ועדת המדע והטכנולוגיה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 19, 2013-08-07 12:00

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני פותח את ישיבת ועדת המדע והטכנולוגיה.

משה גפני: על סדר היום: הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 53) (מערכת הצבעה אלקטרונית), התשע"ג-2013.

משה גפני: אני מקדם בברכה את יו"ר הרשות לניירות ערך, פרופ' שמואל האוזר.

משה גפני: בהצעת החוק יש את הנושא של מערכת ההצבעה האלקטרונית.

משה גפני: אני מבין שתהיה לזה שייכות גם לנושא של הבורסה.

משה גפני: אני לא הולך להיכנס לעניין הזה.

משה גפני: את הנושא של הרשות לניירות ערך והבורסה אני משאיר.

משה גפני: אם תרצה לומר בעניין הזה, אנחנו נקשיב לך.

משה גפני: מה שלא תרצה להגיד, אז לא עכשיו כי אני רוצה להתקדם עם החוק.

משה גפני: אם תרצה להגיד על זה משפט או שניים, כדי שבכל אופן העיתונאים יהיו מרוצים אז בבקשה.

משה גפני: אם לא, אז אין צורך.

משה גפני: מה שמעניין אותנו עכשיו זה מה שאתה רוצה בהצעת החוק הזאת.

משה גפני: ?

<שמואל האוזר: אני אתחיל ממה שביקשת.

<שמואל האוזר: אני חושב שאנחנו נמצאים בנקודת זמן שבה אנחנו צריכים לעשות כל מה שאנחנו יכולים לעורר את השוק הזה מצד אחד, ולשמור על המשקיעים מהצד השני.

<שמואל האוזר: הרשות נוקטת היום בכמה מהלכים שנוגעים גם לקידומה של הבורסה ונוגעים גם למהלכים שקשורים גם לרגולציה, שאת חלקה נרצה לראות אם אנחנו יכולים להקל מבלי לפגוע במשקיעים.

<שמואל האוזר: אנחנו גם נוקטים במהלכים שהתכלית שלהם היא תכלית צרכנית.

<שמואל האוזר: בכובעך הקודם העברת את הנושא של עמלות ההפצה שזה נושא צרכני אחד.

<שמואל האוזר: בעתיד יעלה נושא צרכני נוסף שהוא הקפ"מ, שבזמנו עשית דיונים בנושא הזה ושנותן פיתרון למשקיעים מהציבור.

<שמואל האוזר: הנושא שעומד על הפרק כאן גם הוא נושא שאני רואה בו נושא צרכני, כי בעצם הוא נותן את האפשרות למשקיעים מהציבור להיות שותפים באספות הכלליות.

<שמואל האוזר: אלה אותם משקיעים שעד היום הם היו צריכים לעבוד די קשה כדי להגיע לאסיפות הכלליות.

<שמואל האוזר: זה היה כרוך בעלויות, בזמן.

<שמואל האוזר: הם לא הופיעו ומי שהיה אלו היו המשקיעים המוסדיים.

<שמואל האוזר: מה שעומד היום על הפרק יוזיל עלויות גם למשקיעים המוסדיים ואני אדבר על זה.

<שמואל האוזר: זאת בעצם יוזמה שמאפשרת לבעלי מניות ולבעלי אגרות חוב להיות שותפים ומעורבים בהחלטות משמעותיות שיש בחברות, להשתמש בזכויות ההצבעה שלהם.

<שמואל האוזר: זה חיזוק ממשל תאגידי אל מול בעלי השליטה.

<שמואל האוזר: אני חושב שזה גם הולך להוזיל עלויות גם למשקיעים המוסדיים.

<שמואל האוזר: יש להם מספר דרכים להשתתף חוץ מההופעה הפיזית, למשל, באמצעות יפויי כוח.

<שמואל האוזר: יש פה חוק מאוד ייחודי כי בעולם קיימות מערכות כאלה אבל בדרך-כלל המערכות האלה הוקמו על-ידי חברות פרטיות.

<שמואל האוזר: בחברות הפרטיות זה כמובן כרוך בעלויות.

<שמואל האוזר: היה בחוק החברות האפשרות שחברות עצמן תקמנה בעצמן סוג של זכויות הצבעה אבל אף אחת מהחברות לא הרימה את הנטל ונתנה את האפשרות בידי משקיעים מהציבור להיות שותפים בהצבעה.

<שמואל האוזר: לכן אנחנו החלטנו לקחת את היוזמה.

<שמואל האוזר: יחד עם מחלקת ה-IT שלנו שהיא מחלקה מעולה, הקמנו את המערכת הטכנולוגית הזאת שהיא מוכנה לצאת לדרך ברגע שהחוק והתקנות יעברו.

<שמואל האוזר: המערכת הזאת בעצם מאפשרת למשקיע, לבעלי מניות ואגרות חוב, לקשר בין מזמני האסיפות לבין המצביעים עם זכויות ההצבעה, כדי לוודא נתונים ולהעביר קודי הצבעה.

<שמואל האוזר: בעצם זה מאפשר למשקיעים, בעלי מניות ובעלי אגרות החוב לשבת בבית ולהצביע.

<שמואל האוזר: זה מה שעומד על הפרק.

<שמואל האוזר: הם יכולים לעשות את זה בקלות.

<שמואל האוזר: הכול, כמובן, נעשה דרך חברי הבורסה.

<שמואל האוזר: הם עושים את זה בקלות, כמעט כמו שאנחנו נכנסים לחשבון הבנק.

משה גפני: דיברתם עם הבורסה?

<שמואל האוזר: אנחנו לא נפגשנו איתם אבל זה עומד מול חברי הבורסה.

<ציפי בנר: אנחנו מאיגוד הבנקים.

<ציפי בנר: הבורסה היא פחות צד בתהליך.

<ציפי בנר: זה בין חברי הבורסה, למנפיק, למזמן האסיפה.

משה גפני: ואתם מה?

<ציפי בנר: אנחנו מבנק לאומי מהיחידה שמתפעלת את נושא ההצבעות.

משה גפני: אתם בעד החוק?

<ציפי בנר: כן.

<שמואל האוזר: זה נוגע לחברי הבורסה.

משה גפני: אתם תהיו גם בעד התקנות שיגיעו?

<ציפי בנר: את התקנות נבנה יחד.

<ציפי בנר: יש לנו כמה שינויים וכמה הצעות אבל זה בהחלט מבורך.

<ליאת עדי: אני מבנק מזרחי.

<ליאת עדי: אני מנהלת את תפעול ניירות ערך.

<שמואל האוזר: אנחנו כמובן בקשר עם חברי הבורסה.

משה גפני: סליחה, אתם מתנגדים לחוק?

<ליאת עדי: אנחנו כן.

<ליאת עדי: אני לא מוצאת הצדקה למערכת ההצבעות הזאת.

משה גפני: חשבתי שהישיבה הולכת להיות משעממת.

<שמואל האוזר: המערכת הטכנולוגית הזאת היא בעצם לטובת כלל הציבור.

<שמואל האוזר: היא מוזילה עלויות באופן משמעותי לציבור.

<שמואל האוזר: היא כמובן בנוסף לדרכים אחרות, גם באמצעות כתבי הצבעה.

<שמואל האוזר: היא נותנת עוד אפשרות קלה לעשות את זה.

<שמואל האוזר: זה לא מייתר את האפשרויות הקודמות.

<שמואל האוזר: אני רוצה להסביר לכם מדוע יש לזה חשיבות גדולה מאוד.

<שמואל האוזר: במסגרת ההתנהלות של החברות, כללי ממשל תאגידי, עסקאות ניגוד שבהם יש חשיבות גדולה לבעלי מניות המיעוט.

<שמואל האוזר: לעיתים קרובות אלה החלטות שקשורות לעסקאות עם בעלי עניין, החלטות שקשורות לשכר.

<שמואל האוזר: לעיתים קרובות הן נקבעות על שברירי אחוזים.

<שמואל האוזר: יש חשיבות גדולה לבעלי מניות מהציבור להיות שותפים.

<שמואל האוזר: אפילו בשברירי אחוזים אפשר להשפיע על ההחלטות האלה.

<שמואל האוזר: אני מאמין שבפועל זה יהיה הרבה יותר משברירי אחוזים.

<שמואל האוזר: יותר מכך, אני מאמין בכך שגם משקיעים מוסדיים ישתמשו בזה וזה יוזיל להם גם כן את העלויות.

<שמואל האוזר: לכן אני חושב שיהיה שימוש נרחב.

<שמואל האוזר: אבל, גם אם השימוש לא יהיה נרחב, לפחות בשלב הראשון של התהליך, אני חושב שיש לזה השפעה מאוד חשובה, שהיא מחזקת את הממשל התאגידי והיא מחזקת את כוחו של הציבור במקום שאנחנו רוצים להיות.

<שמואל האוזר: המערכת קיימת במקומות אחרים בעולם אבל כאן היא מערכת מיוחדת מפני שאנחנו הכנו אותה והיא מתאימה מאוד לשוק הישראלי.

<ציפי בנר: אנחנו מייצגים אמנם את איגוד הבנקים אבל זה טבעי שיהיו דעות שונות.

משה גפני: אני בעד מחלוקת.

<ציפי בנר: אני כן אומרת שזה מאוד מבורך.

<ציפי בנר: מעבר למטרה שלשמה זה נועד, גם ביחידות התפעוליות בבנקים מושקעים משאבים רבים על התהליך הידני שמתבצע היום.

<ציפי בנר: אי אפשר לתאר, זה כמו ימי הביניים.

<ציפי בנר: לכן אני שמחה שזה תהליך שישנה.

<ציפי בנר: לכן אני מאוד מברכת שבכלל יש איזה רעיון.

<ציפי בנר: היום, תהליך אישורי בעלות או אישורי יפויי כוח באג"חים מבוצע בצורה מאוד מסורבלת.

<ציפי בנר: יושבים אנשים ועובדים כמו בימי הביניים.

<ציפי בנר: זה הדבר היחיד שעובדים בו בשיטות של ימי הביניים.

<ציפי בנר: אנחנו מאוד מברכים על השינוי הזה.

<ציפי בנר: שמחנו שיש איזה שינוי.

<ציפי בנר: אנחנו בבנק מברכים על ההצעה הזאת.

<ציפי בנר: יחד עם זאת אנחנו רוצים כמה שינויים בתוך ההצעה ונראה לי שאלו יהיו דברים שנוכל להסכים עליהם.

<ציפי בנר: יש 3 נקודות שהייתי רוצה שהחוק ייתן דעתו לגביהם: העיצום הכספי לבנקים במידה ולא נצליח להעביר.

משה גפני: גם לייעוץ המשפטי של הוועדה יש מה להעיר בעניין הזה.

משה גפני: אם אפשר, רק העקרונות.

<ציפי בנר: הרשות די שיתפה אותנו בחשיבה גם בתחילת התהליך וגם עם היחידה הטכנולוגית.

משה גפני: הנציגה שמתנגדת.

משה גפני: את מתנגדת לכל החוק?

משה גפני: מה איכפת לך שמצביעים אלקטרונית?

<ליאת עדי: אני מבנק מזרחי.

<ליאת עדי: אני בעד האפשרות להצביע מהבית.

<ליאת עדי: אנחנו בעידן של האינטרנט.

<ליאת עדי: בעידן הסמרטפונים והטכנולוגיה המתקדמת זה ראוי ומוצדק לקיים את האפשרות הזאת.

<ליאת עדי: הבעיה היא שאני לא רואה באמת שאנשים ישתמשו באופציה הזאת, לצערי.

<ליאת עדי: מניסיון העבר, כשאפשרנו ללקוחות להצביע באמצעות כתבי הצבעה, גם אם הם היו צריכים להגיע לסניף ולקבל את אישור הבעלות או אפילו כשיכולתי לפקסס להם זה הביתה, לא ראיתי שלקוחות באמת השתמשו באופציה הזאת.

<ליאת עדי: אני גם לא יודעת עד כמה נעשה מחקר על מה שקורה בחו"ל ששם יש אפשרות להצביע האינטרנט, עד כמה היה השימוש בזה.

משה גפני: אני מבין שאת אומרת שזה יועיל אבל לא יזיק.

<ליאת עדי: אבל כל ההיערכות של הבנקים לקראת זה זאת הוצאה.

משה גפני: יכול להיות נזק מהחוק הזה?

<ליאת עדי: ממש לא.

משה גפני: תודה.

וירצברג: אני מבנק הפועלים.

וירצברג: אנחנו מאוד בעד החוק, זה יחסוך הרבה עבודה ידנית.

וירצברג: יש חזקה שאם הלקוח סירב, פרטיו יימסרו לרשות לניירות ערך.

וירצברג: אנחנו חושבים שהתהליך צריך להיות שרק אם לקוח הסכים במפורש אז פרטיו יימסרו.

וירצברג: יש פה איזו חזקה שאם אתה לא מתנגד אז יימסרו הפרטים.

וירצברג: יש לנו משקיעים זרים מחוץ לארץ שיראו את זה מאוד לחומרה.

משה גפני: למה?

וירצברג: כי הם כל הזמן שואלים אותנו באיזה נסיבות אנחנו נדרשים למסור את הפרטים שלהם.

וירצברג: זה דבר חדש.

וירצברג: עכשיו נצטרך להגיד להם שאם הם יתנגדו, אז הפרטים שלהם יעופו לאתר ההצבעה.

<ציפי בנר: מצד שני הם יוכלו להצביע מחו"ל בלי בעיה.

וירצברג: אין בעיה אבל רק אם הם יסכימו.

משה גפני: מצטער, לא הבנתי.

משה גפני: למה תהיה בעיה עם המשקיעים מחו"ל?

וירצברג: רק אם לקוח מתנגד אז פרטיו לא יימסרו.

וירצברג: אם היא לא מביע דעה, אז הפרטים שלו עוברים למערכות ההצבעה.

וירצברג: אני מדבר על משקיעים מוסדיים .

וירצברג: אני מדבר גם על כל אוכלוסיית הבנק אבל שם אני צפוי לתגובה לא טובה.

משה גפני: אבל אמרת שאתה תומך בזה.

וירצברג: אני אומר שאפשר לעשות תהליך שרק לקוח שמסכים פרטיו יימסרו.

וירצברג: יש פה בעיה שאנחנו צריכים לחשוף את פרטי הלקוחות לרשות.

וירצברג: אם כבר הולכים על המהלך הזה, שזה יהיה בחוק ולא יבואו אלינו בטענות על-כך שמסרנו את הפרטים.

<נתי שילה: אני יועץ משפטי של איגוד החברות הציבוריות.

<נתי שילה: אנחנו בעיקרון תומכים בחוק הזה.

<נתי שילה: יש לנו בעיה לגבי דבר שכרגע לא מוסדר בחוק וגם לא ראינו תקנות וזה לגבי לוח הזמנים שעל פיו החברה מקבלת את כל הפרטים של ההצבעות.

<נתי שילה: בעניין הזה אנחנו נרצה שהדברים יהיו יותר ברורים ואולי אפילו בחוק הזה.

<נתי שילה: למעשה יש לנו מצב שמצד אחד האלקטרוניקה מתקדמת ומשתלטת על חיינו, ומצד שני, אסיפה כללית של חברה זאת כבר לא אסיפה אלא זאת התעסקות עם הניירת שהתקבלה ערב האסיפה.

<נתי שילה: מכיוון שכך, אנחנו חייבם איזה פסק זמן בין המועדים שמקבלים את כל יפויי הכוח ואת ההצבעה האלקטרונית לבין המועד של האסיפה, כדי להיערך בהתאם.

<נתי שילה: לגבי זה נרצה להעיר כאשר נגיע לסעיפים.

<נתי שילה: לחוק עצמו אין לנו התנגדות.

וירצברג: בנקודה הזאת גם יש לנו בעיה.

וירצברג: לגבי אג"חים מוצע שיום קובע לאסיפה יהיה עד 3 ימים לפני יום האסיפה עצמה.

וירצברג: בתהליכי הסליקה בבורסה, רק ביום מסחר פלוס יום מסחר נוסף רק בשעות הבוקר אנחנו יודעים בכלל אם העסקה נסלקה או לא.

וירצברג: אנחנו נוכל לעדכן את היתרות של הלקוחות רק ב-2 בלילה.

וירצברג: להביא את זה בפלוס 3 אנחנו לא נוכל.

וירצברג: צריך לרווח קצת את לוח הזמנים.

<ליאת עדי: מעבר להיות בכובע של חבר בורסה, אני גם חברה בורסאית, שמכנסת אסיפה.

<ליאת עדי: יש לנו בעיה במקרה שלקוח מצביע באינטרנט ואני מקבלת מהרשות את כל ההצבעות.

<ליאת עדי: יחד עם זאת, לקוח מגיע לאסיפה ושוב מצביע.

<ליאת עדי: איך המערכת מונעת את הכפילויות?

משה גפני: דיברנו על העניין הזה כבר אתמול.

משה גפני: אצלנו בוועדת המדע והטכנולוגיה יש עיקרון מאוד חזק.

משה גפני: אנחנו בעד זה שלא תהיה פגיעה בפרטיות.

משה גפני: אצלנו זה דבר שאנחנו עושים.

משה גפני: פעם עשיתי את זה בתפקידי הקודם ונלחמתי על שמירת פרטיות הציבור.

משה גפני: אנחנו הולכים לעידן טכנולוגי ואפשר להצביע דרך הבית.

משה גפני: בימי הביניים לא ראו עם משקפי גוגל מה שנעשה אצלי בבית אז באמת היה קשה.

משה גפני: אני תומך בחוק, אני חושב שצריך להעביר אותו, אבל צריך לקחת בחשבון שלא תמיד ההתפתחות הטכנולוגית עשתה לנו טוב.

משה גפני: יהיו הרבה בעיות עם העניין הזה אף על פי שאין מנוס ואני חושב שהחוק הוא טוב וצריך לקדם אותו.

משה גפני: יש הרבה בעיות כמו פגיעה בחופש הפרטיות ואנחנו נצטרך למצוא פיתרון לשאלות שהועלו כאן.

משה גפני: הנושא הזה הוא נושא שאנחנו מקפידים עליו כל הזמן, במיוחד בדיונים כאן שבהם דנים הרבה בהתפתחויות הטכנולוגיות ומה שנלווה לכך.

משה גפני: אנשים בעצם הופכים להיות אנשים לא פרטיים, מתערבים בחיים שלהם ויודעים כל מה שהם עושים.

משה גפני: אנחנו נצטרך למצוא פיתרון לעניין הזה.

משה גפני: אגב, זה לא תמיד טוב.

משה גפני: למשל, היום כל דבר זה בפייסבוק, מנהלים את המדינה דרך הפייסבוק ואנחנו רואים את התוצאות.

משה גפני: פעם אמרו שהכול מצוין ועכשיו אפשר לדבר עם הציבור כל יום – עדיף לשתוק.

משה גפני: לאחר שתציגו את המצגת, אנחנו נעבור על החוק ובסעיפים השונים ננסה למצוא פיתרונות לדברים שהועלו פה ועוד דברים נוספים שנרצה להם פיתרון.

<נתן הרשקוביץ: (מוצגת מצגת) אתן סקירה כדי שכולנו נהיה מיושרים על מה שאנחנו מדברים.

<נתן הרשקוביץ: מערכת ההצבעות המשולבת שהרשות מדברת עליה נמצאת תחת המעטפת של מערכת הדיווחים האלקטרוניים מגנא, שהרשות הרימה לפני כמה שנים בהצלחה מלאה והיא עובדת עד היום עם אפס תקלות.

<נתן הרשקוביץ: היא כוללת שתי מערכות: מערכת הצבעות ומערכת יעל.

<נתן הרשקוביץ: מערכת יעל היא מערכת דואר אלקטרוני מאובטח מהרשות אל הגופים המפוקחים.

משה גפני: יש לי נכדה בשם יעל.

<נתן הרשקוביץ: יעל על-שם יעל תנחומא שמנהלת את הפרויקט.

