, ואז יגידו: מצטערים, נסגר ההר.

שולי מועלם-רפאלי: אותו דבר שעשו בתשעה באב.

שולי מועלם-רפאלי: בבוקר של תשעה באב, ב-06:30 בבוקר, חבר הכנסת, סגן שר החוץ זאב אלקין ואני, קיבלנו הודעה שאנחנו יכולים להגיע, ב-07:10 הודיעו לנו שההר נסגר.

שולי מועלם-רפאלי: אין מקום לדבר הזה.

שולי מועלם-רפאלי: זכויות יהודים בהר-הבית הן קיימות גם כשיש מידיי אבנים.

שולי מועלם-רפאלי: והתפקיד שלך, ואתה עושה את זה בצורה מופלאה, אני בניגוד לאחרים שיושבים סביב השולחן הזה, האמון שלי בך הוא מוחלט.

מירי רגב: טוב.

מירי רגב: מאה אחוז.

שולי מועלם-רפאלי: אני רק רוצה שאתה תמלא באופן מוחלט את הזכויות שלי.

מירי רגב: שולי, מאה אחוז, הבנתי.

מירי רגב: תודה רבה.

שולי מועלם-רפאלי: דבר אחרון שאני רוצה להגיד זה שישנה עליית ילדים רבה בסוכות, אדוני מפקד המחוז.

שולי מועלם-רפאלי: אני מבקשת התייחסות קונקרטית לזה שחלק ניכר מהעולים בסוכות הם ילדים.

שולי מועלם-רפאלי: אין מקום לתחושה של ילד יהודי במדינת ישראל, שיש מקומות שהוא לא יכול להגיע אליהם.

מירי רגב: טוב, תודה רבה.

מירי רגב: אחרונת הדוברים אורית סטרוק בבקשה.

מירי רגב: ושוב אני אומרת: אם פגעתי בך אני מתנצלת.

מירי רגב: בבקשה, זכות הדיבור שלך.

אורית סטרוק: אני בסך הכול רציתי להציע שני דברים.

אורית סטרוק: קודם כול, שמפקד המחוז, בהתאם להערכת המצב שהוא בעצמו סיפר לנו שהוא עשה בין ראש השנה לבין יום כיפור, שביום כיפור בגלל מה שקרה בראש השנה אחרי שעשית צעדים כאלה ואחרים והרחקת את אלה ואת אלה, ביצעת מעצרים, בכל זאת זה לא עזר, והגעת למסקנה שצריך לעשות משהו אחר, וביום כיפור הגבלת את זה מגיל 45 ומעלה ואז היה שקט.

אורית סטרוק: לדבריך, אתה סיפרת.

אורית סטרוק: אז אתה מצאת את מתכון.

אורית סטרוק: אתה מצאת את מתכון המינימום, בוא נגיד ככה, אני לא הולכת על מתכון המקסימום שדיברו פה, שדיברו שצריכים לעשות את זה כמו מערת המכפלה, כי זה לא החלטות שאתה יכול לקבל.

אורית סטרוק: אתה יכול אולי להמליץ, אבל אתה לא יכול לקבל אותן.

אורית סטרוק: אבל את ההחלטה הפשוטה המבצעית שבימים שראוי שיהודים יוכלו לעלות להר-הבית לא יעלו ערבים מגיל 45 ומטה, את המינימום הזה אני חושבת שחובתך לבצע.

אורית סטרוק: זה דבר ראשון.

טלב אבו עראר: למה, אסור להם לעלות?

מירי רגב: רגע, טלב.

טלב אבו עראר: איזה מין דבר?

מירי רגב: לא, די.

אורית סטרוק: דבר שני, אני חוזרת ומציעה מה שאמרתי בדיון הקודם, שאנחנו כוועדה נבקש הבהרה לגבי החלטת הממשלה שהמשטרה מסתתרת מאחוריה כבר שנים, כביכול כאילו שהממשלה אי פעם בעבר החליטה שלא לאפשר ליהודים להתפלל בהר-הבית.

אורית סטרוק: לעניות דעתי, וכפי שכבר פרטו פה לפני, הדבר הזה הוא לא נכון.

אורית סטרוק: לא יכול להיות שמשטרת ישראל תהיה אמונה על פרשנות החוק, עם כל הכבוד, וצריכים לפנות לממשלה ולבקש את פרשנותה לעניין הזה.