<נתן הרשקוביץ: כמו שמגנא מטפלת בדיווחים של חברות, קרנות נאמנות, חברות ניהול תיקים לרשות, מערכת יעל עושה הפוך, דהיינו, דואר אלקטרוני מאובטח מהרשות אל הגופים המפוקחים, הנחיות, תכתובות וכדומה.

<נתן הרשקוביץ: זאת המערכת הקטנה יותר.

<נתן הרשקוביץ: המערכת הגדולה יותר היא מערכת ההצבעות עצמה, שהיא מערכת מידע אינטרנטית שמאפשרת למחזיקים במניות באג"ח לקבל מידע על האסיפה, לראות את זה על המסך שלהם ולהצביע במחשב.

<נתן הרשקוביץ: זאת מהפיכת מחשוב עבור המשקיעים.

<נתן הרשקוביץ: מגנא זאת המהפכה הראשונה שהרשות עשתה.

<נתן הרשקוביץ: היא לקחה פרסום מידע לא שוויוני.

<נתן הרשקוביץ: חברה היתה שולחת דוח כספי עם מונית, עם שליחים וזה היה מתפרסם לחלק כן ולחלק לא.

<נתן הרשקוביץ: הציבור בבית לא היה לו מושג על הדיווחים של החברות, לא היה רואה את זה בצורה מיידית, לא היה יכול לשלוף מידע.

<נתן הרשקוביץ: הרשות עשתה מהפיכה במגנא באופן כזה שהיום הדיווח הוא מיידי, שוויוני, מתפרסם באינטרנט וללא עלויות לחברה.

<נתן הרשקוביץ: במקום להדפיס, לשכפל או לשלוח, היום זה אוטומטי לחלוטין.

<נתן הרשקוביץ: המהפכה השנייה היא לא פחות מהמהפכה הראשונה וזאת מערכת ההצבעות האלקטרוניות.

<נתן הרשקוביץ: נכון להיום, דה-פקטו, אחוז ההשתתפות של הציבור נמוך מאוד.

<נתן הרשקוביץ: שמעת את זה גם מהבנקים.

<נתן הרשקוביץ: תהליך הוצאת אישור בעלות במקרים רבים בבנק, הוא תהליך ארוך ומסורבל.

<נתן הרשקוביץ: חלק גדול מהציבור לא מממש את זכותו להצביע וחבל.

<נתן הרשקוביץ: את כל הסרבול הזה אנחנו מונעים או אנחנו מבטלים במערכת הצבעות אלקטרוניות, שהיא מערכת מאוד נוחה, מאוד פשוטה.

<נתן הרשקוביץ: אתה תראה דוגמה של מסך.

<נתן הרשקוביץ: המשקיע נכנס, רואה את הצעות ההחלטה, מצביע בעד או נגד.

<נתן הרשקוביץ: אין צורך באישורי בעלות מסורבלים.

<נתן הרשקוביץ: המערכת יודעת מי המחזיק ומעבירה את הכול מסוכם ומעובד עם תום ההצבעה לחברה.

<נתן הרשקוביץ: איך קורה התהליך?

<נתן הרשקוביץ: אני חושב שזה השקף הכי מרכזי כדין להבין על מה אנחנו מדברים.

<נתן הרשקוביץ: יש פה 4 ישויות.

<נתן הרשקוביץ: החברה המדווחת שולחת דיווח במגנא כמו שהיא עושה היום.

<נתן הרשקוביץ: הדיווח מגיע לרשות, מתפרסם, מגיע לבורסה, מתפרסם, מגיע לחברה הבורסה.

<נתן הרשקוביץ: כל עוד לא הגיע המועד הקובע להצבעה, כל עוד לא הגיע השלב שבו בודקים בעצם מי זכאי ומי לא זכאי להצביע, לא קורה כלום.

<נתן הרשקוביץ: החברה יכולה להתחרט, החברה יכולה להחליף נושאים, להוסיף נושאים, להוריד נושאים, תיבת ההצבעות עדיין לא פתוחה.

<נתן הרשקוביץ: בשלב מסוים מגיע המועד הקובע, וזה אותו מועד שבו בעצם נקבע למי יש זכות להצביע.

<נתן הרשקוביץ: במועד זה יש כמה תהליכים שקורים.

<נתן הרשקוביץ: חבר הבורסה, שאצלו בעל המניות או בעל האג"ח מחזיק את ההחזקות שלו, מוציא קוד גישה ומוציא הודעה לאסיפה ולמחזיקים ובמקביל מעביר את כל המידע הזה למערכת ההצבעות.

<נתן הרשקוביץ: מערכת ההצבעות פותחת בשלב הזה תיבת הצבעות ובזה הסתיים תפקידו של חבר הבורסה.

<נתן הרשקוביץ: חבר הבורסה בעצם סיים כרגע את פעולתו במערכת והציבור יכול להיכנס באופן חופשי 24 שעות ביממה מהכורסא בבית, לראות את הנושאים בצורה מאוד נוחה וללחוץ בעד או נגד או נמנע, או שלא רוצה להצביע ומבקש להעביר את אישור הבעלות אוטומטית לחברה כדי שכשיגיע פיסית לאסיפה, לא יצטרך את כל האישורים.

<נתן הרשקוביץ: כל התהליך הזה קורה עד אשר מגיע מועד האסיפה.

<נתן הרשקוביץ: במקום שיהיה רגע אחד להצביע, יש ימים שלמים שבהם אדם יכול להיכנס ולהצביע, לשנות את הצבעתו כמה פעמים שהוא רוצה, להתחרט וכדומה.

<נתן הרשקוביץ: בשלב מסוים מגיע מועד האסיפה.

<נתן הרשקוביץ: בשלב הזה אנחנו סוגרים את תיבת ההצבעות ומעבירים באמצעות מערכת יעל, של דואר אלקטרוני מאובטח ומוגן מהרשות לחברות, חזרה לחברות.

<נתן הרשקוביץ: מזכיר החברה מקבל קובץ אקסל מאוד פשוט ומאוד קריא ומאוד נוח, עם כל הפרמטרים: מי הצביע, מה הצביע, מה ההחזקות שלו.

<נתן הרשקוביץ: לזה הוא רק צריך להוסיף כמה שורות של המצביעים בפועל ויש לו כבר את תוצאות ההצבעה לעוסות ומוכנות על-ידי המערכת.

<נתן הרשקוביץ: סטאטוס המערכת והפיתוח הסתיים.

<נתן הרשקוביץ: מערכת יעל כבר עלתה לאוויר.

<נתן הרשקוביץ: ועדת המדע, באחת מישיבותיה הקודמות לפני כמה חודשים, אישרה את מערכת יעל והיא כבר תפקודית.

<נתן הרשקוביץ: היום הרשות מתכתבת עם החברות באמצעות המערכת הזאת.

<נתן הרשקוביץ: הפיתוח במערכת ההצבעות הסתיים.

<נתן הרשקוביץ: ברגע שיהיה אישור של החוק והתקנות נוכל להפעיל אותה.

<נתן הרשקוביץ: עוד שקף אחד שמראה את מסך ההצבעה, כדי שתראו כמה שהוא פשוט ונוח לציבור ולמחזיק כדי להצביע.

<יעל תנחומא: המשקיע הקליד את תעודת הזהות שלו, את קוד הגישה ובעצם בשלב זה נכנס למערכת.

<יעל תנחומא: הוא רואה באיזו אסיפה מדובר.

<יעל תנחומא: אתם רואים את הפרטים של האסיפה, פרטים של המחזיק, מה סך הכול ההחזקות שלו ואנחנו רואים מה נושאי האסיפה.

<קריאה: ואם הוא רוצה להצביע פיזית?

<נתן הרשקוביץ: הוא יכול לבוא פיזית לאסיפה וזה גובר.

<יעל תנחומא: אתם רואים את הסעיף של "העברת אישור בעלות".

<יעל תנחומא: בעצם אני יכולה לסמן פה וי.

<יעל תנחומא: אני גם יכולה להצביע ולהעביר את אישור הבעלות וגם לבוא פיזית.

<יעל תנחומא: ברגע שאני מגיעה פיזית, זה גובר על ההצבעה האלקטרונית ולכן אני אוכל להצביע.

משה גפני: אחרי שהצבעתי בהצבעה האלקטרונית אני מגיע פיזית.

משה גפני: אני גובר ויהיה מנגנון שלא אוכל להצביע כפול.

משה גפני: העיקרון הוא שאם אני מגיע פיזית, אני גובר על ההצבעה האלקטרונית שהצבעתי יום או יומיים קודם.

משה גפני: איך זה קורה בפועל טכנית ואתם מונעים שאנשים ינצלו את זה לרעה?

<נתן הרשקוביץ: אנחנו מעבירים לחברה קובץ מסוכם מי הצביע עם תעודת הזהות ואיך הוא הצביע.

<נתן הרשקוביץ: אם המחזיק מגיע בפועל להצבעה, מזכיר החברה רואה באקסל שהוא כבר הצביע ומוחק את הקודם.

משה גפני: צריך להוסיף לטופס שאותו אחד שהגיע פיזית שיחתום שהוא לא הצביע באלקטרוני או שהוא כן הצביע והוא מבקש לבטל.

<יעל תנחומא: היום בפועל מישהו יכול לשלוח כתב הצבעה ולא להגיע פיזית ולכן הבעיה נשארת.

<יעל תנחומא: פה אנחנו נותנים להם את הכל כתוב ומוכן והם לא צריכים להקליד.

משה גפני: נצטרך לדאוג בחקיקה שזה יהיה.

משה גפני: דבר נוסף.

משה גפני: איך אנחנו גורמים לכך שבסופו של דבר הרשות לניירות ערך או כל גוף אחר לא יעשה שימוש בפרטים שנמצאים בהצבעה לדברים אחרים, למשל, לאכיפה מנהלית.

<נתן הרשקוביץ: יש מניעה לכך בחוק.

משה גפני: נגיע לזה.

<רוני טלמור: אני ממשרד המשפטים.

<רוני טלמור: חוק החברות קובע בסעיף 83, שבעל מניה בחברה ציבורית יכול להצביע באחת משלוש דרכים: הוא יכול לבוא פיזית לאסיפה, הוא יכול לשלוח מיופה כוח עם ייפוי כוח, הוא יכול לשלוח כתב הצבעה.

<רוני טלמור: כתב הצבעה זה מנגנון שקיים מזה זמן, רק שהיום הוא מועבר בפקס בדרך-כלל.

<רוני טלמור: מה שהמערכת הזאת תעביר לחברה זה סוג חדש של כתב הצבעה, פשוט כתב הצבעה שהוא יותר ממוכן ממה שיש היום.

<רוני טלמור: לכן אין פה בעצם חידוש מבחינת החוק שמדבר על שלוש דרכים.

<רוני טלמור: השאלה, מה קורה כאשר בעל מניה מחליט להצביע בשלוש הדרכים שהחוק מתיר לו?

<רוני טלמור: זאת שאלה לא חדשה.

<רוני טלמור: מאחר והנושא עלה, אנחנו נסדיר את זה אבל זה יוסדר בתקנות של חוק החברות.

<רוני טלמור: זה לא קשור למערכת הזאת כי המערכת הזאת מתייחסת רק לדרך אחת של הצבעה מתוך 4 דרכים שיהיו אחרי שהחוק הזה יוסדר.

<רן ונגרקו: מה זה יקבע?

<רוני טלמור: יש לנו רעיון שאנחנו בוחנים אותו.

משה גפני: אני אבקש שזה יהיה בחקיקה.

משה גפני: זאת בעיה שאי-אפשר להעביר חוק כזה מבלי שיוסדר במקביל שמי שמגיע פיזית גובר על זה.

משה גפני: אנחנו נגיע לזה.

<רוני טלמור: זה קיים כבר היום לגבי כתב הצבעה שהוא אחר.

<רוני טלמור: כתבי הצבעה קיימים גם היום.

<רוני טלמור: שולחים אותם ואחרי זה בעל המניות מגיע.

<רוני טלמור: השאלה הזאת לא התעוררה עד היום.

משה גפני: נלך לפי החוק ונראה.

משה גפני: אפשר לכתוב שאפשר להצביע בהצבעה אלקטרונית והשאר יהיה בתקנות.

<דוד דהאן: לגבי תקלה שיש באינטרנט כמו וירוס שיכול לגרום נזק.

משה גפני: אנחנו נדבר על מה קורה אם המערכת נפגעת.

<שרה קנדלר: החוק הזה הוא חוק מסגרת.

<שרה קנדלר: ההסדרה היא מאוד שלדית.

<שרה קנדלר: כל מה שעלה פה כטענות קשור להסדרה המשנית שתגיע בתקנות אחר-כך.

<שגית אפיק: תתחילי לקרוא מה"כחול".

<שרה קנדלר: " חוק ניירות ערך (תיקון מס' 53) (מערכת הצבעה אלקטרונית), התשע"ג-2013.

<שרה קנדלר: הוספת פרק ה'2.

התשכ"ח-1968 (להלן: פרק ה'2 כתבי אופציה

בכתבי אופציה: אסיפה של מחזיקים בכתבי אופציה מסדרה מסוימת; "חבר בורסה" - מי שהוא חבר הבורסה בהתאם לתקנון הבורסה כמשמעותו בסעיף 46; "כתב אופציה" - נייר ערך שהנפיק תאגיד לציבור המקנה למחזיק בו זכות לרכוש מניות שינפיק התאגיד האמור, במועד ובתנאים שנקבעו לגביו, תמורת סכום שיש לשלם בעת רכישת המניות, ולמעט תעודת התחייבות כאמור בסעיף 35א; "מרשם המחזיקים בכתבי אופציה" - מרשם של המחזיקים בכתבי אופציה בהתאם לסעיפים 35טז5 ו–35טז6.

בכתבי אופציה: " בסעיף הזה רצינו להכניס תיקון להגדרת כתב אופציה.

בכתבי אופציה: אנחנו חושבים שנשמטה בטעות האפשרות של אופציה על תעודת התחייבות.

בכתבי אופציה: להוסיף אחרי המילים "זכות לרכוש מניות" "או תעודות התחייבות".

בכתבי אופציה: בסיפה אותו דבר, דהיינו: "בעת רכישת המניות או תעודות התחייבות" ואז למחוק את הסיפה: "ולמעט תעודות התחייבות כאמור".

<שגית אפיק: רק תגידי לנו בשתי מילים למה אתם מוסיפים בהצעת חוק על הצבעות אלקטרוניות את כתבי האופציה.

משה גפני: אם לא מעירים, אז מצביעים.

וירצברג: מה עם יחידות השתתפות?

<שגית אפיק: אז תגידי מילה על כתבי האופציה ומה לא כללתם כאן.

<שרה קנדלר: היום האפשרות להצביע באסיפות מוסדר לגבי מניות במסגרת חוק המניות ותקנות מכוח חוק החברות.

<שרה קנדלר: האפשרות להצביע באסיפות ולגבי תעודות התחייבות מוסדר בחוק ניירות ערך ובעצם כל הנושא של הצבעות בכתבי אופציה בכלל לא הוסדר עד כה בחקיקה.

<שרה קנדלר: לכן, אגב פה, אנחנו מכניסים את זה כדי שגם הם יוכלו להשתמש אחר-כך במערכת האלקטרונית ולהצביע באסיפות.

<שרה קנדלר: יחידות השתתפות יוסדרו בהסדרה הכוללת בהסדרה הכוללת שמשרד המשפטים מקדם.

<שגית אפיק: הן אפילו יותר חשובות מכתבי אופציה, הן הרבה יותר רציניות.

<רוני טלמור: לגבי יחידות השתתפות, יש תיקון לפקודות השותפויות בעניין שותפויות ציבוריות שאושר בוועדת שרים לחקיקה וזה יגיע כהצעת חוק בתחילת המושב הקרוב.

<רוני טלמור: בעצם שם יוסדרו כל ההיבטים הרלוונטיים.

משה גפני: זה עונה לכם על השאלה?

<ציפי בנר: אחרי שזה יוסדר אתם תכניסו את זה לפה?

<רוני טלמור: כן.

וירצברג: בינתיים נצטרף לעבוד עם החברה לאישורים?

משה גפני: כמה זמן ייקח לכם עד שתביאו את זה?

<רוני טלמור: החוק כבר אושר בוועדת שרים לחקיקה.

משה גפני: זה אומר שזה יגיע בעוד 5 שנים.

משה גפני: מתי אתם מביאים את זה לכאן.

<רוני טלמור: זה אומר שהוא בשלב הנסחות.

<רוני טלמור: אני מקווה שזה יונח על שולחן הכנסת בתחילת המושב הקרוב.

משה גפני: בכמה זמן אתם מעריכים שתסתיים החקיקה?

<רוני טלמור: זה תלוי בסדר היום של ועדת חוקה ובזמינות.

<רוני טלמור: אנחנו כמובן נרצה שהם יתנו לזה עדיפות ויקדמו את זה מהר כי זה חוק מאוד חשוב.

משה גפני: מה יקרה אחרי שזה יאושר בקריאה שנייה ושלישית?

משה גפני: מה יקרה לגבי החוק הזה?

<רוני טלמור: באותו חוק נעשה את ההתאמות באופן עקיף בחוק הזה.

משה גפני: מה יהיה בינתיים?

<רוני טלמור: המצב שקיים עד היום.

משה גפני: אז היחידות הללו לא ייכללו?

<ציפי בנר: אבל עד שהחוק של ההצבעה האינטרנטית יתקבל, היחידות ישתתפו - - -

משה גפני: אם אפשר לקרוא לזה הצבעה אלקטרונית כפי שכתוב בחוק - - -

<ציפי בנר: אז אני מבינה שאת יחידות ההשתתפות תספיקו להכניס לפה.

<ציפי בנר: כתוב בהסברים "מניות אג"ח, ניירות ערך, כולל יחידות השתתפות".

<ציפי בנר: אני מדברת על ההצבעה האינטרנטית בנוסח הקודם וזה הגיוני וזה בסדר.

<ציפי בנר: אנחנו רוצים שזה יהיה כך.

משה גפני: למה זה מפריע לך שזה יהיה כאן בחוק?

<רוני טלמור: זה לא מפריע, אני פשוט חשבתי זה היה מבחינת הסיכום.

משה גפני: סיכומים לא רלוונטיים פה.

משה גפני: פה עובד השכל הישר.

<שגית אפיק: יוכלו לתקן אחר-כך אם יצטרכו.

משה גפני: למה אי-אפשר להכניס את זה בחוק?

<רוני טלמור: מבחינתנו זה אפשרי.

משה גפני: תמשיכי, זה נכנס.

וירצברג: יש גם אסיפות בקרנות נאמנות.

משה גפני: לא מקובל עלי.

משה גפני: הלאה.

<שרה קנדלר: "מחזיק בכתב אופציה 35טז4".

<שרה קנדלר: מחזיק בכתב אופציה הוא כל אחד מאלה: (1) מי שלזכותו רשום אצל חבר בורסה כתב אופציה, ואותו כתב אופציה נכלל בין כתבי האופציה הרשומים במרשם המחזיקים בכתבי אופציה, על שם חברה לרישומים; (2) מי שלזכותו רשום כתב אופציה במרשם המחזיקים בכתבי אופציה.

<שרה קנדלר: מרשם המחזיקים בכתבי אופציה 35טז5.

<שרה קנדלר: המנפיק ינהל מרשם של מחזיקים בכתבי אופציה שהנפיק, שיהיה פתוח לעיונו של כל אדם.

<שרה קנדלר: תוכן מרשם המחזיקים בכתבי אופציה 35טז6 (א) במרשם המחזיקים בכתבי אופציה יירשמו – (1) מספר כתבי האופציה שהונפקו לציבור, בציון הסדרה, הערך הנקוב ומועד הפירעון; (2) מספר כתבי האופציה המוחזקים בידי כלל המחזיקים בכתבי האופציה; (3) שמו, מספר זהותו ומענו של כל מי שמחזיק בכתבי האופציה; (4) תאריך ההנפקה של כתבי האופציה או מועד העברתם למחזיק לפי העניין.

<שרה קנדלר: (5) סומנו כתבי האופציה במספרים סידוריים, יציין המנפיק לצד שמו של כל מחזיק בכתב אופציה את מספרי כתבי האופציה הרשומים על שמו.

<שרה קנדלר: הוראות סעיפים 130(ב), 131 עד 134 ו-299 לחוק החברות החלות על בעל מניה ועל בעל מניה שהוא נאמן, יחולו על מחזיק בכתב אופציה ועל מחזיק בכתבי אופציה בנאמנות, בהתאמה ובשינויים המחויבים".

<שרה קנדלר: יש לנו תיקון.

<שרה קנדלר: בסעיף קטן א1, הסיפה "ערך הנקוב ומועד הפירעון" זה לא רלוונטי ואנחנו מבקשים למחוק את המילים האלה.

וירצברג: באופציות יש מועד מימוש אחרון.

וירצברג: הם לא לנצח כתבי אופציה.

<שגית אפיק: גם אנחנו שאלנו אתכם אתמול לגבי תאריך פקיעה ועניתם לנו שזה פוקע ומת.

<קריאה: יש מועד מימוש אחרון וזה לא חייב להיות במרשם, זה קבוע בתנאי האופציה שנמצאים בתשקיף.

<קריאה: זה לא קריטי למרשם.

<שגית אפיק: למה?

<שגית אפיק: אם זה פוקע זה כבר לא אמור להיות במרשם.

<שגית אפיק: זה כן קריטי למרשם.

<רוני טלמור: זה יוצא מהמרשם בתוקף התשקיף.

<רוני טלמור: בתשקיף כתוב מתי זה פוקע ואחרי זה נמחק מהבורסה וגם אצל החברים.

<רוני טלמור: גם לי זה לא נראה קריטי.

<נתי שילה: לגבי סעיף קטן 3.

<נתי שילה: אני מבין שמדובר פה על החברה לרישומים.

<נתי שילה: מדובר על המחזיק ורוב פרטיו.

<נתי שילה: רוב המחזיקים זה יהיה באמצעות החברה לרישומים.

<נתי שילה: החברה לא יודעת מי המחזיקים מתחת לחברה לרישומים.

משה גפני: לא הבנתי את השאלה ולא את התשובות.

משה גפני: אני שואל למה זה צריך להיות פתוח לעיונו של כל אדם?

משה גפני: מה אתה שואל?

<נתי שילה: כשמדובר פה על מחזיק יכולה להיות מחשבה שמדובר פה לגבי המחזיקים האמיתיים או בעלי כתבי האופציה האמיתיים.

<נתי שילה: הבעיה היא שבשיטה של המערכת, רוב ההחזקות מוחזקות לא באמצעות האנשים הפרטיים שקנו את כתבי האופציה או קיבלו אותם אלא באמצעות חברה לרישומים, שזאת מן מטריה כזאת.

<נתי שילה: לכן, כשכתוב פה "שמו ומספר תעודת זהות ומענו של כל מי שמחזיק", הכוונה היא לחברה לרישומים ולא למחזיקים הפרטיים כי החברה לא יודעת מי מהם.

משה גפני: לכן, מה אתה רוצה שיהיה?

<נתי שילה: אני לא יודע, הניסוח קצת מטעה.

<רוני טלמור: אפשר להוסיף לסעיף "מחזיקים רשומים".

משה גפני: יש לכם תשובה לשאלה שלו?

<רוני טלמור: כל מה שכתוב בפרק הזה הוא בדיוק אחד לאחד מה שכתוב בפרק של מניות בחוק החברות.

<רוני טלמור: זה לגבי תעודות התחייבות בחוק ניירות ערך.

<רוני טלמור: לא המצאנו שום דבר.

<רוני טלמור: גם המרשמים של הפרטים זה אותם פרטים בדיוק שיש כבר במרשמים הקיימים היום.

<רוני טלמור: אם זאת חברת הרישומים, אז רושמים את חברת הרישומים.

<רוני טלמור: לא רושמים את הבא אחריו.

משה גפני: למה זה צריך להיות פתוח לעיונו של כל אדם?

<רוני טלמור: זה אותו הסדר שקיים היום במרשמים האחרים מאז ומעולם.

משה גפני: למה צריך את זה.

<שגית אפיק: זה משנה כי היום אין הסדרה לכתבי אופציה.

משה גפני: למה צריך את זה?

<ציפי בנר: במרשם רשום את מי שמחזיק על שם אותו לקוח.

<ציפי בנר: רוב הניירות הם שכירים בבורסה ולא מצוין בספרי החברה.

משה גפני: את זה הבנתי אבל למה זה צריך להיות פתוח לעיונו של כל אדם?

<ציפי בנר: כדי שתהיה שקיפות מי מחזיק במניה.

<ציפי בנר: אתה לא רוצה לדעת מי הבעלים של טבע?

<אמיר וסרמן: הבקשה שלך באה מכיוון של הפרטיות ואני אסביר למה אין בעיה.

<אמיר וסרמן: נניח חברה מנפיקה מיליון כתבי אופציה.

<אמיר וסרמן: הם מונפקים לחברה לרישומים ואחר-כך אותה חברה לרישומים, ההחזקה היא דרך חברי הבורסה ומעליהם בעצם נמצאים המחזיקים.

<אמיר וסרמן: מה שמופיע במרשם כשיש הנפקה כזאת, זה: מיליון כתבי אופציה על-שם החברה לרישומים של בנק דיסקונט.

<אמיר וסרמן: לכן, אין כאן בעיה.

<אמיר וסרמן: כמעט כל המחזיקים מחזיקים באופן הזה.

<אמיר וסרמן: השם שלהם לא נחשף.

<אמיר וסרמן: אתה כן רואה את החברה לרישומים שמחזיקה עבור חברי הבורסה.

משה גפני: אם אני נמצא באופן פרטי, למה זה צריך להיות פתוח לעיונו של כל אדם?

<אמיר וסרמן: היום, לפי הכללים של הבורסה, יש עדיין מחזיקים היסטוריים כאלו.

<אמיר וסרמן: היום לפי הכללים של הבורסה אתה כבר לא יכול להחזיק.

משה גפני: לגבי ההיסטורי, למה הם צריכים לדעת מה אני מחזיק?

משה גפני: למה אני צריך לחשוף את הפרטים שלי?

משה גפני: לאיזה צורך?

<אמיר וסרמן: אין לזה סיבה, אני רק יכול להגיד שזה קיים לגבי יתר המרשמים וזה גם מדווח.

<אמיר וסרמן: ממילא יש חובת דיווח של המרשמים האלה.

<שרה קנדלר: "הוכחת בעלות בכתבי אופציה 35טז7.

<שרה קנדלר: מחזיק בכתב אופציה המעוניין להצביע באסיפת מחזיקים בכתבי אופציה, זכאי לקבל, בלא תנאי, מאת חבר בורסה שבאמצעותו מוחזק כתב האופציה, אישור המוכיח את בעלותו בכתב האופציה באופן שיקבע שר האוצר.

<שרה קנדלר: שר האוצר לפי הצעת הרשות או לאחר התייעצות עימה ובאישור ועדת הכספים של הכנסת רשאי לקבוע תנאים ונסיבות שבהם יידרש תשלום בעבור אישור הבעלות ואת גובה התשלום או את גובה התשלום המרבי".

<שגית אפיק: תסבירי.

<שרה קנדלר: זה הסדר שבעצם מחליף את ההסדר שקיים היום, שבו מחזיק נדרש לקבל ייפוי כוח מהחברה לרישומים כדי להצביע.

<שרה קנדלר: זה סעיף חשוב גם לבנקים.

<שרה קנדלר: הם יוכלו לקבל אישור בעלות ולהצביע בלי לקבל את ייפוי הכוח.

<שרה קנדלר: זה סעיף מקביל בדיוק לסעיף שקיים בחוק החברות ולסעיף 35יב9 לחוק ניירות ערך לגבי תעודות התחייבות, באותו ניסוח.

<שגית אפיק: מה זה "באופן שיקבע שר האוצר"?

<שגית אפיק: איך הוא יקבע את אישור הבעלות?

<שגית אפיק: מה התכנית?

<שרה קנדלר: "באופן" זה יכול להיות אופן הפניה לחבר הבורסה ואיך הם נענים לבקשה.

<שרה קנדלר: אחר-כך אם יקבע תשלום בעניין הזה.

<שגית אפיק: "זכאי לקבל בלא תנאי".

<שגית אפיק: תשלום לא יהיה תנאי?

<שרה קנדלר: היום יש מצב שבפעם הראשונה לא משלמים.

<רוני טלמור: גם בפעם השנייה לא משלמים.

<רוני טלמור: לפי התעריפון של בנק ישראל לעסקים קטנים אין היום אפשרות לגבות על שירות כזה.

<שרה קנדלר: אני מאמינה שגם פה לא יהיה תשלום כזה.

<שרה קנדלר: זה בדיוק כתב הצבעה רק באופן אחר.

<שגית אפיק: יש פה שני דברים.

<שגית אפיק: הוא זכאי לקבל מחבר הבורסה אישור המוכיח את הבעלות באופן שיקבע שר האוצר.

<שגית אפיק: מה שר האוצר יקבע פה?

<שגית אפיק: זה עדיין לא התשלום.

<שגית אפיק: אחר-כך יש לך "שר האוצר באישור ועדת הכספים רשאי לקבוע תשלום".

<שגית אפיק: אם אין תשלום אפשר להוריד את זה, אבל תכף נדבר על זה.

<שגית אפיק: מה הוא צריך לקבוע?

<אמיר וסרמן: אנחנו כאן לא ניסינו להמציא את הגלגל.

<אמיר וסרמן: אנחנו בעצם מנסים עכשיו להצדיק את ההוראות של חוק החברות.

<אמיר וסרמן: יש שם את סעיף 71 וזאת פשוט העתקה.

<אמיר וסרמן: זאת הוכחת בעלות במניות בחברה ציבורית.

<שגית אפיק: איזה תקנות יש שם?

<אמיר וסרמן: הסיפה אומרת שהשר רשאי לקבוע תנאים ונסיבות שבהם יידרש תשלום בעבור אישור הבעלות ואת גובה התשלום והתשלום המרבי.

<שגית אפיק: הם אומרים שאין תשלום בפועל.

<אמיר וסרמן: אנחנו פשוט העתקנו כדי שההסדר יהיה זהה.

<שגית אפיק: אבל הרישה מדברת על הוכחה.

<שגית אפיק: יש לכם פה שני סוגים.

משה גפני: יש בעיה למחוק את זה?

משה גפני: הם אומרים שלא גובים.

<רוני טלמור: לא משנה אבל תמיד יש את האופציה מעסקים גדולים שפה הבנק יכול להחליט אם לגבות או לא.

<שרה קנדלר: מכוח חוק החברות כן הוצאות תקנות בעניין הזה, תקנות הוכחת בעלות במניות.

<שרה קנדלר: באמת לא נקבע שלם.

<שגית אפיק: אין תשלום אז את הסיפה אפשר להוריד.

<שרה קנדלר: הרישה מדברת על האפשרויות איך פונים ואיך מקבלים.

<שרה קנדלר: "לבקשת בעל מניות חבר בורסה שאצלו רשומות מניות לזכותו של בעל מניות, ייתן אישור בעלות במועד מתאים כדי שבעל מניות יוכל להצביע".

<שרה קנדלר: זאת אומרת שהוא צריך לעשות את זה בזמן כדי להגיע באסיפה או לשלוח כתב הצבעה במועד.

<שרה קנדלר: אז יש את כל הפרטים שהוא צריך לתת באישור.

<שרה קנדלר: אני מניחה שנרצה לעשות אותו סוג של תקנות.

<שגית אפיק: גם שם זה היה בלי אישור ועדה?

<שרה קנדלר: באישור ועדת חוקה, חוק ומשפט.

<שגית אפיק: אז גם פה זה יהיה באישור ועדת המדע?

<שרה קנדלר: כן.

<אמיר וסרמן: שגית, לא הייתי מוריד את הסיפה כי זה בעצם נותן לשר האוצר אפשרות עתידית להגדיל את גובה התשלום.

משה גפני: אז שיבוא לחקיקה נוספת.

<שגית אפיק: אז הסיפה יורדת "באופן שיקבע שר האוצר באישור ועדת המדע והטכנולוגיה".

<נתי שילה: רציתי לשאול לגבי אישורי בעלות.

<נתי שילה: היום כתוב שאישורי בעלות צריכים להיות חתומים.

<נתי שילה: זה מפריע במערכות שלנו.

<נתי שילה: במקום ישר לדוור את אישורי הבעלות ללקוחות, זה חוזר לחתימות וזה מסרבל את התהליך.

<נתי שילה: זה גם גוזל מלוח הזמנים.

<שרה קנדלר: את זה נצטרך לבחון בתקנות, זה הכול בתקנות ולא בחוק.

<נתי שילה: אין בעיה.

<שרה קנדלר: "הצבעה באסיפת מחזיקים בכתבי אופציה 35טז8 (א) מחזיק בכתב אופציה רשאי להצביע באסיפת מחזיקים בכתבי אופציה, בעצמו או באמצעות שלוח וכן בכתב הצבעה שבו יציין את אופן הצבעתו, ולפי הוראות סעיף קטן (ב).

<שרה קנדלר: כתב הצבעה יישלח על ידי התאגיד לכל מחזיקי כתבי האופציה; מחזיק בכתב אופציה רשאי לציין את אופן הצבעתו בכתב ההצבעה ולשולחו לתאגיד.

<שרה קנדלר: כתב הצבעה שבו ציין מחזיק בכתב אופציה את אופן הצבעתו, אשר הגיע לתאגיד עד למועד האחרון שנקבע לכך, ייחשב כנוכחות באסיפה לעניין קיום המניין החוקי בה.

<שרה קנדלר: בכפוף להוראות לפי סעיף 35טז9(4), מחזיק בכתב אופציה זכאי לקבל, בלא תנאי, כתב הצבעה מאת חבר הבורסה שבאמצעותו מוחזקים כתבי האופציה; לעניין זה, "מחזיק בכתב אופציה" - כמשמעותו בסעיף 35טז4(1)".

<שגית אפיק: בסעיף קטן ג', "עד למועד האחרון שנקבע לכך", הכוונה למועד האחרון שנקבע בכתב האופציה?

<שגית אפיק: על איזה מועד אנחנו מדברים.

<שרה קנדלר: לאסיפה.

<שגית אפיק: עד למועד האחרון שנקבע לאסיפה וזה ייחשב לנוכחות באסיפה.

<שרה קנדלר: הנוכחות שלו היא הגוברת.

<שרה קנדלר: ההצבעה האחרונה שלו, זה מה שאנחנו רוצים לקבוע בתקנות, שהאחרון הוא הקובע.

<שרה קנדלר: היות והמערכת האלקטרונית תיסגר קודם, אז ההצבעה הפיזית היא האחרונה והיא תקבע.

משה גפני: לכן אני מבקש להוסיף את זה בחוק ולא בתקנות.

<שגית אפיק: בכתב התחייבות, שזה הסדר שהעתקתם, יש התייחסות למי שנמנע.

<שגית אפיק: כאן אין לכם התייחסות להימנעות?

משה גפני: יש לכם בעיה לנסח את זה כמו שם לגבי הנמנע?

<אמיר וסרמן: אין בעיה, רק נאמר באופן כללי שיש 4 סוגים של ניירות ערך: מניות, אגרות חוב, יחידות השתתפות וכתבי אופציה.

<אמיר וסרמן: מניות הוסדרו כבר בחוק החברות.

<אמיר וסרמן: יחידות השתתפות הוסדרו בחוק ניירות ערך לפני שנה.

<אמיר וסרמן: יחידות השתתפות יוסדרו בקרוב בפקודת השותפויות.

<אמיר וסרמן: לגבי כל ניירות הערך האלה יש יחסית הרבה אסיפות עם שאלות מהותיות וגם בעיות שנתקלנו בהן במהלך השנים בכינוס האסיפות.

<אמיר וסרמן: כתבי אופציה זה מכשיר שיש לגביו מעט מאוד אסיפות.

<אמיר וסרמן: בדרך-כלל ההחלטות לא דרמטיות.

<אמיר וסרמן: זה יכול להיות שינויים מסוימים בתנאים, בדרך-כלל שינויים מיטיבים.

<אמיר וסרמן: לכן אנחנו לא העתקנו פה את כל הפרק.

משה גפני: רק לגבי הנמנע.

<אמיר וסרמן: כל הערה של השוואה לא תהיה לנו בעיה לקבל אותה.

<אמיר וסרמן: אני רק מנסה להסביר את הרציונאל.

<אמיר וסרמן: לא ראינו בזה צורך כי לא היו בעיות.

<שגית אפיק: אז אנחנו מוסיפים את סעיף קטן ד'.

<נתי שילה: פה אנחנו רואים את הבעייתיות במה שנקרא "מחזיק בכתבי אופציה".

<נתי שילה: קודם, כשדיברנו על מחזיק לגבי המרשם, אז אמרנו שזה המחזיק הראשוני, שזה בדרך-כלל החברה לרישומים.

<נתי שילה: פה הכוונה כבר למחזיקים האמיתיים.

<נתי שילה: אין כוונה שהחברה לרישומים תבוא להצביע.

<נתי שילה: צריך אולי לעשות אבחנה בעניין הזה.

<אמיר וסרמן: יש הגדרה למונח מחזיק בכתב אופציה ב-35טז4.

<אמיר וסרמן: שם בעצם מתייחסים לשתי החלופות.

<אמיר וסרמן: החלופה הנפוצה של החזקה באמצעות חברה לרישומים והחלופה של מחזיק רשום בעצמו.

<אמיר וסרמן: זה תופס את שני המקרים.

<נתי שילה: אבל פה, כשאתה אומר "מחזיק בכתב אופציה רשאי להצביע באסיפה", אתה לא מתכוון לחברה לרישומים.

<אמיר וסרמן: לא, אני מתכוון למחזיק עצמו.

<נתי שילה: אז אולי כדאי להגיד את זה.

<נתי שילה: אנחנו לא רוצים שהחברה לרישומים תבוא להצביע.

<אמיר וסרמן: היא לא צריכה.

<אמיר וסרמן: כיוון שבהגדרה של מחזיק בכתב אופציה, החלופה הראשונה היא לא המחזיק הישיר אלא "מי שלזכותו רשום אצל חבר בורסה כתב אופציה ואותו כתב אופציה נכלל בין כתבי האופציה הרשומים במרשם".

<אמיר וסרמן: כלומר, זאת החזקה באמצעות חבר בורסה, באמצעות חברה לרישומים.

<שגית אפיק: תסתכל ב-1168 למעלה.

<שגית אפיק: אני חושבת שזה באמת פותר את הבעיה.

<נתי שילה: זה כל אחד מאלה.

<אמיר וסרמן: אגב, גם לשון ההגדרות והשימוש במונחים זהה למה שיש לנו בתעודות התחייבות.

<נתי שילה: כשדיברנו קודם על המרשם אמרת שזה למעלה.

<אמיר וסרמן: הכוונה כאן היא למחזיק הסופי וההגדרה עונה על זה.

<נתי שילה: כדאי לבדוק את הניסוח.

<שרה קנדלר: "תקנות 35טז9.

<שרה קנדלר: שר האוצר רשאי, לפי הצעת הרשות או לאחר התייעצות עמה, בהתייעצות עם שר המשפטים ובאישור ועדת הכספים של הכנסת, לקבוע הוראות בדבר כתב הצבעה לפי סעיף 35טז8, בין השאר בעניינים אלה:

משה גפני: אם אפשר להוסיף, באישור ועדת המדע.

משה גפני: אגב, שלא תהיה טעות, אני לא ביקשתי להביא את החוק הזה לוועדת המדע.

משה גפני: אמרו לי שסגן שר האוצר הציע את זה.

משה גפני: אם אנחנו מחוקקים את זה, התקנות צריכות לבוא לכאן.

משה גפני: \

<שרה קנדלר: בסדר גמור.