מירי רגב: אני אסכם את זה.

אורית סטרוק: והנקודה השלישית, באמת בקטע הזה של משפחות ושל ילדים שעולים, שאני חושבת שבכל מקום שמעורבים גם משפחות וילדים היחס צריך להיות אחר, יחס הרבה יותר מגונן, הרבה יותר מאפשר, הרבה יותר סימפטי, הרבה יותר רך ונעים כלפי העולים.

אורית סטרוק: בדרך כלל היחס כלפי העולים הוא מאוד מאוד נוקשה, הוא מאוד דווקני.

אורית סטרוק: זה לא יחס שצריכות לקבל משפחות עם ילדים שעולים, וצריך להכיר בזה שיש מנהג של משפחות וילדים לעלות, ולאפשר את זה בצורה ובאווירה הראויה והנכונה.

מירי רגב: מאה אחוז.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: אני מבקשת לסכם.

מירי רגב: אני רוצה שהטלוויזיה הערבית תהיה פה רגע.

מירי רגב: אני רוצה להגיד משהו בעקבות הדברים שאמרו כאן טלב ואחמד על זה שאנחנו מתסיסים, ואולי נעביר איזה מסר למלך ירדן גם ולעולם הערבי, שכל כך דואג שאנחנו נסגור את אל-אקצא.

מירי רגב: אז באמת אני מדברת עכשיו בשבילכם, פחות לתקשורת הישראלית, יותר לתקשורת הערבית.

טלב אבו עראר: שאני אתרגם לך?

מירי רגב: לא.

מירי רגב: כשאני אצטרך מתרגם אני אבחר לי את מי שאני רוצה לתרגם.

מירי רגב: כבר ראיתי מה העברת פעם אחת מהוועדה שלי.

טלב אבו עראר: העברתי בדיוק מילה במילה.

מירי רגב: כן, אוקיי.

מירי רגב: טוב, אז אני רוצה רגע לסכם את הדיון.

מירי רגב: כל דיון כזה בסוגיית הר-הבית הוא דיון צפוף והוא דיון רגיש, והוא רגיש משום שאנחנו כוועדת הפנים צריכים לאפשר לכל אזרח במדינת ישראל להתפלל במקומות הקדושים לו – ליהודים, למוסלמים ולנוצרים.

מירי רגב: זה התפקיד שלנו כוועדה.

מירי רגב: אין לנו שום בעיה עם זה שהמוסלמים מתפללים במסגד אל-אקצא.

מירי רגב: לא הייתה לנו ולא תהיה לנו בעיה עם זה.

מירי רגב: אין לנו שום כוונה לסגור את המסגד, אין לנו שום כוונה גם להתפלל במסגד.

טלב אבו עראר: איפה הגבולות שלו?

טלב אבו עראר: אפשר לדעת?

מירי רגב: יש לנו כוונה מאוד ברורה שיהודים במדינת ישראל יוכלו לעלות להר-הבית ולהתפלל.

מירי רגב: ולא יקרה כלום אם יהודים, אם מוסלמים ואם נוצרים – כל אחד יתפלל במקום הקדוש לו.

אחמד טיבי: את מסיתה, את יושבת-ראש ועדת הפנים, את אומרת דבר והיפוכו.

אחמד טיבי: זאת הסתה לשמה.

אחמד טיבי: תקשיבי טוב למה שאת אומרת, תחזרי על המשפט שאמרת.

אחמד טיבי: זה משפט מסית, את מציתה אש וגופרית, בניגוד לעמדה של הממשלה שלך, בניגוד לעמדה של הממשלה שלך.

מירי רגב: סיימת לדבר?

מירי רגב: עכשיו אני מבקשת שלא תפריע לי.

אחמד טיבי: לא, את לא רשאית לפנות ישירות לעולם הערבי ולהגיד דברי הסתה.

<קריאה: אפשר להוציא אותו.

מירי רגב: מה שאני רוצה, אני יכולה.

אחמד טיבי: את יושבת-ראש ועדת הפנים.

מירי רגב: יפה.

מירי רגב: ואתה יושב בדיון אצלי כיושבת-ראש ועדת הפנים, שאני המנהלת שלו.

אחמד טיבי: זה זכותי, את לא עושה לי טובה.

מירי רגב: ואחרי שדיברת, ואפשרתי לך לדבר רבות, עכשיו תאפשר לי לסכם את הדיון.