<שרה קנדלר: "(1) אופן המצאת כתבי הצבעה למחזיקים בכתבי אופציה, או פרסומם כחלופה להמצאתם, ואופן המשלוח של כתבי ההצבעה לתאגיד, לרבות באמצעות חברי בורסה או באמצעות תאגיד בשליטתם או באמצעות תאגיד אחר, חובת צירוף אישור המעיד על הבעלות בכתבי האופציה במועד הקובע, וכן מועדים ולוחות זמנים לביצוע הפעולות הדרושות ליישום האמור בפרק זה;"

<כוכבה הולינגר: לא ברור לי פה ההסבר שמשלוח כתבי האופציה לתאגיד באמצעות חברי בורסה.

<כוכבה הולינגר: אנחנו שולחים את זה לא לתאגיד אלא למערכת ההצבעה.

<שרה קנדלר: זאת עדיין לא מערכת ההצבעה.

<שרה קנדלר: אלה ההוראות המהותיות.

<שרה קנדלר: שוב, אלה אותן הוראות בדיוק שקיימות היום בתעודות התחייבות במניות.

<שרה קנדלר: זה אותו נוסח.

<אמיר וסרמן: אלו הוראות שהן לא תואמות כי הן עדיין נוגעות לכתבי ההצבעה.

<אמיר וסרמן: צריך לזכור שאנחנו כאן בפרק שהוספנו כדי שיהיה את הבסיס של כתבי האופציה.

<אמיר וסרמן: אנחנו עוד לא הגענו למערכת ההצבעה.

<שרה קנדלר: אחר-כך התקנות יפרטו את אופן ההצבעה באמצעות המערכת.

<כוכבה הולינגר: ללקוח אנחנו שולחים.

<כוכבה הולינגר: בשום מקרה לא פונים לתאגיד.

<שרה קנדלר: כרגע זאת הסמכה לשר האוצר לקבוע תקנות.

<שרה קנדלר: כנראה שהוא לא עשה שימוש בסמכותו ולא קבע תקנות כאלה לכן אתם שולחים ללקוח ולא לתאגיד.

<ציפי בנר: אנחנו יודעים שזה אותו נוסח אבל שם כנראה זה לא צץ ועלה.

<ציפי בנר: אפשר לתקן גם פה וגם פה כי אין מצב שהחבר שולח ישירות לתאגיד.

<ציפי בנר: עובדתית, הניסוח פשוט לא נכון.

<שרה קנדלר: אין כוונה לעשות תקנות כאלה כרגע, אבל רצינו להשאיר את אותה הסמכה שקיימת.

<אמיר וסרמן: כשההסדרים שונים, שואלים למה הם דומים.

<ציפי בנר: אנחנו רוצים שיהיה נכון ושיהיה תואם.

<אמיר וסרמן: אין לנו כוונה לתקנות כאלה אבל העתקנו את סעיף ההסמכה 89 לחוק החברות.

<כוכבה הולינגר: מחר תבואו ותבקשו שנשלח לתאגיד כי זה כתוב פה.

משה גפני: הם טוענים שזה כתוב בין כה וכה.

<כוכבה הולינגר: מישהו לא ראה את זה אז.

<ציפי בנר: זה משהו מאוד נקודתי ואין בעיה לשנות.

<שגית אפיק: שרה, אין בעיה לשנות את הניסוח.

<שרה קנדלר: אחר-כך תישאל השאלה למה זה אחרת.

<שרה קנדלר: אין לנו בעיה מהותית להוריד את זה.

<שרה קנדלר: אין כוונה לעשות תקנות.

<שרה קנדלר: למחוק את המילה "לתאגיד".

ממשיכה להקריא: "(2) התמורה המרבית שתשולם בשל משלוח כתב הצבעה ואופן הטלת התשלומים וההוצאות בשל משלוח כאמור בין הגורמים השונים שייטלו בו חלק; (3) אופן הפיקוח על ביצוע ההוראות לפי פרק זה, לרבות לעניין חובת ניהול רישומים על ביצוע הוראות שקבע; (4) מתכונת לנוסח של כתב הצבעה לנושאים שפרק זה חל לגביהם "

<נתי שילה: שרה, האם בדקתם את הנושא של הצבעה במניין קולות?

<נתי שילה: רוב?

<נתי שילה: הכרזה כראיה?

<נתי שילה: פרוטוקולים?

<שגית אפיק: אמרתם שתעשו בדיקה לגבי כל הסעיפים.

<שרה קנדלר: בדקנו את ההוראות.

<אמיר וסרמן: זה חוזר להסבר שלי קודם, שלא רצינו להשית באופן דומה.

<אמיר וסרמן: התנאים האלו לגבי כתבי אופציה קבועים בתשקיף של החברה.

<נתי שילה: גם פרוטוקולים?

<אמיר וסרמן: כן.

<אמיר וסרמן: בדרך-כלל זה מפנה לתקנון החברה בכל מה שנוגע למניות, מחילים בשינויים המחויבים גם על כתבי אופציה.

<אמיר וסרמן: סעיפים כאלה, כשהם קוגנטיים, זה אומר שאני אקבע איזה כלל שונה ממה שהחברה קבעה בזמנו.

<אמיר וסרמן: מכיוון שלא ראינו כאן את אותן בעיות שהיו בתעודות התחייבות, אנחנו לא רואים צורך בזה.

<אמיר וסרמן: בתעודות התחייבות היו בעיות שלעיתים המניין החוקי הוא איקס או וואי.

<אמיר וסרמן: פה זה לא עולה כיוון שסוגי ההצבעות שיש בכתבי האופציה הוא שונה.

<אמיר וסרמן: זה סוגים שונים של הצבעות.

<שגית אפיק: גם אתם מצאתם לנכון לעשות הבחנה.

<שגית אפיק: למה אופן הפיקוח צריך להיות בתקנות בפסקה 3?

<שגית אפיק: איזה פיקוח חסר לכם?

<אמיר וסרמן: גם כאן העתקנו מחוק החברות.

<שגית אפיק: אני מבינה אבל היו מקומות שלא העתקתם, כפי שהסברת קודם.

<שרה קנדלר: כרגע אין תקנות מכוח חוק החברות על נושא אופן הפיקוח.

<רוני טלמור: המטרה היא שכאשר יש כשלים לאפשר פיקוח.

<רוני טלמור: כנראה התכוונו לדיווחים וכדומה.

<רוני טלמור: הסעיף הזה נמצא גם בחוק החברות, גם בחוק ניירות ערך.

<שגית אפיק: לא היית רוצה להוריד אותו?

<רוני טלמור: השאלה למה?

<רוני טלמור: האם זה כל-כך מפריע ומהווה פגיעה כל-כך משמעותית.

<שגית אפיק: אנחנו לא כל-כך הרבה רגולציה בתקנות.

<רוני טלמור: הכול יגיע לפה.

<שגית אפיק: זה יגיע לוועדת החוקה בחוק החברות וזה יגיע לוועדת כספים בתעודות התחייבות.

משה גפני: בסדר, נשאיר את זה.

<שרה קנדלר: סיימנו את ההסדרה של כתבי אופציה.

<שרה קנדלר: "תיקון כותרת פרק ז'2 2.

<שרה קנדלר: בפרק ז'2 לחוק העיקרי, בכותרת הפרק, בסופה יבוא "ומערכת הצבעה אלקטרונית".

<שרה קנדלר: הוספת כותרת סימן א'

"סימן א': זה שינוי של הסדר בפרקים.

"סימן א': ביטול סעיף 44ז סעיף 44ז לחוק העיקרי – בטל.

"סימן א': תיקון סעיף 44ח 5.

"סימן א': בסעיף 44ח לחוק העיקרי, בסופו יבוא "בסימן זה, "נמען" - מי שחלה עליו חובת דיווח לפי 44ד(א).

"סימן א': " בעצם זה שינוי טכני.

"סימן א': החוק קובע את רשימת הנמענים, שזה בעצם התאגידים שאנחנו יכולים לשלוח להם דואר מאובטח.

"סימן א': אותה רשימה קיימת גם בתקנות מכוח חוק ניירות ערך, לגבי גורמים שמדווחים לרשות.

"סימן א': אנחנו לא רוצים שייווצר פער בין שתי הרשימות.

"סימן א': חשבנו שמן הראוי להעביר את זה לרשימה אחת שתיעשה בתקנות.

"סימן א': למה בתקנות?

"סימן א': כי זה משתנה כל הזמן.

"סימן א': למשל, זירות מסחר שאנחנו עומדים להסדיר בוועדה אחרת, אז הם גם יהיו גורם מדווח ונצטרך להוסיף אותם.

"סימן א': תעודות סל, יש תיקון בדרך.

"סימן א': כדי שתהיה אפשרות לעדכן את הרשימה, אנחנו מעבירים את זה לתקנות במקום אחד.

<שגית אפיק: זאת תהיה אותה רשימה?

<שרה קנדלר: כן.

<שרה קנדלר: לא יהיו רשימות כפולות, זאת המטרה של התיקון.

<אייל לב ארי: זאת אותה הגדרה שבתקנות?

<שרה קנדלר: כן.

<אמיר וסרמן: זאת בעצם רשימת הגורמים המפוקחים על-ידי הרשות, היא פשוט משתנה עם הזמן.

משה גפני: הלאה.

<שרה קנדלר: "בסעיף 44ט לחוק העיקרי (1) בסעיף קטן )א(, במקום "לנמען כאמור בסעיף 44ח" יבוא "בהתאם להוראות סעיף 44ח לנמען";

)ב( יבוא: (ג).

)ב( יבוא: על אף הוראות סעיפים קטנים (א) ו–(ב), מסר אלקטרוני מאושר, שעניינו נתוני המשתמשים במערכת ההצבעה האלקטרונית כמשמעותו בסעיף 44יא5, שנשלח לנמען כאמור בסעיף 44ח והתקבל לגביו אישור הגעה אלקטרוני, יראו אותו כאילו הומצא לנמען במועד פתיחת האסיפה שבעניינה נערכה ההצבעה כאמור " בדואר האלקטרוני המאובטח, בהוראות בחוק בסעיף 44, בעצם קבענו חזקה שאדם לא צריך להיכנס כל יום ולראות מה הרשות שלחה לו.

)ב( יבוא: יש חזקה שפעם ביומיים אתה מסתכל ויודע מה יש לך במערכת.

)ב( יבוא: לגבי האסיפות, חשבנו שיותר נכון שחזקה זאת לא תחול.

)ב( יבוא: אתה זימנת את האסיפה, יש לך אינטרס בתוצאות ההצבעה, אז תיכנס לפני האסיפה לראות את הרשימה של המצביעים שהמערכת הכינה.

)ב( יבוא: פה החזקה לא תחול.

משה גפני: הלאה.

"סימן ב': הגדרות 44יא בסימן זה - "אסיפה" - אסיפה של מחזיקים בניירות ערך שבה ניתן להצביע באמצעות כתב הצבעה;" "חבר בורסה" - מי שהוא חבר הבורסה בהתאם לתקנון הבורסה כמשמעותו בסעיף 46; "כתב הצבעה" - כמשמעותו בסעיפים 35יב3 ו-35טז8 ובסעיף 87 לחוק החברות.

"סימן ב': "

<רן ונגרקו: אני מאיגוד הבנקים.

<רן ונגרקו: אני מבקש להוסיף כאן את ההגדרה של מחזיק.

<רן ונגרקו: שזה יהיה המחזיק שמאשר לי כחבר בורסה להעביר את הפרטים שלו לרשות לניירות ערך.

<רן ונגרקו: השאלה היא: איזה פרטים של לקוחות שלי אני יכול להעביר לרשות לניירות ערך?

<רן ונגרקו: האם זה לקוח שכן נתן לי את ההסכמה לעשות את זה או לא.

<שגית אפיק: האם זה לא מתאים ל-44יא(5)?

<רן ונגרקו: לא.

<רן ונגרקו: בנוסח הראשון של החוק, שם זה הופיע.

<רן ונגרקו: הסוגיה הזאת צצה שם ועכשיו זה נעלם.

<שרה קנדלר: כל הנושא הזה הועבר לתקנות.

<שרה קנדלר: ב-2012 ראיתם את טיוטת התקנות.

<שרה קנדלר: אני מבינה שלא אהבתם את מה שראיתם וקיבלנו את ההערות שלכם.

<רן ונגרקו: לא, הלקוחות שלנו לא אוהבים.

<רן ונגרקו: השאלה האם כשאנחנו לא בחקיקה ראשית נתייחס לסוגיה באופן שהיא תקדימית?

<רן ונגרקו: האם לקוח שבכלל לא מודע לסיפור הזה - - -

<שרה קנדלר: אבל למה לא להסדיר את זה בתקנות?

<רן ונגרקו: אני חושב שזה מתאים להסדרה בחוק בצורה מסודרת.

משה גפני: אני חבר בבורסה ואני לא רוצה להצביע.

משה גפני: מה קורה אז?

<רן ונגרקו: המצב היום הוא שאם הלקוח פוזיטיבית לא ביקש לקבל ממני את כתבי ההצבעה, הוא לא מקבל.

<רן ונגרקו: המצב כאן הוא שונה.

<רן ונגרקו: מה שמתכננים לעשות הוא שונה.

<רן ונגרקו: מתכננים מצב ששלחתי פניה ללקוח והוא לא ענה ולא הגיב.

<רן ונגרקו: הלקוח הזה, ברגע שהוא מחזיק את נייר הערך הרלוונטי במועד הקובע, פרטיו, כולל שמו מדווחים לרשות לניירות ערך.

משה גפני: למה?

<רוני טלמור: זאת הוראה מזכה, זה לטובת הלקוח.

<רוני טלמור: חשבנו לנכון שללקוח תהיה זכות להצביע במערכת.

משה גפני: אבל אני לא רוצה.

<רוני טלמור: אם אתה לא רוצה, אז תגיד שאתה לא רוצה.

משה גפני: אני לא רוצה להגיד, זרקתי לפח.

<שגית אפיק: ואם הוא יגיד שהוא לא רוצה?

<שגית אפיק: זה לא מופיע בחוק.

<רוני טלמור: זה יוסדר בתקנות וזה מוסדר בחוק החברות.

<רוני טלמור: בנושא, האם בעל מניות רוצה להצביע.

<רוני טלמור: צריך לזכור שהזכות להצביע היא לא עניין אחר מעצם הבעלות.

<רוני טלמור: אולי הזכות הכי חשובה שצמודה לבעלות בנייר ערך, זאת האפשרות להצביע באסיפות.

<רוני טלמור: זה כמו להגיד שאם אתה קונה קרקע שיש עליה יכולת לבנות עוד משהו, אם אתה לא אומר שאתה רוצה, זה סימן שלא קנית את זה.

<רוני טלמור: כבר היום, בתקנה 13 לתקנות החברות נאמר ש"בעת פתיחת חשבון ניירות ערך ירשום חבר הבורסה האם בעל המניות מעוניין לקבל קישורית לנוסח כתבי הצבעה והודעות עמדה".

<רוני טלמור: זה בנוסח הפחות מתקדם של כתבי הצבעה בכתב "או שאינו מעוניין".

<רוני טלמור: הנושא הזה כבר מוסדר היום.

<רוני טלמור: למיטב ידיעתי, הפרקטיקה שהתפתחה במהלך השנים היא שחברי הבורסה, כאשר הם פותחים חשבון של ניירות ערך, הם בעצם מחתימים את בעלי החשבון על זה שהם לא מעוניינים לקבל את המידע.

<ליאת עדי: ממש לא.

<ליאת עדי: אנחנו שואלים את הלקוח מה הוא רוצה - - -

<רוני טלמור: אחת הדוברות הציגה פה את הנושא של האדישים ולאן הם הולכים.

<רוני טלמור: בפועל היום, הקבוצה הזאת זאת קבוצה שחייבים להנגיש לה את האפשרות להצביע בגלל שהשימוש בזכות ההצבעה זה לא עניין של nice to have.

<רוני טלמור: פה, בניגוד לנושא הצרכני ששם אנחנו לא רוצים שישלחו סתם דיווחים לאנשים, כאן מדובר במימוש של זכות מהותית, אולי הזכות החשובה שיש, חוץ מהאינטרס הכלכלי, למי שמחזיק בנייר הערך.

<רן ונגרקו: אבל למה לחשוף את פרטיו?

<רוני טלמור: זה לא חושף את פרטיו.

<ליאת עדי: למה לא? שם, תעודת זהות, כמה הוא מחזיק.

<שרה קנדלר: זאת מערכת שאין שום שימוש אחר בה.

משה גפני: למה כופים עלי, אני לא רוצה להעביר את הפרטים שלי.

<שרה קנדלר: אתה לא חייב להשתמש במערכת.

<רוני טלמור: אחת הדוברות הציגה את החלוקה - - -

משה גפני: פנו אלי מהבורסה ואמרו שיש לי אופציה להצביע.

<רוני טלמור: אתה ניגש לפתוח חשבון ניירות ערך בבנק.

<רוני טלמור: אם אתה חרד לפרטיותך, אתה יכול לבוא ולומר מראש שאתה לא מעוניין לקבל את הפרטים האלה.

<רוני טלמור: השאלה היא מה קורה עם אותם אלה שלא אמרו כלום.

<רוני טלמור: יש את אלה שמראש התנגדו, יש את אלה שמראש יאמרו כן ויש קבוצה גדולה של אדישים.

<רוני טלמור: הקבוצה הזאת של האדישים, עד כמה שאני יודעת, בפועל הקבוצה הזאת כבר היום הפכה להיות קבוצה של כאלה שלא רוצים לקבל.

<רוני טלמור: בפועל החתימו אותם על מסמכי חשבון שאומרים שהם לא רוצים לקבל מידע.

<רוני טלמור: בגלל שהם אדישים הם לא שמו לב לזה, לא היו מודעים לזה שבעצם בחתימה הזאת הם מוותרים על זכות מהותית שצמודה למניה שלהם.

<רוני טלמור: כאן לא מדובר על זה שאדם לא יוכל להתנגד לקבל המידע אלא שברירת המחדל תהיה שבמידה ואתה לא אומר דבר אחר, שאתה תקבל את המידע.

<רוני טלמור: גם אז אתה לא חייב להצביע.

משה גפני: אבל הפרטים שלי עוברים בכל מקרה.

<שרה קנדלר: הם עוברים למערכת הזאת שהיא סגורה הרמטית ואף אחד לא מקבל ממנה.

<ליאת עדי: יש דבר כזה סגורה הרמטית?

<ליאת עדי: לא קיים כזה דבר.

<רוני טלמור: יש פה חתירה תחת התכלית המרכזית של התיקון הזה, של ההנגשה של ההצבעה לציבור.

<רוני טלמור: בעצם אתה אומר שאת הרוב השקט והדומם של הציבור בעצם המערכת הזאת לא תוכל לשרת כי מלכתחילה הם ייחשבו לכאלה שאינם מעוניינים להצביע.

<רוני טלמור: זה בדיוק חותר תחת הכוונה של התיקון הזה.

משה גפני: זה לא אומר.

משה גפני: אם אנשים לא רוצים, אז לא.

משה גפני: עשו חוק כדי לתת אופציה.

<ליאת עדי: הם רוצים להטריח את הלקוחות להגיע לבנק ולהגיד שהם לא רוצים.

<ליאת עדי: זאת טרחה ללקוח.

<שרה קנדלר: לגבי פתיחת חשבון חדש זה לא טרחה.

<שרה קנדלר: תעשו את זה בזמן מועד פתיחת החשבון.

משה גפני: אני לא רוצה שיועברו הפרטים שלי.

משה גפני: למה מכריחים אותי?

<רוני טלמור: תתנגד, תגיד שאתה לא רוצה.

משה גפני: מה זה תתנגד?

<רוני טלמור: הלכת לפתוח חשבון ניירות ערך בבנק.

משה גפני: לא חתמתי על שום דבר ולא אמרתי אם אני רוצה או לא רוצה.

משה גפני: אחרי שבועיים שלחו לי אפשרות להצביע הצבעה אלקטרונית.

<רוני טלמור: אתה יכול בכל רגע להגיד שאתה לא מעוניין לקבל.

משה גפני: אני לא פתחתי את זה בכלל.

משה גפני: זה לא עניין אותי, זרקתי את זה לפח.

משה גפני: למה הפרטים שלי צריכים להיות מועברים בשלב הזה שבו לא שלחתי תשובה.

<רוני טלמור: מה הבעיה שהמידע נמצא במערכת?

<רוני טלמור: המערכת היא סגורה.

<רוני טלמור: אני מבינה אם היית שואל מדוע פרטיך יועברו לחברה אם לא הצבעת, זה נראה לי הגיוני.

<שרה קנדלר: רק מי שהצביע, זה יעבור לחברה.

<נתן הרשקוביץ: זה בעצם כמו המצב היום שבו חברה יודעת את הפרטים של המחזיקים - - -

<ליאת עדי: החברה לא יודעת את זה.

משה גפני: כל אחד ידבר בתורו.

משה גפני: אני גם רוצה לשמוע מכם למה אתם כל-כך מתנגדים לזה.

<נתן הרשקוביץ: אמרתי שכמו המצב היום, שחברה יודעת את המחזיקים אך ורק אם הם מצביעים.

<נתן הרשקוביץ: אם אני מצביע באסיפה, מטבע הדברים אני צריך להזדהות.

משה גפני: עד כאן אין ויכוח.

<נתן הרשקוביץ: אנחנו מצלמים את המצב היום.

<נתן הרשקוביץ: החברה תדע על המחזיקים הללו אך ורק אם הם הצביעו במערכת ההצבעה האלקטרונית.

משה גפני: לא באתי להצביע.

משה גפני: למה הפרטים שלי עוברים למערכת?

<רוני טלמור: בוא נעשה סדר.

<רוני טלמור: מי שניסח את חוק החברות בשלביו השונים קיווה שנושא ההצבעה באינטרנט יקום יום אחד ואז המערכת יכולה להיות בתוך החברה או בין החברה לחברי הבורסה הרלוונטיים.

<רוני טלמור: מן הסתם, המידע שאתה מחזיק במניות של חברה מסוימת נמצא שם.

<רוני טלמור: כנראה שבגלל עלויות או מכל מיני שיקולים אחרים הנושא של הצבעה באינטרנט לא קם.

<רוני טלמור: החשיבות של ההצבעה באינטרנט היא דווקא לגבי ההצבעה של הציבור, של אותם אנשים שהאינטרס הכלכלי שלכם ללכת ולהצביע הוא יחסית נמוך ולכן הם לא יעשו מאמץ גדול ואולי הם יעשו מאמץ קטן.

<רוני טלמור: יכול להיות שיש גם כאלה שלא רוצים לעשות מאמץ בכלל או שמתנגדים להצביע והם כמובן יוכלו להימנע מזה.

<רוני טלמור: המטרה היא להנגיש.

<רוני טלמור: ההנגשה הזאת כרוכה בהקמת מערכת משותפת.

<רוני טלמור: ההקמה של המערכת המשותפת מחייבת לאחד את כל המידע הזה.

<רוני טלמור: לכן היה חשוב לייצר "קופסא שחורה" שהמידע נמצא בתוכה ולא יוצא לשום מטרה, לא למחקרים ולא לשום דבר אחר.

<רוני טלמור: זה נועד לשרת את נושא ההצבעה.

משה גפני: למה אתם מתנגדים לזה?

<רן ונגרקו: אני אסביר.

<רן ונגרקו: השמירה על סודיות בנקאית היא לא סיסמה.

<רן ונגרקו: ישנו חוק איסור הלבנת הון.

<רן ונגרקו: יש באמת תהליך של כרסום מאוד מטריד בנושא הזה.

<רן ונגרקו: כאן מדובר על מאסה של מיליוני לקוחות שמחזיקים ניירות ערך, אפילו בסדר-גודל קטן של 10,000 שקלים ו-20,000 שקלים.

<רן ונגרקו: אני לא מדבר על לקוחות מוסדיים.

<רן ונגרקו: הפרטים של הלקוחות האלה יעברו לקופסא שחורה אצל הרשות לניירות ערך.

<רן ונגרקו: הלקוח לא הסכים פוזיטיבית להעביר את פרטיו אלא בגלל שהוא לא ענה לבנק, לא פתח מיילים ולא הודיע לי שהוא לא רוצה.

<רן ונגרקו: אם הוא לא הודיע לי שהוא לא רוצה יש פה סוג של פטרנליזם שאומר: למרות שלא הבעת את דעתך החיובית, פרטיך, שמך המלא וההחזקות שלך יועברו לרשות לניירות ערך.

<רן ונגרקו: אני לא רוצה להישמע סקפטי, אני לא יודע איזו קופסא שחורה - - -

משה גפני: הבנתי.

<רן ונגרקו: במסגרת התקנות והטיוטות יש אפשרות שאנחנו נודיע לכל הלקוחות על הרפורמה הזאת.

<רן ונגרקו: אנחנו נודיע לכל הלקוחות.

<רן ונגרקו: אנחנו מבקשים שאם הלקוח לא אמר לנו שכן, אז ברירת המחדל היא לא.

משה גפני: אני עושה הפסקה של 2 דקות.

משה גפני: אנחנו נחזור לזה, אני מחדש את הישיבה.

משה גפני: אנחנו ב-44יא2.

<שרה קנדלר: "מערכת הצבעה אלקטרונית 44יא2 (א) הרשות תקים מערכת מחשב אשר תאפשר למחזיקים בניירות ערך, שחבר בורסה המציא לגביהם את המידע הנדרש בהתאם לתקנות לפי סעיפים 35יב21 ו-35טז9 ובהתאם לתקנות לפי סעיף 89 לחוק החברות, להצביע באסיפה באמצעות כתב הצבעה דרך רשת האינטרנט וכן להוכיח את בעלותם בניירות הערך (בסימן זה - מערכת הצבעה אלקטרונית).

<שרה קנדלר: (ב) לשם אבטחת הנתונים שהועברו אל מערכת ההצבעה האלקטרונית או ממנה לפי סימן זה, תעשה הרשות שימוש במערכות תוכנה וחומרה מהימנות המעניקות, להנחת דעתה, הגנה סבירה מפני חדירה, שיבוש, הפרעה או גרימת נזק למחשב או לחומר מחשב, והמקנות רמה סבירה של זמינות ואמינות.

<שרה קנדלר: (ג) הרשות תתעד פעולות שבוצעו במערכת ההצבעה האלקטרונית, את מועד ביצוען ואת זהותו של מי שביצע אותן.

<שרה קנדלר: "

משה גפני: א

משה גפני: בטחת הנתונים זה אחד הדברים המרכזיים פה.

משה גפני: לא ראוי שיהיה גוף חיצוני שיוכל לעקוב אחרי זה?

משה גפני: כמה שאני אהיה יותר ודאי באבטחת הנתונים, כך יהיה יותר קל לי להכריע בויכוח שהיה קודם.

<נתן הרשקוביץ: שלוש הערות.

<נתן הרשקוביץ: דבר ראשון, הניסוח פה הוא ניסוח זהה לניסוח של מגנא.

<נתן הרשקוביץ: אני מזכיר שזה עובד 10 שנים ללא דליפה כלשהי, לא פריצה מבחוץ, לא מבפנים, לא מתוך הרשות ומחוץ לרשות.

<שגית אפיק: יש במגנא פרטים אישיים?

<רן ונגרקו: נתן, מעבר לזה, יש שם פרטים סופר רגישים, כמו בקשות אלינו לסודות מסחריים.

<רן ונגרקו: לפעמים יש שם פרטים מאוד רגישים של חברות.

<נתן הרשקוביץ: אנחנו לא באים פעם ראשונה, אנחנו באים עם רקורד מוכח.

<נתן הרשקוביץ: דבר שני.

<נתן הרשקוביץ: אנחנו פועלים על-פי הנהלים ועל-פי ההוראות של רמות.

<נתן הרשקוביץ: שלוש, יש גם חברה חיצונית שבוחנת את זה ברמה תמידית.

משה גפני: מה עושה החברה החיצונית?

<נתן הרשקוביץ: זאת חברה חיצונית שהתמחותה הוא באבטחת ידע ופריצה.

<נתן הרשקוביץ: היא מנסה לפרוץ הן מתוך הרשות והן מחוץ לרשות ברמה שוטפת כדי לבחון את ההיערכות על-פי הנהלים שלנו.

<נתן הרשקוביץ: אנחנו באופן שוטף מנסים לפרוץ מבפנים ומבחוץ, החל מפריצות סייבר וכלה בפריצות קונבנציונאליות והם לא מצליחים לעשות.

<שגית אפיק: את זה תחילו גם כאן?

<נתן הרשקוביץ: כן, זאת תחת אותה מעטפת.

<גדעון קונפינו: אני מנהלת אבטחת מידע של התקשוב הממשלתי.

<גדעון קונפינו: לפי מה שהבנתי, התהליך כאן של ההרכשה והכניסה למערכת הוא לא מאובטח.

<גדעון קונפינו: הגישה היא גישה למערכת באינטרנט והיא הזדהות חלשה, כלומר שם משתמש וסיסמה.

<גדעון קונפינו: גם מסירת הסיסמה היא עניין לא מסודר.

<גדעון קונפינו: היא נשלחת במייל שזה דבר לא מוצפן.

<גדעון קונפינו: כלומר, תהליך ההזדהות למערכת הוא בעייתי.

<גדעון קונפינו: לא בעיה לדעת את מספר הזהות של הבן אדם ואם שולחים את הסיסמה להצבעה בצורה לא מסודרת ולא בצורה מוצפנת, ההזדהות פתוחה לכל אחד.

<גדעון קונפינו: זה דבר שצריך להיסגר.

<שגית אפיק: במגנא הזיהוי עובד אחרת?

<גדעון קונפינו: המגנא היא לא הצבעה באינטרנט של אנשים מהציבור.

<גדעון קונפינו: חשוב מאוד לראות שבאמת מזהים חד ערכית וההרכשה היא היא הרכשה מסודרת.

<גדעון קונפינו: אם ההרכשה היא הרכשה מסודרת זה יכול גם לפתור את נושא הכניסה למערכת בתור משתמש.

משה גפני: דבר בעברית קלה.

<גדעון קונפינו: הרכשה זה אומר שאני מקבל את ההזדהות לתוך מערכת ניירות הערך כדי להצביע.

<גדעון קונפינו: באותו זמן אני יכול גם להגיד: מסכים אני להיכנס למערכת פעם ראשונה ואני אהיה חבר בהצבעה האלקטרונית הזאת.

<גדעון קונפינו: כלומר, תהליך מסירת הסיסמה בפעם הראשונה, יכולה להוות חתימה של אותו אזרח על הסכמה להיות חבר באותה מערכת ובכך לגשר בין הנושא שהבנקים מעלים לבין מה שהרשות אומרת.

משה גפני: אבל גם אז זה לא יהיה מוצפן.

<גדעון קונפינו: ההרכשה חייבת להיות בתהליך.

<גדעון קונפינו: אם אני אזרח ולקוח באחד הבנקים, ההרכשה יכולה להיעשות דרך אתר הבנק, שזאת הרכשה מוצפנת.

<גדעון קונפינו: באתר הבנק יהיה לי דף שאוכל להצביע דרכו וגם להיכנס למערכת.

<נתן הרשקוביץ: זה בדיוק מה שמדובר.

משה גפני: זאת ההצעה שלך?

<גדעון קונפינו: כן.

משה גפני: מה אתם אומרים על ההצעה?

<נתן הרשקוביץ: על זה בדיוק מדובר.

<נתן הרשקוביץ: לא מדובר שהבנק ישלח דווקא במייל סיסמאות.

<נתן הרשקוביץ: לבנקים יש מנגנונים לתקשר עם הלקוחות שלהם דרך אתרים שלהם.

<נתן הרשקוביץ: אני לא נכנס לזה.

<נתן הרשקוביץ: זה בדיוק כמו שהוא אומר.

<נתן הרשקוביץ: זה נעשה באתר הבנק.

<נתן הרשקוביץ: אני לא מכתיב לבנקים להוציא מיילים או דברים מהסוג הזה.

<נתן הרשקוביץ: בקשר להשוואה למגנא.

<נתן הרשקוביץ: במגנא דיווחי חברות ההזדהות היא באמצעות טוקן עם חתימה אלקטרונית.

<נתן הרשקוביץ: זה האמצעי לזיהוי במגנא.

<נתן הרשקוביץ: לאנשים פרטיים אין את זה.

<נתן הרשקוביץ: כשתהיה תעודת זהות חכמה, המערכת שלנו מוכנה לזה.

<נתן הרשקוביץ: נכון לרגע זה, היות ואין תעודת זהות חכמה לאזרחי מדינת ישראל, ההזדהות עם שם וסיסמה היא הזדהות כמו בכל מקום.

<נתן הרשקוביץ: .

משה גפני: זה לא מוצפן.

<נתן הרשקוביץ: במערכת זה מוצפן.

<נתן הרשקוביץ: הגישה איך לקבל את זה, כל חבר בורסה או בנק עם הלקוחות שלו.

<נתן הרשקוביץ: אנחנו לא מתערבים.

<גדעון קונפינו: צריך לאכוף את זה בתקנות או בחוק.

<נתן הרשקוביץ: אנחנו לא צריכים להכתיב לבנקים איך הם מתקשרים עם הלקוחות שלהם.

<נתן הרשקוביץ: אם יש בנק שאומר רק בדואר או רק באינטרנט או אישית, אני לא רוצה להכתיב את זה.

<גדעון קונפינו: אנחנו צריכים להכתיב את הנושא, איך אנחנו נותנים את שם המשתמש והסיסמה.

<גדעון קונפינו: אם אני כבר באינטרנט של הבנק, אני יכול לעשות את זה דרך אתר האינטרנט של הבנק אחרי שכבר הכירו אותי פעם אחת.

<גדעון קונפינו: אם אין לי אתר אינטרנט של הבנק, אני צריך להגיע לסניף הבנק שלי כדי שיזהו אותי חד ערכית שזה אני.

<גדעון קונפינו: באותו הזמן להגיד שאני מסכים להיות שותף במערכת.

משה גפני: מה אומרים הבנקים?

<ציפי בנר: הוא אומר את מה שאנחנו אומרים, שזאת הסכמה אקטיבית.

<ציפי בנר: לא כולם עובדים עם האתר.

<ציפי בנר: לגברת כהן משדרות אין אתר והיא רוצה להצביע, אז היא הולכת לאישור בעלות.

<ציפי בנר: אבל, אני אתן את המידע למערכת גם בגינה.

<ציפי בנר: הרעיון הוא שאתה נותן מידע למערכת.

<ציפי בנר: אני לא אומרת שזה בעייתי באופן שחור ולבן.

משה גפני: התהליך הוא שהבנק מודיע לי שיש הצבעה.

משה גפני: עכשיו אני צריך להחזיר תשובה.

משה גפני: אם אני לא מחזיר תשובה, מעבירים את הפרטים שלי למערכת.

משה גפני: מה הבנקים עושים?

משה גפני: אתם מודיעים לי שהולכת להיות הצבעה ואתם מחכים לתשובה ממני?

הוא כזה: אנחנו מדברים כבר על המערכת האינטרנטית החדשה.

הוא כזה: לא היתה עד עכשיו בעיה של חשיפת פרטי הלקוח כברירת מחדל.

הוא כזה: לא היה דבר כזה.

הוא כזה: מערכת ההצבעה האלקטרונית החדשה אומרת שלקוח שלא יגיד במפורש שהוא לא רוצה, פרטיו יימסרו.

הוא כזה: זאת הבעיה שלנו.

<עמית אשכנזי: יש לי מה להגיד גם על החלק הראשון.

<עמית אשכנזי: דווקא בתור רמות, כל העניין של אופטאין ואופטאאוט, אנחנו למדנו כמה דברים על כלכלה התנהגותית.

<עמית אשכנזי: אפשר לדבר על-כך שהאופטאאוט עולה בקנה אחד בצורה מובהקת עם התכלית של ההסדר הזה גם מבחינת פרטיות.

<עמית אשכנזי: אם אדוני דוחה את זה, אני רק מדבר על הדבר האחרון.

משה גפני: דבר.

<עמית אשכנזי: קודם כל אני מאוד שמח על הרגישות של הבנקים לאופטאין ולאופט אאוט.

<עמית אשכנזי: יש לנו הרבה מפגשים עם החברים האלה בכל מיני הקשרים של חוזים, שאתה צריך לפתוח אותם.

<עמית אשכנזי: באופן עקרוני אנחנו יודעים שיש דבר כזה כלכלה התנהגותית.

<עמית אשכנזי: מה זה אומר כלכלה התנהגותית?

<עמית אשכנזי: צרכנים, הדבר האחרון שמעניין אותם זה לקרוא חוזים ולהסכים או לא להסכים.

<עמית אשכנזי: הצרכן הוא במצב שבו הוא הולך עם מה שמכתיבים לו.

<עמית אשכנזי: למה אנחנו חוקרים את הנושא הזה ברשות למשפט וטכנולוגיה?

<עמית אשכנזי: כי ההנחיה שקיבלנו מהמחוקק בחוק הגנת הפרטיות הוא שאדם צריך להסכים מדעת לפגיעה בפרטיותו.

<עמית אשכנזי: זה כמעט כמו בחוק זכויות החולה.

<עמית אשכנזי: אנחנו מאוד חוקרים את הנושא הזה, האם כולם מסכימים מדעת?

<עמית אשכנזי: אנחנו באמת מסתכלים על התהליכים שאנשים מקבלים מדעת מידע ואחר-כך גם מסכימים מדעת.

<עמית אשכנזי: בספרות הפופולארית יותר יש לנו הספר של דן אריאלי: לא רציונאלי ולא במקרה.

<עמית אשכנזי: שם הוא מספר בדיוק על הדילמה הזאת.

<עמית אשכנזי: במדינות סקנדינביה ראו שיש שונות בין האנשים שמוכנים לתרום איברים.

<עמית אשכנזי: ממה זה נובע?

<עמית אשכנזי: לא הצליחו למצוא את המשתנה המסביר הרי הרקע התרבותי דומה.

<עמית אשכנזי: מה המשתנה המסביר?

<עמית אשכנזי: שבטופס חידוש רישיון הרכב במדינה סקנדינבית א' כתוב: אני מסכים לתרום איברים וכדי לא להסכים אתה צריך לסמן.

<עמית אשכנזי: במדינה הסקנדינבית השנייה זה הפוך.

<עמית אשכנזי: אז באותה מדינה האופטאין הוא מה שקובע, זה מה שמוביל את המדיניות הציבורית.

<עמית אשכנזי: זה באופן כללי למה זה מאוד נכון מבחינת החוק הזה שבא לפתור את כשל השוק כשהצרכן הקטן לא מצביע.

<עמית אשכנזי: הבנקים כחברים ודאי שיצביעו, הגופים המוסדיים ודאי שיצביעו, אבל הצרכן הקטן לא מצביע.

<עמית אשכנזי: אנחנו רוצים לפתור את הבעיה הזאת.

<עמית אשכנזי: זאת פעם אחת.

<עמית אשכנזי: שנית, עד עכשיו אני לא מצליח להבין את הקושי של הבנקים להסביר את הדבר הזה ללקוחות ברגע שהם ניגשים לחשבון.

<עמית אשכנזי: ההשערה שלי היא, ואני חושב שזאת צריכה להיות גם ההשערה של המחוקק, שרוב האנשים רוצים לממש את זכויות הקניין שלהם במניה.

<עמית אשכנזי: עובדה שהם מחזיקים במניה או באופציה, שגם בדיני החברות איננה הדבר הפרטי ביותר.

<עמית אשכנזי: מרשם בעלי מניות הוא דבר פתוח לכן זה לא הדבר הכי רגיש מבחינת פרטיות.

<עמית אשכנזי: הנחת המוצא של המחוקק צריכה להיות שהבן אדם מסכים.