אחמד טיבי: את לא מדברת בשם ועדת הפנים, את מדברת בשמך.

משה זלמן פייגלין: די די די, נו.

אחמד טיבי: אל תגיד לי די, חצוף.

אחמד טיבי: אל תגיד לי די.

משה זלמן פייגלין: אני אגיד לך די.

אחמד טיבי: אל תגיד לי די.

משה זלמן פייגלין: אתה קשקשן.

אחמד טיבי: אל תגיד לי די.

משה זלמן פייגלין: אתה מפריע כאן - - -

אחמד טיבי: אתה עם רישום פלילי של המרדה.

אחמד טיבי: אז תתאפק.

משה זלמן פייגלין: נכון, ואני גאה בו.

אחמד טיבי: אתה היחידי פה עם רישום פלילי של המרדה.

משה זלמן פייגלין: שתוק.

אחמד טיבי: זה מה שאתה עושה.

משה זלמן פייגלין: עכשיו תשתוק.

אחמד טיבי: חצוף.

משה זלמן פייגלין: עכשיו תשתוק.

אחמד טיבי: חצוף.

אחמד טיבי: חצוף.

אחמד טיבי: חצוף שכמוך.

אחמד טיבי: אתה חצוף.

משה זלמן פייגלין: גם ליהודי - - -

אחמד טיבי: אתה חצוף שכמוך.

אחמד טיבי: של נעליך - - -

מירי רגב: אחמד.

מירי רגב: אני פונה וחוזרת ואומרת - - -

אחמד טיבי: - - - כל זב ומצורע אומר לי מה להגיד?

משה זלמן פייגלין: בהחלט.

אחמד טיבי: מי אתה?

מירי רגב: די, נו.

אחמד טיבי: חצוף שכמוך.

מירי רגב: די כבר.

אחמד טיבי: רישום פלילי של המרדה - - -

<חגי יקותיאל: תקראי אותו לסדר ותוציאי אותו.

<חגי יקותיאל: למה את לא מוציאה אותו?

אחמד טיבי: תסתום את הפה שלך.

אחמד טיבי: תסתום את הפה שלך.

אחמד טיבי: אתה תסתום את הפה שלך .

אחמד טיבי: אל תפריע לחבר כנסת.

טלב אבו עראר: אתה לא חבר כנסת.

מירי רגב: אני עכשיו מבקשת שקט מחברי הכנסת.

מירי רגב: תודה.

אחמד טיבי: - - - מה זה?

מירי רגב: אני רוצה להגיד את מה שאני אמרתי בצורה ברורה.

מירי רגב: אני יודעת שכל אזרח מוסלמי, נוצרי או יהודי מבין את החשיבות של להתפלל במקום הקדוש לו.

מירי רגב: הר-הבית זה מקום מקודש ליהודים כמו שהוא מקום מקודש למוסלמים.

מירי רגב: אין לנו שום כוונה, ומעולם לא הייתה, לפגוע בזכויות של המוסלמים להתפלל במסגד אל-אקצא.

אחמד טיבי: הדיון הזה היה פגיעה בזכויות המוסלמים.

מירי רגב: הדבר היחידי שאנחנו רוצים זה לאפשר ליהודים לעלות – כן, ואני אומרת: לבקר וגם להתפלל.

טלב אבו עראר: איפה להתפלל?

טלב אבו עראר: תגידי איפה.

אחמד טיבי: איפה?

אחמד טיבי: איפה?

אחמד טיבי: איפה להתפלל?

אחמד טיבי: את מסיתה.

אחמד טיבי: איפה להתפלל?

מירי רגב: תוציא את שניהם, בבקשה.

אחמד טיבי: איפה להתפלל?

טלב אבו עראר: תגידי איפה להתפלל.

אחמד טיבי: אבל אמרת שאת נגד - - -

<אביעד ויסולי: בכל המקום שבנה הורדוס.

מירי רגב: בבקשה, תוציא אותם החוצה.

מירי רגב: די.

טלב אבו עראר: איפה להתפלל?

מירי רגב: אני חושבת שהייתי סובלנית.

טלב אבו עראר: את יושבת-ראש ועדה חצופה.

אחמד טיבי: תירגע.

מירי רגב: זהו, הייתי נחמדה, הייתי - - -

טלב אבו עראר: את חצופה ממש.

אחמד טיבי: תראי מה את עושה.