<עמית אשכנזי: ליד זה צריך להיות קל מאוד ופשוט לאופטאאוט.

<עמית אשכנזי: כאן זה חוזר לבנקים.

<עמית אשכנזי: אילו הבנקים היו באים ואומרים: אנחנו כל-כך חרדים לסודיות הבנקאית שאנחנו נלך את כל הדרך.

<עמית אשכנזי: לא זאת בלבד שאנחנו נסביר את זה ללקוחות בצורה הכי ברורה, לא זאת בלבד שהחוזה יהיה מאוד ברור כשהלקוח פותח חשבון ניירות ערך, אלא אנחנו גם מתנדבים ורואים בזה חלק מהשירות, לתפעל מערך אופטאין ואופטאאוט מאוד נגיש.

<עמית אשכנזי: אני לא אצטרך לחפש את הפתק מהבנק.

<עמית אשכנזי: זאת השאלה.

<עמית אשכנזי: לכן, כשאני מסתכל מבחינת מדיניות ציבורית, באיזון שבין המידע שפלוני מחזיק במניות ופתח חשבון מניות, הזכות הקניינית שלו, כפי שהסבירה הגברת טלמור, זה נראה לי מובן מאליו שזה צריך להיות אופטאין כשהוא נכנס.

<עמית אשכנזי: ליד זה, לטובת האנשים שחרדים לפרטיותם, עד כדי כך שהם לא רוצים להצביע – כלומר, הם קנו נכנס שיש לו זכויות קניין אבל הם אומרים שהם מעדיפים להיות משקיע פאסיבי ושקט.

<עמית אשכנזי: אני מניח שאלה לא הרוב.

<עמית אשכנזי: לאלה צריך לתת אופטאאוט מאוד קל ופשוט.

<עמית אשכנזי: זה דבר אחד והוא קשור יותר לשאלה המהותית.

משה גפני: מה לתת לו?

<עמית אשכנזי: לתת לו את האפשרות לעשות אופטאאוט בכל רגע שהוא מוצא לנכון.

<עמית אשכנזי: הרי הוא משלם עמלת ניירות ערך לבנק, זה חלק מהשירות, לתת לעשות אופטאאוט קל ופשוט.

<שגית אפיק: אתה אומר שהסירוב לא יהיה פעם אחת אלא הוא יוכל בכל נקודה לאורך כל הדרך.

<עמית אשכנזי: חשוב להסביר.

<עמית אשכנזי: כשאנחנו עושים חקיקה אנחנו מסתכלים על הממוצע, מה נכון ולאן אנחנו מובילים.

<עמית אשכנזי: פה המערכת הזאת באופן מוצהר ובוטה מתערבת כדי להעצים את הפרט, זאת המטרה שלה.

<עמית אשכנזי: כדי להעצים את הפרט אתה צריך לעשות את הצעד הזה כי אחרת אתה הולך צעד אחד וחוזר שני צעדים כי זה ייתקל בבירוקרטיה הבנקאית.

משה גפני: אתה אומר לי שאתה מקבל את העמדה שלהם ולא את העמדה שלהם.

משה גפני: אתה אומר שצריך לאפשר לי באופן נגיש, אני האיש הקטן, לאפשר לי בכל עת לצאת מהעניין הזה.

<עמית אשכנזי: כן, בתור אופציה.

<עמית אשכנזי: אנחנו עוסקים לא מעט בענייני פרטיות ואנחנו רואים שהציבור מתפלג.

<עמית אשכנזי: יש כאלה שהם יותר חרדי פרטיות ויש כאלה שפחות.

משה גפני: נמשיך הלאה, המחוקק עוד לא החליט.

<עמית אשכנזי: אני רוצה להגיד דבר בנושא הרגולציה, שגדעון העלה, כי זה דבר שהוא באמת מחוץ לדיון הזה.

<עמית אשכנזי: לפני שלושה שבועות הוצאנו טיוטת הנחיות לגבי העברת מידע בתקשורת ללקוח, כי ראינו תופעות שדברים יוצאים בדואר אלקטרוני שהוא לא מוצפן.

<עמית אשכנזי: התכתבנו בנושא זה פעם אחר פעם.

<עמית אשכנזי: דווקא הסקטור הבנקאי, יש לו רגולציה כבר די הרבה זמן והרגולציה היא מחמירה בהקשר הזה.

<עמית אשכנזי: כלומר, אין צורך להמציא פה גלגל.

<עמית אשכנזי: בנק, במסגרת היחסים שלו עם הלקוח ובמסגרת הרגולציה שחלה עליו, 357 של המפקח על הבנקים והוראות אחרות, ממילא לא יעביר מידע כזה שהוא מידע די רגיש.

<עמית אשכנזי: אני חושב שהוועדה יכולה לצאת מהנחה שהנושא הזה מטופל ברגולציה אחרת, בין אם זה דיני פרטיות, ככל שזה לא גוף בנקאי, ובין אם זה הוראות המפקח על הבנקים.

משה גפני: אתה מרוצה ממה שהוא אמר?

<גדעון קונפינו: בדרך-כלל אני מרוצה ממה שעמית אומר אבל הפעם לא.

<גדעון קונפינו: דווקא אם אני אעשה אופטאין אקטיבי, יש יותר סיכוי שאני אצביע.

<גדעון קונפינו: אמנם אני לא פסיכולוג אלא מהנדס, אבל אם ישימו אותי ברשימה ואפילו אני לא אדע ששמו אותי, הסיכוי שאני אגיע להצביע כמעט שואף לאפס.

<גדעון קונפינו: אבל אם אני אגיע לסניף ויגידו שיש לי אפשרות להצביע, יפקח עיניי, אז אני גם אחתום ואולי גם אסתכל מתי יש הצבעות.

<גדעון קונפינו: אם לא אמרו לי כלום, אני לא אדע שאפשר להצביע ואף פעם לא אנצל את האפשרות הזאת.

<גדעון קונפינו: דבר שני, אני חושב שהרשות חייבת לקחת על אחריותה ולכפות על הבנקים להעביר את הסיסמה בצורה מוצפנת מפני שההזדהות היא הזדהות חלשה, היא לא הזדהות עם טוקן וגם לא עם תעודת זהות, אפילו שאנחנו בתהליכים של הכנסת תעודת הזהות ונקווה שתוך שנתיים תהיה לכל אדם בישראל תעודת זהות עם הזדהות חזקה.

<גדעון קונפינו: הזדהות חלשה של שם משתמש וסיסמה, כאשר אנחנו מורידים מעצמו את האחריות איך אנחנו מעבירים את הסיסמה ללקוח, אז האחריות נשארת באוויר.

<גדעון קונפינו: הרשות צריכה לאכוף על הבנקים להעביר את הסיסמה ללקוח בצורה מוצפנת או שהוא ייגש ישירות לסניף לקבל אותה.

<גדעון קונפינו: זאת הדרך היחידה להעביר סיסמה ללקוח ולא דרך אחרת.

<רן ונגרקו: אני מסכים למה ששני החברים אמרו כאן.

<רן ונגרקו: אנחנו נביא את זה לידיעת הלקוחות.

<רן ונגרקו: נשלח בדואר לכל הלקוחות וכל הלקוחות ידעו.

<רן ונגרקו: כל הלקוחות שירצו להצטרף, הם יצטרפו בסוף.

<רן ונגרקו: אני רק מבקש לא לכפות על לקוחות שלא הגיבו, לכפות עלי להעביר את פרטיהם לרשות לניירות ערך.

משה גפני: אני לא יודע מה לעשות.

משה גפני: להמשיך הלאה.

<שרה קנדלר: "(ג) הרשות תתעד פעולות שבוצעו במערכת ההצבעה האלקטרונית, את מועד ביצוען ואת זהותו של מי שביצע אותן.

<שרה קנדלר: " (ד) הרשות תגבה את מערכת ההצבעה האלקטרונית באמצעים מוגנים ומובטחים, והגיבוי יישמר בנפרד מהמערכת (ה) הרשות תמזער ככל האפשר ובשים לב לחלופות טכנולוגיות מקובלות את הסיכון לפגיעה בפרטיותם של המחזיקים בניירות ערך.

<שגית אפיק: תסבירי את סעיף ה', למה הכוונה?

<שרה קנדלר: בעקבות השיחה אתמול בדקנו אתמול שזה נמצא במקומות אחרים בחקיקה.

<שרה קנדלר: הסדר דומה נמצא בסעיף 10 - - -

משה גפני: זה לא מעניין אותי.

משה גפני: אני רוצה לנסח כמו שצריך.

משה גפני: צריך לכתוב באופן ברור וחד משמעי שהרשות תשמור את הפרטיות.

משה גפני: לנסח את זה באופן אקטיבי חד משמעי, שהרשות תאבטח את זה לא בלעשות מאמצים אלא שיש חובה עליה לעשות את זה.

משה גפני: גם שהיא לא תעשה בזה שימוש לדברים אחרים.

<נתן זיו: זה כתוב.

<שגית אפיק: בעצם התכוונתם להגיד - - -

<שרה קנדלר: שנעשה כל מה שאנחנו יכולים.

<שגית אפיק: בעניין הטכנולוגי.

<שגית אפיק: זאת לא נועדה להיות הוראה מהותית של שמירה על פרטיות.

<שגית אפיק: אני מבינה נכון?

<שגית אפיק: עמית, זאת הכוונה של הסעיף הזה?

<עמית אשכנזי: הכוונה היתה שהמערכת פה, מעבר להוראות הכלליות - - -

<שגית אפיק: שדווקא אין אותן פה.

<עמית אשכנזי: דווקא זה כתוב למעלה.

<עמית אשכנזי: כמובן מעבר לזה, הרשות, גם לפני שהיא באה לכנסת, לא רוצה להיכשל במערכת כזאת.

<שגית אפיק: אז טכנולוגית היא תעשה מאמצים.

<שגית אפיק: אתה רוצה ניסוח יותר ברור גם בטכנולוגי.

משה גפני: נכון.

<שגית אפיק: תכף נגיע להוראת הפרטיות המהותית שהיא חשובה.

משה גפני: גברת קנדלר, אני מבקש שתנסחו, יחד עם היועצת המשפטית של הוועדה, ניסוח יותר חזק ויותר ברור.

משה גפני: הלאה.

<שרה קנדלר: "הפרדה מבנית 44יא3 על אף האמור בכל דין, מערכת ההצבעה האלקטרונית תהיה נפרדת מפעילות אחרת של הרשות ובלתי תלויה בה, ולא תהיה לרשות או לכל גורם אחר גישה לנתונים.

<שרה קנדלר: שהועברו למערכת או ממנה למעט לצרכי תפעול ותחזוקה של המערכת".

משה גפני: רק להוסיף משפט אחד "לא תהיה לרשות או לכל גורם אחר גישה לנתונים ולא תעשה בהם שימוש לנושאים אחרים".

<אמיר וסרמן: היו תיקים פליליים של זיוף בהצבעות.

משה גפני: מה שקשור בהצבעות כן, מה שלא קשור להצבעות – לא.

משה גפני: אני מדבר על אכיפה מנהלית.

<שגית אפיק: תוכלו להשתמש בנתונים כראייה בהליכים שלכם, למשל?

<אמיר וסרמן: נהיה חייבים.

<אמיר וסרמן: גם החברה, למשל, שמקבלת את תוצאות האסיפה, חייבת להשתמש בנתונים.

<אמיר וסרמן: אם נרצה לדעת, למשל, אם נעשתה גניבת זהות ואדם שטוען שהוא לא הצביע באמת הצביע, אנחנו נצטרך לבדוק את זה בצעדים אכיפתיים.

משה גפני: יש בעיה להוסיף את זה?

<אמיר וסרמן: לא הבנתי את ההבחנה.

משה גפני: ההבחנה היא שלא לעשות בזה שימוש לדברים אחרים של הרשות או לכל גורם אחר.

משה גפני: לי אין תכנית להיות יו"ר הרשות לניירות ערך.

משה גפני: בסמכותי לאכוף אכיפה מנהלית ובוועדת הכספים עשינו חוק מאוד משמעותי בעניין הזה ואני צריך עוד מספר נתונים על האיש הזה לפני שאני מכניס אותו אלי לחדר וסוגר את הוילון.

משה גפני: לא לאפשר לקחת את הנתון הזה שהוא אך ורק לצורך ההצבעה האלקטרונית ולהשתמש בנתון הזה.

משה גפני: אני רוצה שזה יהיה בחוק.

<אמיר וסרמן: אני מסכים רק אומר מה אני מציע.

<אמיר וסרמן: לנו יש הסמכה כללית לבקש מידע.

<אמיר וסרמן: במקרה של חשד להפרה יש לנו אפשרות לבקש מידע מכל חבר בורסה או למעשה מכל אדם.

<אמיר וסרמן: למשל, לדעת את זהות הלקוח ואת הנתונים שהוא מחזיק.

<אמיר וסרמן: לצורך זה אני בכלל לא צריך את מערכת ההצבעה.

<אמיר וסרמן: המקרה היחיד שבו אני יכול להעלות על הדעת שאני צריך את זה לצרכי אכיפה, זה מקרה של גניבת זהות.

<אמיר וסרמן: כדי לדעת מה קרה, יכול להיות שנצטרך לשלוף את אותו נתון.

<אמיר וסרמן: אנחנו יכולים לסייג שאנחנו מדברים רק על המקרה הזה, שבעצם נעשתה הפרה באמצעות המערכת.

משה גפני: הסכמתי לזה, אבל שזה מנוסח באופן כזה שלא יעשו מזה שימוש לדברים אחרים.

<נתי שילה: הבעיה היא לא רק מנהלית, זה יכול להיות גם שימוש לעניינים פליליים.

<נתי שילה: אם במקרה, במצב שבו הולכים לאסיפה כללית ולפי הרישום של המחזיקים מסתבר פתאום שמופיע שם שלא דיווח כראוי על שינויים בהחזקות של בעלי עניין.

<נתי שילה: מסתבר שיש לנו בעל עניין שלא דיווח על זה.

<נתי שילה: מסתבר שבדרך כזאת או אחרת הוא מחזיק יותר מ-5%.

<נתי שילה: האם הרשות תעשה שימוש באינפורמציה כזאת?

<אמיר וסרמן: אנחנו נסייג את זה כאן רק למקרה של צורך אכיפה ספציפי לגבי אופן ההצבעה.

<אמיר וסרמן: לא נשתמש בנתונים כאלה לנסיבות אחרות.

<אמיר וסרמן: יש את תיק אייזנברג שנדון גם בעליון, שבעצם דיבר על הצבעה של אדם כשהיה לו עניין אישי.

<אמיר וסרמן: במקרים כאלה אתה לעיתים חייב את הראייה או את הנתון שהועבר למערכת.

<אמיר וסרמן: זה פשוט חלק מתהליך ההצבעה כמו שהוא היה נעשה בכתה ההצבעה.

משה גפני: אנחנו סיכמנו שננסח את זה באופן כזה שיפתור את הבעיות שהועלו כאן.

<רן ונגרקו: אם רשות המיסים תפנה אליכם?

<אמיר וסרמן: הפתיח הוא "על אף האמור בכל דין".

<שגית אפיק: אתם גם אומרים "לא תהיה לרשות או לכל גורם אחר", כלומר, לרשות המיסים לא תהיה גישה לנתונים.

<אמיר וסרמן: יש כאן בעצם סעיף התגברות על כל דין אחר, רשות המיסים, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

<אמיר וסרמן: הבנו שיש הרבה גופים עם סמכויות לקבלת מידע.

<אמיר וסרמן: הפתיח כאן "על אף האמור בכל דין", ההמשך מדבר לא רק על הרשות אלא על כל גורם אחר וזה אמור לטפל בזה.

<נתי שילה: כולל החלטת בית משפט?

<שגית אפיק: בית משפט לא נכנס ב"גורם אחר".

<אמיר וסרמן: כאשר האישה מחפשת רכוש של הבעל, זה מאגר מצוין.

<אמיר וסרמן: האישה יכולה לפנות לבית משפט ולבקש את המידע מחבר הבורסה.

משה גפני: ממשיכים הלאה.

משה גפני: אנחנו נחריג את כל הדברים האלה.

משה גפני: במקרה של גירושין, חוץ ממקרה אחד, לא מעבירים שום מידע.

משה גפני: החרגה מוחלטת, לא מעבירים.

משה גפני: לא יכולים להשתמש בחוק הזה שנעשה לטובת המשקיע הקטן, ובסוף ישתמשו בזה לרעתו.

משה גפני: זה לא נמצא.

משה גפני: זה נמצא רק לצורך העניין של ההצבעה.

<רן ונגרקו: מה קורה עם המידע אחרי שההצבעה נגמרה?

<רן ונגרקו: האם המידע נמחק או שומרים?

<נתן הרשקוביץ: לא.

<נתן הרשקוביץ: הסיבה לזה זה כדי לפתור בעיה שמישהו מהציבור או מהבנקים מתקשר אחרי שלושה ימים, מזדהה ואומר: הצבעתי בעד ומזכיר החברה רשם נגד.

<נתן הרשקוביץ: הם צריכים לבדוק.

<ליאת עדי: כמה זמן תחזיקו את המידע?

משה גפני: זה לא רלוונטי.

<שרה קנדלר: "(ב) יושב ראש הרשות ימנה ממונה על אכיפת ההפרדה המבנית כאמור בסעיף קטן )א(, ובכלל זה על ביצוע כל הפעולות הדרושות כדי להבטיח שההפרדה המבנית תקוים שלא יועבר מידע ממערכת ההצבעה האלקטרונית אלא לפי סימן זה.

<שרה קנדלר: "

<שגית אפיק: מה יקרה אם כן יועבר מידע?

וירצברג: אני לא יודע מה המחוקק מחליט בסופו של דבר לגבי הסוגיה של מידע של מאגר של לקוחות שלא הביעו את ההסכמה שלהם.

וירצברג: במקרה שמדובר בלקוחות שלא הביעו אני מבקש שההסדר יקבע בחקיקה ראשית.

וירצברג: דבר שני, שהממונה יהיה גורם חיצוני לרשות לניירות ערך.

<שגית אפיק: זאת היתה השאלה הבאה שלי.

<שגית אפיק: האם זה יהיה עובד הרשות?

<שרה קנדלר: הכוונה שזה יהיה עובד הרשות.

<רן ונגרקו: אי-אפשר מישהו שהוא ניטראלי יותר, שזה מה שיעמוד לנגד עיניו והוא לא יושפע מדברים כאלה ואחרים.

<נתן הרשקוביץ: זה רמזים כאילו אנחנו נעבור על החוק.

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: אנחנו מדברים על הקדנציות הבאות של הרשות לניירות ערך, שאז אולי יהיו אנשים שאנחנו לא סומכים עליהם.

משה גפני: הלאה.

<שרה קנדלר: "סמכות הרשות 44יא4 הרשות תקבע כללים לעניין – (1) אופן ההפעלה והשימוש במערכת ההצבעה האלקטרונית ומאפייני המערכת; (2) מאפייני המסר האלקטרוני שעניינו נתוני המשתמשים במערכת ההצבעה האלקטרונית כאמור בסעיף 44יא5)א( והפרטים שיש לכלול בו; (3) המאפיינים הטכניים של המידע והפרטים שאותם נדרשים חברי הבורסה להמציא למחזיק בנייר ערך ולמערכת ההצבעה האלקטרונית, בהתאם לתקנות לפי סעיף 89 לחוק החברות; (4) הממשק של חברי הבורסה מול מערכת ההצבעה האלקטרונית כללים לפי סעיף קטן (א) אין חובה לפרסמם ברשומות, ואולם הרשות תפרסם ברשומות הודעה על קביעת כללים כאמור ועל מועד תחילתם.

<שרה קנדלר: (ג) כללים לפי סעיף קטן (א) וכל שינוי בהם יועמדו לעיון הציבור במשרדי הרשות ויפורסמו באתר האינטרנט של הרשות, ורשאית הרשות להורות בדבר דרכים נוספות לפרסומם.

<שרה קנדלר: (ד) כללים לפי סעיף קטן )א( תקבע הרשות בשים לב להוראות סעיף 44יא2 נתוני המשתמשים במערכת ההצבעה האלקטרונית.

<שרה קנדלר: 44יא5 (א) סמוך לפני מועד כינוס האסיפה, תמציא הרשות למזמן האסיפה, באמצעות מערכת דואר אלקטרוני מאובטח, מסר אלקטרוני מאושר שעניינו נתוני המשתמשים במערכת ההצבעה האלקטרונית שיכלול נתונים כמפורט להלן: (1) פרטי המחזיקים בניירות ערך אשר הצביעו במערכת ההצבעה האלקטרונית ואופן הצבעתם; (2) פרטי המחזיקים בניירות ערך אשר הורו למערכת האמורה להעביר את פרטיהם, בלא ציון אופן הצבעתם, לשם הוכחת בעלותם בניירות הערך על אף האמור בסעיף קטן )א(, נוכח יושב ראש הרשות ובהיעדרו - עובד הרשות שהסמיכו לכך, כי מתקיימות נסיבות חריגות בקשר לפעילות מערכת הדואר האלקטרוני המאובטח, רשאי הוא להורות, למשך תקופה שיקבע ואשר לא תעלה על התקופה המזערית הנדרשת בנסיבות העניין, כי העברת הנתונים כאמור בסעיף קטן (א) תיעשה שלא באמצעות מערכת דואר אלקטרוני מאובטח, אלא באופן שיורה; הוראה כאמור תפורסם באתר האינטרנט של הרשות ובאמצעי תקשורת נוספים כפי שימצא לנכון.

<שרה קנדלר: " רצינו להוסיף פה עוד סעיף.

<שרה קנדלר: הסעיף שרצינו להוסיף - - -

משה גפני: אם המערכת קורסת.

<שרה קנדלר: כן.

<שרה קנדלר: "על אף האמור בסעיף קטן א', נוכח יו"ר הרשות, או בהיעדרו עובד הרשות שהסמיכו לכך, כי מתקיימות נסיבות חריגות בקשר לפעילות מערכת ההצבעה האלקטרונית, רשאי הוא להורות למשך תקופה שיקבע ואשר לא תעלה על תקופה המזערית הנדרשת בנסיבות העניין, כי מערכת ההצבעה האלקטרונית תיחסם לשימוש.

<שרה קנדלר: הוראה כאמור תפורסם באתר האינטרנט של הרשות".

<שרה קנדלר: זאת אומרת שבמקרה כזה המערכת תיחסם ואנשים יופנו לאמצעים שכבר קיימים להם היום: הצבעה באמצעות נוכחות פיזית, כתב הצבעה, מיופה כוח.

ורצברגר: כשאני אנסה להצביע בערב אני אקבל הודעה להשתמש בדרכים אחרות?

<שרה קנדלר: כאן, זאת המטרה.

<נתי שילה: אני רואה שלפי החוק הזה יהיו כמה מערכות של כללים.

<נתי שילה: יהיו דברים שיהיו כתובים בחוק, יהיו דברים בתקנות, ויהיו כללים אחרים.

<נתי שילה: אני חושב שזה לא דבר רצוי ולא דבר טוב כי מתחילים לחפש הוראות והסדרים בכל מיני מערכות.

<נתי שילה: אנחנו מכירים את הנושא של חוקים ותקנות.

<נתי שילה: ברגע שזה מתחיל הוראה פה וצו שם, הנחיה כזאת, זה לא דבר שרצוי.

<נתי שילה: הייתי מציע לרשות, ככל שאפשר, לא לקבוע כללים מחוץ לתקנות.

<נתי שילה: אלה גם דברים שאני לא יודע מי מאשר אותם.

<נתי שילה: הערה שנייה מתייחסת לעניין של סמכות למועד כינוס האסיפה ב-54יא5, שאנחנו לא יודעים מה זה.

<נתי שילה: אנחנו חושבים שחשוב מאוד שזה ייקבע בחוק, כאשר מדובר לפחות על 48 שעות לפני מועד האסיפה.

משה גפני: יש לכם בעיה עם הבקשה הזאת?

משה גפני: זה נשמע הגיוני.

<אמיר וסרמן: בהסדר לגבי כתבי הצבעה היום מדבר על 48 שעות לפני מועד האסיפה.

<אמיר וסרמן: משרד המשפטים שוקלים לקצר את התקופה הזאת אבל עדיין חייבת להיות איזו תקופה מינימאלית.

משה גפני: למה לא 48 שעות?

<אמיר וסרמן: ככל שהתקופה יותר ארוכה, זה טוב יותר למצביעים.

משה גפני: אז למה לא 48 שעות.

משה גפני: סמוך לפני מועד כינוס האסיפה, הטענה שלו שזה מועד לא ברור.

<נתי שילה: אני יכול להסביר למה.

משה גפני: אין צורך.

<רוני טלמור: הנושא של 48 שעות קבוע היום לגבי כתבי הצבעה ידניים.

<רוני טלמור: בפועל אנחנו רואים ש-48 שעות זאת תקופה ארוכה שמכבידה על גורמים שונים.

<רוני טלמור: דוגמה מובהקת זה הגורמים המוסדיים שצריכים להצביע בהרבה מקומות ולכן ההיערכות שלהם מורכבת והם לא יכולים בעצם בפועל להשתמש בכתבי ההצבעה והם משתמשים כל הזמן ביפויי כוח.

<רוני טלמור: אני חושבת שהמטרה כאן היא באמת לאפשר לבעלי המניות להצביע במועד הכי מאוחר שאפשר.

<רוני טלמור: כמובן שיש את האיזונים לצד השני.

<רוני טלמור: אנחנו גם חשבנו שלגבי כתבי הצבעה רגילים, שחקיקה לגביהם בעידן הטכנולוגיה הוא פחות רווח, שיש מקום לקצר את התקופה של 48 שעות.

<רוני טלמור: השאלה כמה זמן צריך כדי לעבד את המידע שמצטבר בחברה לפני או לקראת.

משה גפני: אני איתך.

משה גפני: אם אומרים סמוך לפני מועד כינוס האסיפה, זה יכול להיות זמן מאוד קצר והוא לא טוב למצביעים.

משה גפני: משרד המשפטים, כמה זמן לוקח לכם להחליט בעניין הזה.

<יעל תנחומא: חשוב להבין שאנחנו מעבירים את המידע מעובד ומוכן והכול באקסל.

<יעל תנחומא: זה בניגוד למה שהיה קודם, שהיו צריכים לקחת כתבי הצבעה ולהתחיל להקליד אותם לאקסל ולטפל בהם וזה לקח הרבה זמן, היום כל העניין הוא שמתקבל הכול מוכן בתוך האקסל.

<נתי שילה: הסדר הוא לא הבעיה פה.

<נתי שילה: אני בטוח שזה יהיה מאוד מסודר.

<נתי שילה: אני מדבר בעיקר על אסיפות כלליות שבהן יש החלטות שניתנה זכות או סמכות וטו למיעוט לגבי החלטות מסוימות.

וירצברג: בהחלטות אחרות אין להם שום השפעה.

<נתי שילה: בסדר, אבל דווקא ההחלטות האלה, שבהן כל קול קובע וכל קול חשוב, החברה מוציאה את הזימון.

<נתי שילה: הזימון נמצא באוויר תקופה של כמעט חודש, שאנשים יכולים להצביע והם לא חייבים לחכות לרגע האחרון.

<נתי שילה: דווקא לגבי משקיעים מוסדיים, שיש איתם בעיות אחרות – מה שקורה שאין היום אסיפה כללית.

<נתי שילה: אין מצב שבו נפגשים בחדר ויושבים אנשים ומשוחחים על ההחלטות.

<נתי שילה: האסיפה הכללית הפכה היום להיות מסמכים שמצרפים אחד ועוד אחד ורואים מה התוצאה.

<נתי שילה: אין דיון אמיתי בין בעלי המניות.

<נתי שילה: דווקא עם המוסדיים, עם כל הסיפור של כל מה שנקרא אנטרופי, וחברות הייעוץ למוסדיים, יש הרבה מגעים של החברה לפני האסיפה, עם המשקיעים המוסדיים ופחות או יותר לפני האסיפה החברה יודעת לאיזה כיוון הולכת ההצבעה של המשקיעים המוסדיים.

<נתי שילה: לגבי בעלי מניות אחרים שאינם נכללים – יש כ-400 חברות שאין שם משקיעים מוסדיים.

<נתי שילה: אז אנחנו מדברים באמת על הציבור הרחב.

<נתי שילה: לגבי הציבור הרחב חברה שרוצה לקבל החלטה, היא מגיעה סמוך לפני מועד האסיפה.

<נתי שילה: היא לא יודעת מי הם אותם בעלי מניות.

<נתי שילה: היא לא יודעת מה הם יצביעו.

<נתי שילה: כך, לפחות, אם יש לה 48 שעות לפני המועד הפורמאלי של האסיפה, היא רואה, למשל, שיש הצבעה שמתנגדת להחלטות.

<נתי שילה: היא רוצה לבוא בדברים עם אותם בעלי מניות, לראות מה בדיוק מפריע להם.

<נתי שילה: למה בעל המניות הזה מתנגד.

<נתי שילה: אולי אם אני אשנה בצורה כזאת או אחרת את ההחלטה אז הוא כן יסכים.

<נתי שילה: חייבים לתת לחברה את האפשרות של לפחות 48 שעות לפני האסיפה לדבר עם בעלי המניות.

<רוני טלמור: אני חושבת שיש פה ערבוב של שני נושאים, הנושא של הצבעה והנושא של ההתדיינות על אופן ההצבעה.

<רוני טלמור: ההצבעה עצמה צריכה להתאפשר.

<רוני טלמור: זה נכון שהתדיינות עם בעל מניות בודד והתדיינות עם מוסדי זה שונה, אבל הכלי שחוק החברות מעמיד לצורך ההתדיינות עם מספר גדול של בעלי מניות זה הכלי של הודעות עמדה.

<רוני טלמור: בכלי הזה לא נעשה היום הרבה שימוש.

<רוני טלמור: אנחנו מאוד מקווים שהכלי הזה יתעורר.

<רוני טלמור: זה כלי שנמצא בחוק עוד משנת 1999, כשנחקק חוק החברות ובפועל נעשה בו שימוש דל, אם בכלל.

<רוני טלמור: אנחנו מאוד מקווים שהכלי הזה יתעורר ויעשה בו שימוש בדיוק לצורך העניין הזה של הבעת עמדות, כפי שגם נעשה במדינות ישראל.

<נתי שילה: אז עובדה שיש את זה כמה שנים וזה לא עובד.

<נתי שילה: למה שעכשיו זה יעבוד?

<רוני טלמור: אפשר להתווכח על הסיבות לזה אבל אני חושבת שההנגשה שנעשית עכשיו להצבעה תעורר את השימוש.

<נתי שילה: הבעיה היא שסוגרים את הרשימות 48 שעות לפני האסיפה.

וירצברג: אני רוצה להעיר לגבי לוח הזמנים.

וירצברג: באג"חים יש אפשרות לשלושה ימים בין יום קובע ליום הצבעה.

וירצברג: יום קובע זה היום.

וירצברג: אני יודע כחבר בורסה על סליקת עסקאות רק למחרת בבוקר ויכול להיות שיהיו עסקאות שיעופו.

וירצברג: אני יכול לעדכן את הלקוחות רק ביום קובע פלוס 2 על הסטאטוס שלהם וזה היום שבו הם צריכים לרוץ להצביע.

וירצברג: 3 ימים זאת מסגרת זמן לא סבירה.

וירצברג: אי אפשר יהיה לקיים את הנוהל הזה.

משה גפני: מה אתה מבקש?

וירצברג: שיגביל את זה למניות, שבועיים או 7 ימי עסקים אבל זה לא יכול להיות בשלושה ימים.

וירצברג: התהליך הזה פשוט לא יתקיים בשלושה ימים.

<נתי שילה: במניות המצב הוא שכמעט חודש הרשימה פתוחה ואנשים יכולים להצביע.

<יעל תנחומא: הבנקים רוצים להזיז את המועד והוא רוצה להזיז, מצד שני, את המועד שייסגר.

<יעל תנחומא: הרבה אסיפות אג"ח שהן מאוד חשובות למערכת, כי היום אי-אפשר להצביע, כי אי-אפשר לקבל אישור בעלות בזמן, לא יוכלו להיכנס למערכת.

<יעל תנחומא: אם אנחנו נקצר מהצד הזה ומהצד הזה המערכת תישאר פתוחה מעט מאוד זמן ויש אסיפות שלא יהיו רלוונטיות ולא יהיה זמן להצביע.

<יעל תנחומא: בתשובה לנושא של טיפוס אחד.

וירצברג: אני מדבר על היתרות התלויות.

<יעל תנחומא: זה משהו שיידון אחר-כך בתקנות ובכללים.

<יעל תנחומא: בכל זאת, מצד אחד לקצר מפה ולקצר מפה, פשוט יעופו לנו המון אסיפות מאוד חשובות.

<יעל תנחומא: לנושא המועד הקובע.

<יעל תנחומא: אנחנו בעצם רצינו לקבל את הנתונים במועד הקובע.

<יעל תנחומא: בוא נתייחס ספציפית לאסיפות אג"ח, שהן כל-כך חשובות.

<יעל תנחומא: היום אנחנו יודעים איך מקבלים את האישורים שזה בלתי אפשרי.

<יעל תנחומא: במועד הקובע, בתשע וחצי בבוקר, נעשית הסליקה העיקרית של 99.

<יעל תנחומא: 99% מהנכסים.

<יעל תנחומא: אנחנו מדברים על המועד הקובע של אסיפה מסוימת במניה מסוימת.

<יעל תנחומא: אם תהיה עסקה אחת שלא נסלקה, אנחנו במנגנון תקשורת במערכת מאפשרים להגיד שיש עסקה אחת שבוטלה ואת המצביע הזה תבטלו.

<יעל תנחומא: אבל, בשביל זה עדיין כדאי להתחיל את המערכת במועד הקובע ולא לחכות יומיים אחרי זה בגלל שאולי תהיה עסקה אחת שבוטלה.

<יעל תנחומא: בינתיים, כל האסיפות אג"ח האלה לא ייכנסו למערכת אם נחכה יומיים.

וירצברג: אבל למה שלושה ימים מראש?

וירצברג: מה לוח הזמנים של שלושה ימים?

וירצברג: למה הוא?

<יעל תנחומא: בפועל זה מה שקורה באסיפות אג"ח.

וירצברג: חוק אפשר לשנות.

וירצברג: למה שלושה ימים?

וירצברג: תשמעי, אנחנו פשוט לא נצליח.

וירצברג: דרך אגב, אל תבטלי את העסקאות התלויות.

וירצברג: העסקאות התלויות זה חצי אחוז מהעסקאות.

וירצברג: אני צריך גם לעדכן את הספרים.

וירצברג: אין מצב שאני יודע על העסקאות התלויות.

<אמיר וסרמן: אולי אני אגיד מילה מה זה המועד הקובע.

<אמיר וסרמן: בעצם המועד הקובע זה המועד שבו נקבעת הזהות של הבעלים שזכאים להצביע באסיפה.

<אמיר וסרמן: בחוק החברות ובתקנות החברות, בנוגע לכתבי הצבעה, קבעו מועד רחוק יחסית, 28 עד 40 יום לפני מועד האסיפה.

<אמיר וסרמן: בחוק ניירות קבעו יום עד 3 ימים לפני מועד הכינוס.

<אמיר וסרמן: מה היתרונות והחסרונות?

<אמיר וסרמן: אנחנו מסתכלים על זה כמצב קיים לכן כאן רק התאמנו עצמנו ללוחות הזמנים האלו.

<אמיר וסרמן: ככל שאנחנו מדברים על מועד קובע שהוא יותר רחוק ממועד האסיפה, גדל הסיכון שבמועד האסיפה כבר יש מחזיקים אחרים כי בינתיים המניות עברו ידיים.

<אמיר וסרמן: ככל שהמועד הקובע קרוב יותר למועד האסיפה, נוצר הקושי שאתה מצביע עליו של קבלת אישור הבעלות וההצבעה.

<אמיר וסרמן: אבל אנחנו כאן במערכת ההצבעות לא פתחנו מחדש את ההסדרים שקיימים בשני הדינים, בחוק החברות ובחוק ניירות ערך, אלא קבענו מערכת הצבעות שפשוט תסתדר איתם, תתיישב עם ההסדרים האלו.

<אמיר וסרמן: יכול להיות שהדבר הנכון היה יכול להיות באיזה מקום באמצע.

וירצברג: אתה רוצה ממני קובץ.

וירצברג: את הקובץ אני יכול לתת לך רק ביום קובע פלוס שניים.

וירצברג: אם אתה רוצה יתרות אמיתיות.

<נתי שילה: מערבבים פה את הדיון בין מניות לאגרות חוב.

<נתי שילה: אני חושב שצריך לעשות סדר.

<יעל תנחומא: זה לא לדיון עכשיו.

<יעל תנחומא: מניה שלא נסלקה באותו בוקר, כי כאילו נרכשה למחרת כך שהיא בכלל לא רלוונטית להצבעה.

וירצברג: זה לא נכון.

<ליאת עדי: יש עסקאות טורבו שעד 2 בצהריים אני יכולה לסלוק אותן והן נחשבות למועד הקובע.

<ליאת עדי: יש פיצולים שמנהלי תיקים לא פיצלו בזמן ואנחנו עושים את זה, וזה בדיעבד ליום קודם.

<ליאת עדי: יש הרבה עסקאות שלא נרשמות.

<יעל תנחומא: איך את עושה את זה?

<יעל תנחומא: אם מישהו בא היום פיזית ורוצה לקבל אישור בעלות על אג"ח, מה אתם עושים?

<ליאת עדי: מחכים לסליקה.

וירצברג: סליחה, היום באג"ח לא עובדים על יום קבוע, זה יום שהוא מביא את האישור.

<יעל תנחומא: זה מה שאני אומרת.

<יעל תנחומא: המצב היום הרבה יותר גרוע.

וירצברג: אני מסכים איתך.

וירצברג: מתקנים את המצב, שלושה ימים זה פשוט פרק זמן לא סביר.

משה גפני: אתם תביאו את המועדים בתקנות?

<אמיר וסרמן: לא.

<אמיר וסרמן: אנחנו נמצאים כבר עם המועדים שקיימים בחוק ניירות ערך.

<אמיר וסרמן: בתעודות התחייבות מדובר על 3 ימים עד יום אחד לפני מועד הכינוס.

משה גפני: איפה זה כתוב מה שאתה אומר?

<אמיר וסרמן: זה סעיף 35יב24 לחוק ניירות ערך, שהוא מטפל במועד הקובע.

<אמיר וסרמן: הסדרה של המועד הקובע נמצאת כבר בדינים הקיימים.

<נתי שילה: תבחין בין אגרות חוב למניות, אתם עושים קצת בלגן פה.

<אמיר וסרמן: הסברתי מהו הוא המועד הקובע.

<אמיר וסרמן: טווחי הזמנים ומהו המועד הקובע נקבעו לגבי מניות בחוק החברות ובתקנות כתבי הצבעה.

<אמיר וסרמן: לגבי אג"ח, נקבעו בחוק ניירות ערך.

<אמיר וסרמן: אלו כבר מועדים שנתונים, הם כבר נקבעו בשני הדינים.

<אמיר וסרמן: יכול להיות שהם טובים, יכול להיות שהם רעים.

<אמיר וסרמן: אנחנו במערכת ההצבעה האלקטרונית לא פתחנו סוגיות אלא אמרנו שנעשה מערכת שהיא בוודאי תועיל.

<אמיר וסרמן: היא תאפשר ביתר קלות לחברי הבורסה לספק את הנתונים הללו, אבל לא שינינו את המועדים הקיימים.

<שגית אפיק: זאת אומרת שכשכתוב "סמוך לפני מועד כינוס האסיפה", איזה מועד זה?

<אמיר וסרמן: זה לא משנה איזו אסיפה זאת.