אחמד טיבי: הם העירו ותקפו חברי כנסת, יהודים פנטים – לא הוצאת אותם.

אחמד טיבי: אנחנו מעירים לך, ואת מבקשת להוציא שני חברי כנסת.

אחמד טיבי: מה זה הדבר הזה?

אחמד טיבי: איזו תרבות ניהול?

מירי רגב: אני ביקשתי ממך.

אחמד טיבי: מותר לי להפסיק אותך.

מירי רגב: לא.

אחמד טיבי: מותר לי להפסיק אותך.

מירי רגב: לא בסיכום שלי.

אחמד טיבי: תזהירי אותי פעם ראשונה.

מירי רגב: לא בסיכום.

אחמד טיבי: תזהירי אותי.

מירי רגב: הזהרתי אותך פעם ראשונה.

אחמד טיבי: לא הזהרת אותי.

מירי רגב: - - -

אחמד טיבי: את מסיתה.

מירי רגב: אחמד.

אחמד טיבי: שניהם תקפו חברי כנסת – לא הערת להם.

מירי רגב: אחמד.

אחמד טיבי: תקפו חברי כנסת.

מירי רגב: אתה מוכן בבקשה להירגע?

טלב אבו עראר: תוציא את האנשים שם.

מירי רגב: תודה.

אחמד טיבי: למה את לא מוציאה אותם, אלה שתקפו חברי כנסת?

מירי רגב: אני שואלת אותך שאלה.

אחמד טיבי: את מי את מוציאה, חברי כנסת?

מירי רגב: אתה מפריע לי לסכם את הדיון.

אחמד טיבי: את אומרת דבר והיפוכו.

מירי רגב: אני אומרת את מה שאני מאמינה.

אחמד טיבי: את בהתחלה אומרת להתפלל – לא, אחר כך אומרת להתפלל – כן.

אחמד טיבי: שו הדא?

מירי רגב: אז אני עוד פעם אסביר ואל תשאל אותי באמצע.

מירי רגב: בסדר?

מירי רגב: עכשיו אני מסכמת את הדיון, וכדי שלא יהיו הפרעות, כי אם לא יבינו אז אני אומרת שוב: המשימה והרצון של כל יהודי זה להתפלל בהר-הבית, כמו שכל מוסלמי מתפלל בהר-הבית וכמו שכל נוצרי מתפלל במקום מקודש לו.

מירי רגב: ככה צריכה להיות אחווה בין כולם, שכל אחד מתפלל במקום המקודש לו.

מירי רגב: כמו שגם נשות הכותל, מצאנו להן מקום להתפלל בכותל, כך גם מוסלמים שרוצים לבוא לכותל יתפללו בכותל.

מירי רגב: כל אחד יתפלל במקום שהוא מאמין בו, כי כך אנחנו מבחינת בני אדם צריכים לאפשר.

מירי רגב: אם אני אעלה – מצוין, אם הוא לא יעלה – לא יעלה.

מירי רגב: מי שיעלה יוכל להתפלל.

מירי רגב: בלי ריבים, בלי יידויי אבנים, בלי לסגור את המסגד ובלי לסגור את הדלתות.

מירי רגב: כל אחד יכול לעלות איפה שהוא רוצה.

מירי רגב: ככה צריך להיות בכל מדינה מתוקנת.

מירי רגב: במדינה הזאת, כתוצאה ממה שקרה, ארבע שעות אחרי שכבשנו את הר-הבית נוצר איזה סטטוס קוו, סטטוס קוו שבצורה כזאת או אחרת צריך להסתיים.

מירי רגב: צריך להסתיים בדרך של הידברות.

אחמד טיבי: נכון.

אחמד טיבי: זמני.

מירי רגב: צריך להסתיים בדרך של הבנה.

מירי רגב: והבנה והידברות שכל אחד יכול להתפלל במקום הקדוש לו, בלי שאף אחד אומר לשני מה לעשות, שיש רק משטרה ששומרת על חוק וסדר.

מירי רגב: יהודי מתפרע – יכלא, מוסלמי מתפרע – יכלא, נוצרי מתפרע – יכלא.

מירי רגב: זה מה שצריך להיות.

טלב אבו עראר: מקובל.

מירי רגב: ואז לא יהיו ריבים על כלום ולא נשב פה לדיונים.

מירי רגב: יהודי רוצה – עולה להר-הבית, מתפלל, יורד מהר-הבית.

מירי רגב: לא נכנס למסגד אל-אקצא, לא מתפלל במסגד אל-אקצא, אבל הוא עולה עם הספר שלו שאבא שלו הוריש לו, מתפלל ויורד מההר.

מירי רגב: מוסלמי עולה ומתפלל בהר, כי ככה צריך להיות.

מירי רגב: אין לנו שום כוונה, וזה בקולי, לעשות משהו אחר.

מירי רגב: וההסתה שמעבירים כאילו יש פה קיצוניים – אין פה קיצוניים, יש פה אנשי שלום.

אחמד טיבי: איפה אנשי שלום?

אחמד טיבי: אלה אנשי שלום?

טלב אבו עראר: אלה אנשי שלום?

מירי רגב: יש פה אנשים שרוצים שכולם יתפללו בהר-הבית – יהודים ומוסלמים.

מירי רגב: תמיד היינו - - -

אחמד טיבי: אני מבקש שבהודעת הסיכום שלך, על דעת חברי הוועדה - -

מירי רגב: תמיד היינו - - -

אחמד טיבי: - - כל המוסלמים יוכלו להתפלל באופן חופשי, לרבות תושבי עזה והגדה המערבית.

אחמד טיבי: ללא הגבלה.

מירי רגב: תמיד היינו כאלה שמאפשרים - - -

אחמד טיבי: אני מבקש ממך שתכלילי את זה ב - - -

מירי רגב: תמיד היינו כאלה שמאפשרים לאנשים להתפלל על-פי רצונם.

מירי רגב: והנה אנחנו מנסים שלא יוציאו את הכומר גבריאל מנצרת מהכנסייה שלו, כי הוא רוצה לעודד נוצרים להתגייס לצבא.

אחמד טיבי: אני מבקש שאנשי עזה והגדה יוכלו להתפלל חופשי בהודעת הסיכום.

מירי רגב: ולכן אני אומרת, ומעבירה את זה בצורה מסודרת לאזרחים ששומעים את מה שאני אומרת דרך כל מיני מתווכים: אני כיושבת-ראש ועדת הפנים אעשה את כל מה שניתן, גם אם אצטרך להגיע באופן רשמי וממלכתי למלך, כדי להסביר לו שהכוונה שלנו היא שכל אדם במדינת ישראל יוכל להתפלל במקומות הקדושים לו.

מירי רגב: זו המטרה ולא שום דבר אחר.

אחמד טיבי: מה עם המוסלמים?

מירי רגב: מוסלמים, יהודים וערבים.

אחמד טיבי: מוסלמים מעזה ומהגדה המערבית.

<אביעד ויסולי: אזרחי ישראל.

מירי רגב: אני לא רוצה להתייחס - - -

אחמד טיבי: זה המוסלמים.

אחמד טיבי: את אומרת מוסלמים.

מירי רגב: אזרחים ישראלים, נקודה.

מירי רגב: אזרחים ישראלים, כן.

אחמד טיבי: ללא הגבלת זמן, ללא הגבלת גיל.

מירי רגב: אם הם לא יתפרעו, לא תהיה הגבלת גיל.

אחמד טיבי: ללא הגבלת גיל.

אחמד טיבי: זו פגיעה בחופש הפולחן.

מירי רגב: רגע, שנייה, להבהיר את מה שאמרתי?

<אליאס כראם: פנית לעולם הערבי.

<אליאס כראם: מותר לי לשאול שאלה?

מירי רגב: כן, לעולם הערבי כן.

<אליאס כראם: טוב.

<אליאס כראם: חברת הכנסת רגב, אני רוצה להבהיר כאן שאלה מאוד חשובה.

<אליאס כראם: האם אתה קוראים כאן לחלוקה של זמן ומקום בין מוסלמים ויהודים במסגד אל-אקצא, לפי מה שקורה עכשיו במערת המכפלה?

מירי רגב: לא, אז אני אגיד לך משהו: אני לא רוצה להגיע למצב כזה.

מירי רגב: אני רוצה להגיע למצב שכל יום, מי שרוצה לעלות להר-הבית, אם הוא מוסלמי ואם הוא יהודי, יוכל לעלות ולהתפלל ולרדת מההר.

מירי רגב: אבל אם יימשך המצב הזה, שכל פעם שעולה יהודי, זורקים אבנים וסוגרים את ההר – זה לא יקרה.