<נתי שילה: מה זאת אומרת לא משנה?

<נתי שילה: מה אתה אומר?

משה גפני: אני לא מבין מה זה.

<אמיר וסרמן: 4 שעות.

<קריאה: ואם האסיפה ב-8 בבוקר?

וירצברג: מתי נספיק להעביר את הקבצים?

<יעל תנחומא: לא מדברים עליכם עכשיו.

משה גפני: מה זה סמוך לפני המועד.

<אמיר וסרמן: 4 שעות.

משה גפני: אז תכתבו 4 שעות.

<שגית אפיק: הם רוצים לקבוע את זה בתקנות.

משה גפני: למה לא כתוב פה 4 שעות?

משה גפני: מה קורה ב-4 שעות האלה?

<שרה קנדלר: אפשר לקבוע פה.

<שרה קנדלר: אנחנו רצינו גמישות כי זה גם נורא תלוי בטכנולוגיה שתהיה.

משה גפני: נחזור לשאלה למה זה לא כתוב כאן.

משה גפני: לפני זה, מה קורה ב-4 השעות האלה?

משה גפני: מה צריך לעשות?

<אמיר וסרמן: החברה מקבלת מאיתנו קובץ מסוכם עם תוצאות ההצבעה בשעה 8 בבוקר להצבעה שנפתחת, למשל, בשעה 12.

<אמיר וסרמן: הוא נערך עם הקובץ להוסיף, אם צריך, מישהו שהצביע בפקס, להכין לעצמו את הניירות.

משה גפני: אתם העברתם לו ב-8, ההצבעה ב-12 והוא מחזיר לכם תוספת.

<נתן הרשקוביץ: הוא לא מחזיר לנו.

<נתן הרשקוביץ: הוא לוקח את הקובץ שלנו, מוסיף את האנשים שמגיעים פיזית להצבעה, או שמישהו שלח לו בפקס ומחליט, למשל, אם יש קוורום, מחליט האם ההחלטה התקבלה או לא.

<נתן הרשקוביץ: אני נותן לו 4 שעות לפני.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: מה הבעיה?

<ליאת עדי: ב-8 בבוקר באה מזכירת החברה שצריכה לארגן את כל האסיפה.

משה גפני: היא מוכנה לזה כבר יומיים.

<ליאת עדי: בא עכשיו מר גפני, עם אישור בעלות שלו.

<ליאת עדי: היא בשתי דקות תחת אש צריכה לראות אם מר גפני לא מופיע גם בקובץ.

<ליאת עדי: אני גם בכובע של מכנס אסיפה, אני גם חברה שמכנסת אסיפות ואני דואגת למזכירת החברה שלי שצריכה עכשיו לשבת ולראות אם מר גפני לא הצביע גם באינטרנט.

<ליאת עדי: מה קורה כשחברה מכנסת אסיפה והמועד הקובע זה מועד האסיפה?

<ליאת עדי: איך נתתם את הדעת על זה?

<ליאת עדי: היום בפרקטיקה חברות מדווחות במגנא על אסיפה, המועד הקובע ה-5.8 ומועד האסיפה ה-5.8.

<נתי שילה: מה פתאום?

<ליאת עדי: אני יכולה להראות לכם יותר מדיווח אחד שמגיע כך.

<ליאת עדי: איך הרשות מתייחסת לזה?

<נתי שילה: אין דבר כזה.

<ליאת עדי: אני אשלח לכם כמה כאלה מהשבוע האחרון.

משה גפני: בסדר, נטפל במקרים האלה.

<ציפי בנר: כל הדיון הזה על הסמוך ועל השלושה ימים אבל הבעיה הנוספת היא שאנחנו החברים נמסור למערכת יום אחרי היום הקובע ולא ביום הקובע.

<ציפי בנר: כשנדון על התקנות נשכנע אתכם למה וניתן את הפרקטיקה.

משה גפני: הבנו.

משה גפני: זה יהיה בתקנות, זה לא יכול להיות בחקיקה.

משה גפני: אני מקבל את העמדה שלכם שצריך להיות גמיש ונדון בתקנות על ה-4 שעות האלה.

<נתי שילה: לא קיבלתי תשובה.

<נתי שילה: אני ביקשתי שכשחברה מקבלת את החומר לקראת אסיפה כללית, היא מקבלת את החומר 48 שעות לפני האסיפה.

<נתן הרשקוביץ: הוא לא רוצה 4 שעות, הוא רוצה 48.

<נתי שילה: אני בכלל לא יודע מאיפה ה-4 שעות האלה.

<שגית אפיק: זה יהיה בתקנות.

<נתי שילה: אני מדבר על אסיפה רגילה.

<שגית אפיק: למה אתה צריך 48 שעות?

<נתי שילה: אני מוכן להסביר שוב.

משה גפני: אין צורך להסביר שוב.

משה גפני: מדובר על הליך טכני.

משה גפני: ההליך הזה מעביר מהחברה לרשות והוא יכול להוסיף את זה.

<נתי שילה: הבעיה היא מתי החברה מקבלת.

משה גפני: מה הבעיה?

משה גפני: רוצים להתערב באופן ההצבעה של החברים?

משה גפני: מה רוצים לעשות, להגיד לבעלי המניות?

משה גפני: הרי זה הליך טכני.

<נתי שילה: זה לא הליך טכני.

<אמיר וסרמן: אם זאת היתה אסיפה רגילה ולא של חברה ציבורית, אנשים היו מגיעים פיזית למועד האסיפה בשעה 9 בבוקר ומצביעים פיזית.

<אמיר וסרמן: אנחנו עכשיו מדברים פה על אמצעים כמו כתבי הצבעה, או במקרה שלנו, מערכת הצבעה.

<אמיר וסרמן: אמרו אנחנו נקטום מעט לפני כן את התקופה שבה אפשר להגיש, כדי שיהיה קצת זמן לעבד את הדברים.

<אמיר וסרמן: המטרה לא היתה לתת איזו זכות קנויה לחברות לראות את החברה 48 שעות מראש כדי לבצע שיפור עמדות.

<אמיר וסרמן: זאת לא היתה המטרה.

<נתי שילה: למה בעצם?

<אמיר וסרמן: אתה מדבר על בעיה טכנית, שאנשים לא מגיעים פיזית לאסיפה בדיוק בשעה 9 בבוקר ומגיעות הרבה מאוד הצבעות.

<אמיר וסרמן: לכן אמרו, לפי החוק החברות 48 שעות, ועכשיו מתכוונים תקצר את זה.

<אמיר וסרמן: אנחנו רצינו לתת כמה שיותר זמן למצביעים להצביע.

<נתי שילה: עכשיו, למשל, אנחנו עומדים בפני עשרות אסיפות של מדיניות תגמול.

<נתי שילה: יש זכות הצבעה מיוחדת לבעלי מניות המיעוט.

<נתי שילה: אתה הלא רוצה שהחברה תקבל החלטה על מדיניות מיעוט.

<נתי שילה: אם אתה תקבל כמה דקות לפני מועד האסיפה ריכוז של ההצבעות שמתנגד, אין אסיפה, החברה לא יודעת למה ההתנגדות.

<רוני טלמור: זה לא בסדר.

<רוני טלמור: הרי אתם טענתם שלמיעוט אין עמדה, כי מיעוט יודע להגיד כן או לא.

<רוני טלמור: אז מה אתה רוצה עכשיו?

<נתי שילה: אני רוצה אפשרות של דיון בין החברה לבין בעלי המניות שלה לפני האסיפה.

משה גפני: הבנתי, אני מבקש להמשיך הלאה.

<שרה קנדלר: "(8) בסעיף 52ל לחוק העיקרי, בסעיף קטן (א), אחרי פסקה (1) יבוא: (1א) לעניין חבר בורסה שאינו תאגיד מדווח - 240,000 שקלים חדשים;" (9) בתוספת השישית לחוק העיקרי, אחרי פרט (1) יבוא: 1א.

<שרה קנדלר: לעניין חבר בורסה שאינו תאגיד מדווח - 120,000 שקלים חדשים;"

משה גפני: מה הוא עשה?

<שרה קנדלר: ההפרות יקבעו בתוספות לחוק.

משה גפני: תוציאו את זה מהחוק.

משה גפני: אתם לא יכולים לבקש מאיתנו להצביע.

<שרה קנדלר: אנחנו כרגע רוצים רק לקבוע מתווה - - -

משה גפני: עיצומים על מה?

משה גפני: על מה הוא חייב 240,000 שקלים?

<שרה קנדלר: על הפרות של החובות שלו כשהחובות ייקבעו בתקנות.

משה גפני: אני מציע שתקבעו שהמחוקק איננו בחור אינטליגנט, אבל הוא איננו מפגר.

משה גפני: אני אקבע עיצומים של 240,000 שקלים?

<שרה קנדלר: אבל עוד לא קבעת כלום.

<שרה קנדלר: עוד אין תוספות אז רק קבעת סכום מקסימאלי.

משה גפני: אני לא יכול לאשר דבר כזה.

<שגית אפיק: אנחנו לא יודעים מה החובות ולא יודעים מה ההפרות.

<שגית אפיק: אנחנו לא יודעים אם הסכום סביר.

<שגית אפיק: אולי 50,000 זה סכום סביר יותר?

<שגית אפיק: אולי צריך 400,000?

<שרה קנדלר: אנחנו יכולים להעביר טיוטה של התוספות אבל אנחנו לא יכולים כרגע לפני שיש תקנות.

<אמיר וסרמן: זאת ביצה ותרנגולת.

<שגית אפיק: אין ספק שהתרנגולת היא ההפרה והחובה, אין שאלה בכלל.

<שרה קנדלר: נעביר טיוטה של התוספת.

<שגית אפיק: כשכתבנו את חוק אכיפה מנהלית ואפשרנו לכם לשנות את התוספות בתקנות, ממש לא כיוונו לזה שתבואו אלינו לתקן בחקיקה ראשית את הסכום.

<שרה קנדלר: מה שביקשנו בסעיף 52ל זה רק לקבוע את הסכום המרבי שאחר-כך אפשר יהיה לקבוע בתוספת.

<שרה קנדלר: אם לא, נצטרך לבוא לכאן שוב בשלוש קריאות.

<שרה קנדלר: אנחנו יכולים להעביר לכם טיוטה איך ההפרות ייראו אבל אי-אפשר להעביר אותן לפני שזה לא עובר.

<רן ונגרקו: הטענה שלנו כאן

<רן ונגרקו: לגבי הנושא של עיצום כספי זה שכל המטריה של התיקון הזה היא מטריה טכנית - - -

<שגית אפיק: אבל הם אומרים שיש להם חובות מהותיות.

<שרה קנדלר: למשל, להעביר את המידעים.

<רן ונגרקו: בסופו של דבר כל החובות שחלות כאן זאת חובה שמי שמבצע אותה זה מחשב של אדם איקס ובנק כזה או כזה.

<רן ונגרקו: מחשב עושה את העבודה הזאת.

<רן ונגרקו: הוא שולח את ההודעות, הוא מעביר את הקוד.

<רן ונגרקו: אין פה שום מגע יד אדם.

<רן ונגרקו: באכיפה מנהלית דיברנו שלא צריך כוונה.

<רן ונגרקו: פה מענישים רק על פי הקשת מחשב.

משה גפני: אני רוצה לחזור לנושא של המדרג.

משה גפני: במידה והחבר מגיע פיזית.

<שגית אפיק: מה גובר על מה?

משה גפני: זה צריך להיות כתוב.

<אמיר וסרמן: ניסחנו סעיף לעניין הזה.

<אמיר וסרמן: אני מצטער שקצת נחזור על אמירות קודמות.

<אמיר וסרמן: הבעיה קיימת גם היום.

<אמיר וסרמן: היום יש 3 חלופות.

<אמיר וסרמן: יש הצבעה פיזית, באמצעות ייפוי ובכתבי הצבעה.

<אמיר וסרמן: תיאורטית אני יכול לעשות שלוש הצבעות סותרות.

<אמיר וסרמן: כיום אין הסדרה ברורה לזה בחוק החברות והתכוונו לעשות את זה שם.

<שגית אפיק: התכוונתם בתקנות.

משה גפני: אני רוצה שזה יהיה פה.

<שגית אפיק: צריך לקבוע במפורש שהנוכחות גוברת.

משה גפני: מה הבעיה שאנחנו נכניס את זה פה בחקיקה?

משה גפני: רוני, מה הבעיה?

<רוני טלמור: אנחנו נרצה לתת מענה.

משה גפני: תיתנו, אני בעד.

<רוני טלמור: ברגע שמסדירים את זה צריך להתייחס לכל סוגי ההצבעה.

<רוני טלמור: אתה מדבר על סוג אחד.

משה גפני: רק על הצבעה אלקטרונית.

<רוני טלמור: אני לא רואה סיבה לעשות הסדרה רק לגבי היחס של הצבעה אלקטרונית ולא אמצעי ההצבעה האחרים בלי להגיד את גם את היחסים ביניהם.

משה גפני: תתקנו את זה, אני לא משרד המשפטים.

<רוני טלמור: נביא לדיון הבא במידה ולא גומרים היום.

משה גפני: לא, אנחנו מסיימים היום.

<שגית אפיק: אי-אפשר להגיד את המדרג?

משה גפני: עזבי את הדברים האחרים, רק על ההצבעה האלקטרונית.

משה גפני: אם הוא מגיע, אז זה גובר.

<רוני טלמור: ואם הוא שלח ייפוי כוח?

<שגית אפיק: שתמיד זה יהיה המאוחר יותר אבל יראו בנוכחות כמאוחרת יותר.

<רוני טלמור: אז אולי נעשה תיקון עקיף לחוק החברות בעניין הזה.

<שגית אפיק: לא אכפת לי איפה זה ייכנס.

משה גפני: אני לא נכנס לניסוחים כי השעה כבר מאוחרת.

<שגית אפיק: העיקרון הוא שהמאוחר בזמן גובר, אבל נוכחות נחשבת למאוחרת.

משה גפני: אני רוצה שזה יהיה כתוב, אני לא רוצה שייצא חוק לא טוב מתחת ידי.

משה גפני: חוץ מזה אני בעד שתביאו עוד חוק במקום שיעסקו בחוק של גיוס ישיבות.

<שגית אפיק: תיקון עקיף בחוק החברות, אבל נעשה אותו כאן.

<שגית אפיק: את 8 ו-9 אתה מוריד?

משה גפני: רגע.

משה גפני: סעיף 10.

<כוכבה הולינגר: לגבי האכיפה המנהלית והקנסות.

משה גפני: לפני שאת אומרת, אני מציע כדלהלן.

משה גפני: את הנושא של הקנסות אני מוריד.

משה גפני: אני מקבל את ה עמד שלכם לגבי הנושא של החברים, שמי שאיננו מביע את עמדתו.

משה גפני: הבנקים יצטרכו להגיד לו באופן מדויק אבל אם הוא לא מביע את עמדתו, אז יצטרכו לקבל את - - -

<כוכבה הולינגר: אין לזה ביטוי כרגע, זה בתקנות.

משה גפני: בתקנות.

משה גפני: מי שיהיה ממונה על הפרדה מבנית זה יהיה מישהו מבחוץ.

משה גפני: זה לא יכול להיות איש הרשות.

משה גפני: זה לא מעניין אותי מה שהממשלה אומרת.

משה גפני: אנחנו הולכים פה לבעיה וצריך שזה יהיה מישהו מבחוץ.

משה גפני: זה יכול להיות משרד המשפטים, הרשות למשפט וטכנולוגיה.

משה גפני: צריך למצוא לעניין הזה פיתרון.

משה גפני: אנחנו הולכים פה לחקיקה בעייתית.

משה גפני: תחילתו של החוק הזה תצטרך להיות באישור התקנות, באישור ועדת המדע והטכנולוגיה של הכנסת.

<שרה קנדלר: מקובל עלינו.

אני חוזר: הקנסות יורדים.

אני חוזר: אני מקבל את העמדה שלהם.

אני חוזר: הבנקים יצטרכו להסביר ויצטרכו להגיד לאנשים באופן מפורט וזה יהיה בתקנות.

אני חוזר: הממונה על ההפרדה המבנית לא יהיה איש הרשות.

אני חוזר: זה יצטרך להיות מישהו מבחוץ.

אני חוזר: החוק ייכנס לתוקף רק לאחר אישור התקנות על-ידי ועדת המדע והטכנולוגיה של הכנסת.

<נתי שילה: מה עם המועדים של האסיפות?

וירצברג: לאחר אישור התקנות נצטרך עוד זמן להיערך.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אז כאשר יגיעו לכאן התקנות - - -

<שגית אפיק: מתי תביאו את התקנות?

<שרה קנדלר: אני חושבת שבמהלך ספטמבר.

משה גפני: למה אנחנו רוצים בספטמבר?

משה גפני: מכיוון שעד אז אנחנו לא יכולים להניח את החוק על שולחן הכנסת.

משה גפני: כשאני בא להסביר למליאת הכנסת את החוק, עם כל מה שנלווה לעניין הזה, וגם בגלל שהטענה הזאת היא טענה צודקת, יצטרכו גם עוד פרק זמן כדי שיוכלו להיערך לעניין הזה.

משה גפני: אם זה יהיה בספטמבר אז אני אוכל להניח על שולחן הכנסת ולהביא את זה מושלם.

<שמואל האוזר: אנחנו נהיה גמישים בלוח הזמנים.

<שגית אפיק: התקנות יגיעו בסביבות ספטמבר ואז נדון גם על מועד התחילה ביחד.

משה גפני: אני אומר לפרוטוקול שזה לא יהיה ביום שיאושרו התקנות, אלא נקבע זמן שבו אתם תוכלו להיערך לביצוע ההחלטות הללו.

<שגית אפיק: יכול להיווצר מצב שנניח את החוק אחרי אישור התקנות.

<נתי שילה: מה לגבי המועד שהחברה מקבלת את החומר.

משה גפני: זה יהיה בתקנות.

משה גפני: זה כנראה יהיה 4 שעות.

משה גפני: זה לא קשור לחוק הזה.

<נתי שילה: אבל היום זה לא 4 שעות.

משה גפני: המועדים ההם נשארים לגבי מה שאתה מדבר.

משה גפני: אנחנו מדברים רק על העברת הקובץ של ההצבעה האלקטרונית.

<נתי שילה: אבל היום זה 48 שעות.

משה גפני: נתי, הרשות לא נותנת עכשיו את האפשרות בתוך פרק זמן ארוך כדי לתת זמן להיערך להצבעה הזאת.

משה גפני: ההצבעה נקבעה מראש.

<נתי שילה: אבל היום זה 48 שעות.

<אמיר וסרמן: 48 שעות זה רק לגבי כתבי הצבעה בגלל מגבלה שנכנסה בזמנו.

<נתי שילה: זה לגבי כתבי הצבעה ולגבי תקנונים של חברות וכל מיני דברים כאלה.

משה גפני: יש לי הצעה.

משה גפני: היות והחוק לא נכנס לתוקף, גם הסעיף הזה צריך לבוא לאישור כאן בוועדה במקביל לאישור החוק.

משה גפני: אני לא חושב שיהיה פה שינוי דרמטי אבל את הטענות האלה תצטרך להעלות בתקנות.

משה גפני: לא נקבע עכשיו מועד, כתוב "סמוך".

משה גפני: בלי התקנות לא מאשרים את זה.

משה גפני: בתקנות נדון, בין היתר, על מה שאתה מעלה עכשיו.

משה גפני: אני מציע ששם נקיים את הדיון.

משה גפני: הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 53)(מערכת הצבעה אלקטרונית), התשע"ג-2013, הכנה לקריאה שנייה ושלישית.

משה גפני: כפוף לכל השינויים שנעשו כאן בדיון בוועדה, בניסוח שיהיה בין הייעוץ המשפטי של הרשות לבין היועצת המשפטית של הוועדה.

משה גפני: מי בעד אישור הצעת החוק?

משה גפני: הצעת החוק אושרה פה אחד.

משה גפני: הישיבה נעולה.