מירי רגב: לא יקרה מצב כזה שיהודי לא יכול להתפלל בגלל שמיידים אבנים ואז סוגרים את ההר.

מירי רגב: אם זה יקרה אז נחלק את הזמן.

מירי רגב: אם זה לא יקרה, כולם יעלו מתי שהם רוצים.

אחמד טיבי: בשם מי את מדברת?

אחמד טיבי: על חלוקת זמן – בשם מי?

מירי רגב: מי שיחליט את זה יהיה - - -

אחמד טיבי: בשם ממשלת ישראל?

אחמד טיבי: בשם המשטרה?

מירי רגב: המשטרה תעשה את מה שיבקשו ממנה.

מירי רגב: ואני מודיעה לך, שאני אפנה לבג"ץ – אני, עותרת ציבורית.

אחמד טיבי: בסדר, את חברת כנסת.

מירי רגב: אפנה לבג"ץ עם - - - הפרקליטות – ותיכף אני אפנה גם לפרקליטות וגם ליועץ המשפטי לממשלה.

מירי רגב: לא יכול להיות שלא יהיה סדר במדינה הזאת.

מירי רגב: אני לא רוצה לדבר כרגע על הסטטוס קוו, אני רוצה לדבר רק על דבר אחד: יהודי מותר לו לעלות להר-הבית, עכשיו נחליט איך עושים את זה.

מירי רגב: אם יאיימו עלינו באינתיפאדה כל הזמן, אז פעם אחת שתהיה אינתיפאדה ונראה מה זה אינתיפאדה.

אחמד טיבי: ראית.

מירי רגב: האם מדינת ישראל לא מסוגלת לשלוט במקום שלה?

טלב אבו עראר: את רוצה אינתיפאדה?

אחמד טיבי: את רוצה אינתיפאדה?

מירי רגב: אני לא רוצה.

אחמד טיבי: את רוצה, את אומרת שזה לא מפחיד אותך.

מירי רגב: שוב, אמרתי: אני לא רוצה.

אחמד טיבי: את רוצה עימות?

אחמד טיבי: את מזמינה עימות?

מירי רגב: לא, אני מזמינה סדר.

מירי רגב: סדר.

אחמד טיבי: במחיר של עימות.

מירי רגב: שיהודי וערבי - -

אחמד טיבי: במחיר של עימות.

מירי רגב: - - מוסלמי יוכל להתפלל בהר-הבית, נקודה.

<אביעד ויסולי: תפסיק לאיים בעימות.

מירי רגב: זה מה שיקרה.

אחמד טיבי: במחיר של עימות.

<מיכאל פואה: אתה מאיים בעימות.

יהודה גליק: תעודד את המוסלמים לא להיות אלימים.

טלב אבו עראר: את מזמינה עימותים.

<מיכאל פואה: הוא מאיים כל הזמן, הוא מאיים כל הזמן.

טלב אבו עראר: אם את רוצה סדר, בוא נשמור על סטטוס קוו.

מירי רגב: טלב, הסטטוס קוו הוא אחד, שיהודים וערבים יוכלו לעלות להר-הבית.

אחמד טיבי: את מנסה לשנות את הסטטוס קוו.

מירי רגב: לא יכול להיות שעולים להר-הבית - - -

טלב אבו עראר: לא מנסה, היא רוצה.

מירי רגב: לא יכול להיות שעולים להר-הבית, מיידים אבנים ואז סוגרים את הר-הבית.

מירי רגב: ועכשיו אני עוברת לגבי - - -

אחמד טיבי: בשלב זה הפצועים הם רק מוסלמים.

אחמד טיבי: אני לא רוצה אף פצוע, לא יהודי ולא ערבי.

מירי רגב: יפה.

אחמד טיבי: אז תשאירו את המקום, את אל-אקצא, רק למתפללים מוסלמים.

מירי רגב: לא.

מירי רגב: לא יקום ולא יהיה.

אחמד טיבי: נראה.

מירי רגב: ולכן אני ממשיכה למשטרה בדברים הבאים לקראת סוכות.

מירי רגב: קודם כול, אני חושבת שאסור לשחק משחק כדורגל במקום קדוש.

מירי רגב: אני מבקשת למנוע את זה.

מירי רגב: זה חוזר על עצמו כמה פעמים, שהמוסלמים בעצמם מחללים את המקום הקדוש שלהם.

מירי רגב: ולכן אני מבקשת ממך שלא ישחקו כדורגל על ההר, נקודה.

מירי רגב: דבר ראשון.

מירי רגב: הדבר השני, מיידי אבנים, שאתם יודעים שהם מיידי אבנים, שזה לא יהיה דלת מסתובבת.

מירי רגב: מי שמיידה אבנים ופועל בניגוד לחוק, שייענש כראוי, ולא רק תרחיקו אותם.

מירי רגב: זה הדבר השני.

מירי רגב: הדבר השלישי, אתם צריכים לעשות הערכת מצב בעקבות ראש השנה.

מירי רגב: הרי לא יכול להיות מצב שיהודי עולה להר-הבית, זורקים אבנים כדי למנוע ממנו לעלות, ואתה סוגר את ההר.

מירי רגב: מה זה אומר?

מירי רגב: שמיידי האבנים הצליחו במה שהם רצו.

מירי רגב: אני רוצה שיהודים יעלו להר-הבית גם אם זורקים אבנים.

מירי רגב: שייקחו את אותם מיידי אבנים וישימו אותם לכמה חודשים טובים בכלא, כדי לאפשר לכל אחד שרוצה להתפלל או לבקר בהר-הבית לעלות להר-הבית.

טלב אבו עראר: יש לי שאלה אלייך, מירי.

מירי רגב: שנייה.

טלב אבו עראר: מירי, יש לי שאלה אלייך.

מירי רגב: ולכן לא יכול להיות שייסגר ההר כשמיידים אבנים.

טלב אבו עראר: את יכולה להגיד לי בבקשה מה ההגדרה של מסגד אל-אקצא?

טלב אבו עראר: שאת אומרת: לא ייכנסו לשם.

מירי רגב: לכן אני מבקשת ממך - -

טלב אבו עראר: מה ההגדרה של מסגד אל-אקצא?

טלב אבו עראר: את יכולה לתת לי הגדרה?

מירי רגב: - - לעשות הערכת מצב, להעלות את גיל המתפללים.

טלב אבו עראר: למה את מתעלמת?

מירי רגב: ולמנוע מצב שכשיש יידוי אבנים יסגרו את ההר.

טלב אבו עראר: תעני לי, גברת רגב.

מירי רגב: זה הפתרון הטוב ביותר.

טלב אבו עראר: מה ההגדרה שלך למסגד אל-אקצא?

אחמד טיבי: היהודים לא יודעים איפה הר-הבית, הם יגדירו את מסגד אל-אקצא?

מירי רגב: סגן יושב-ראש הכנסת - - -

אחמד טיבי: הם יגדירו מסגד אל-אקצא?

<אביעד ויסולי: 1,500 שנה לפניך ידענו איפה זה.

טלב אבו עראר: תעני לי רק.

מירי רגב: הפרקליטות והיועץ המשפטי של הוועדה, אני מבקשת לשלוח מכתב ליועץ המשפטי לממשלה, לראש הממשלה, שר הדתות, השר לביטחון פנים.

מירי רגב: אני מבקשת שהמכתב הזה יהיה מכתב שמפרט מהן זכויותיו של אזרח יהודי במדינת ישראל לעלות להתפלל במקום הקדוש לו.

מירי רגב: ונקיים דיון עם הראשים, בוועדה חסויה אם צריך, כדי להבין מה המדיניות.

מירי רגב: אני שוב אומרת: אין לי שום כוונה למנוע ממישהו להתפלל בהר-הבית, אבל יש לי כן כוונה - -

אחמד טיבי: דיון הזוי.

מירי רגב: - - שגם יהודי וגם מוסלמי יוכלו להתפלל בהר-הבית.

יהודה גליק: כי יש פה חברי כנסת שלא מוכנים לגנות אלימות.

אחמד טיבי: אתם חבורה של הזויים.

יהודה גליק: כי אתה לא מוכן לגנות אלימות.

מירי רגב: המצב של היום הוא מצב בלתי אפשרי.

<יעקב היימן: אל תענה לו, אל תענה לו.

אחמד טיבי: תסתום את הפה.

אחמד טיבי: אל תגיד לי: תשתוק.

אחמד טיבי: תוציא אותו.

מירי רגב: הוא מצב בלתי אפשרי.

אחמד טיבי: יש גבול למה שאת מתנהגת עם החבורה הזאת.

מירי רגב: הוא מצב בלתי אפשרי.

אחמד טיבי: תוציא אותו.

אחמד טיבי: למה את לא מוציאה את החבורה הזאת?

אחמד טיבי: את מנהלת כאן דיון של עבריינים בשוק.

<קריאה: למה אתה צועק?

אחמד טיבי: נותנת לאנשים לתקוף חברי כנסת, ובכל זאת את שותקת.

מירי רגב: המצב של היום - - -

אחמד טיבי: אותך צריך לגנות.

מירי רגב: המצב של היום, בו יהודי לא יכול - - -

אחמד טיבי: מי אתה?

אחמד טיבי: חתיכת פרחח.

<יעקב היימן: אתה חצוף.

אחמד טיבי: פרחח.

<יעקב היימן: אתה חצוף.

מירי רגב: סליחה.

אחמד טיבי: תוציאי אותם.

אחמד טיבי: תוציאי אותו.

מירי רגב: סליחה.

אחמד טיבי: מה זה ככה?

אחמד טיבי: מה זה ככה?

אחמד טיבי: מה זה ככה?

מירי רגב: סליחה, להתנצל ולא לדבר ככה אל חבר כנסת.

אחמד טיבי: מה זה להתנצל?

אחמד טיבי: את רצית להוציא שני חברי כנסת.

אחמד טיבי: מה זה להתנצל?

אחמד טיבי: כי הוא יהודי?

מירי רגב: בסדר, אני מבקשת שתחזור בך מהאמירה חצוף.

אחמד טיבי: מה זה הדבר הזה?

<יעקב היימן: אני לא אתנצל, אתה חצוף, אז אני אלך.

אחמד טיבי: אוקיי, אז תצא.

אחמד טיבי: יאללה, ברה, ברה.

אחמד טיבי: יאללה, ברה, ברה.

משה זלמן פייגלין: ביחד ביחד.

מירי רגב: ביחד ביחד.

אחמד טיבי: אני יצאתי לבד.

משה זלמן פייגלין: גם אתה וגם - - -

אחמד טיבי: אתם לא ראויים שאני אכבד אתכם.

אחמד טיבי: חבורה של - - -

יהודה גליק: תגנה את האלימות.

משה זלמן פייגלין: קדימה קדימה, החוצה החוצה החוצה.

יהודה גליק: תגנה את האלימות.

יהודה גליק: תגנה אלימות.

מירי רגב: סדרנים.

אחמד טיבי: אני לא מגנה את האלימות, אני מגנה אותך.

מירי רגב: סדרנים, אתם מוכנים בבקשה לפעול היום או שלא אכלתם ארוחת בוקר היום?

אחמד טיבי: אתם לא ראויים שאני אשב ושאני אשמע אתכם.

משה זלמן פייגלין: נו, יאללה יאללה יאללה, החוצה.

מירי רגב: אני חוזרת לסיכום הדיון.

מירי רגב: מה שעשו כאן אחמד וטלב זה איזה ניסיון לטלוויזיה הערבית וזה חבל.

מירי רגב: אני חוזרת: אנחנו צריכים לעשות סדר שלא תהיה אפליה בין תפילת יהודים לתפילת ערבים מוסלמים בהר-הבית, שכולם יוכלו לעלות להר-הבית בצורה מסודרת.

מירי רגב: ועל זה אנחנו נקיים דיון.

מירי רגב: משטרת ישראל, אני רוצה להגיד שאני יודעת שאתם עושים מאמצים רבים כדי לשמור על הסדר.

מירי רגב: אבל לשמור על הסדר זה לא אומר לסגור את ההר, לסגור את ההר זה הדבר הכי קל.

מירי רגב: לשמור על הסדר זה אומר שגם יהודים וגם ערבים יתפללו על ההר, ואז יהיה סדר.

מירי רגב: ומי שמיידה אבנים שייצא החוצה.

מירי רגב: אבל אי-אפשר כל פעם להגיד שבגלל שיש איזה חשש ליידוי אבנים סוגרים את ההר.

מירי רגב: בזה לא שומרים על סדר, בזה עושים עבודה קלה.

מירי רגב: ולכן אני נורא מבקשת מכם שתעשו מאמץ שבסוכות יעלו יותר יהודים להר-הבית.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: בזה תם הדיון.