ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 172, 2013-09-10 10:00

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב, אני קודם כול רוצה לאחל לכולם גמר חתימה טובה.

ניסן סלומינסקי: אני מניח שלפי המקובל אצלנו צדיקים כבר נכתבים ונחתמים בראש השנה לאלתר מה שנקרא, אז בטח כולם כבר נכתבו נחתמו לחיים טובים וכו' וכו'.

אלעזר שטרן: אנחנו הולכים לים ביום כיפור, מסודרים.

ניסן סלומינסקי: כרגע, אתה רואה, זה כמעט כמו יום כיפור או צום גדליה, אבל צום מייגע.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן אני רוצה לאחל לכולם גמר חתימה טובה ושיימלאו כל משאלות לבנו הפרטיות והכלליות לטובה, שרק נזכה.

ניסן סלומינסקי: בראש השנה יש מצווה אחת בלבד, זו מצוות תקיעה בשופר, ושם הברכה היא לא לתקוע בשופר אלא לשמוע קול שופר, לא התקיעה.

ניסן סלומינסקי: המשמעות היא שהעניין העיקרי, וזה המהפך הגדול שמבקשים מאתנו בראש השנה, שבמקום להתרגל לתקוע ולדבר, שנתרגל לשמוע, להקשיב, שנקשיב זה לזה, נשמע זה את זה, נכבד זה את זה, וממילא גם נתייחס זה לזה, וזה הרבה אהבת חינם.

ניסן סלומינסקי: אז זהו, אני מקווה שגם אנחנו נקבל על עצמנו לשמוע קול שופר, לשמוע את החברים, את האחרים, כי זה העיקר על העניין, ואחר כך אם נרצה גם נוכל לדבר.

ניסן סלומינסקי: אבל העיקר שיהיה לבנו פתוח גם לשמוע את השני, להתייחס לשני בכבוד כפי שאנחנו רגילים תמיד.

אלעזר שטרן: לא כפי שאנחנו רגילים.

ניסן סלומינסקי: בוועדה אנחנו משתדלים.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, היות שבמדינה שום דבר לא בחינם, כנראה אהבה חינם גם אין בחינם, לצערי.

ניסן סלומינסקי: תמורת כסף אפשר גם להגיע לאהבת חינם.

ניסן סלומינסקי: כמו השונא בצע, תמורת כסף אפשר גם למצוא מישהו שונא בצע.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מתחילים, יש לנו סדר-יום עמוס.

ניסן סלומינסקי: אני כבר רוצה להודיע בתחילת הישיבה, יש קצת שינוי בנושא הסעיף הראשון וכל הנושא של העברות כספיות לא יהיה היום, פרט לנושא של עודפים מחויבים שזה לא העברות כספיות, ותכף יסבירו אותן.

ניסן סלומינסקי: כל הנושא של העברות כספיות כולל ההסבר ואחר כך העברות בפועל יהיו בעזרת השם בישיבה הבאה שתהיה ב-1 באוקטובר.

יעקב ליצמן: איך אפשר להיות שבכלל יש העברות תקציביות שעדיין אפילו לא עברו שבועיים-חודש מהתקציב?

ניסן סלומינסקי: דקה, דקה.

יעקב ליצמן: מה קרה בינתיים שמעבירים כבר?

יעקב ליצמן: מה קרה?

יעקב ליצמן: הכול פיקציה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו גם יושבים עם האוצר כדי לגבש נוהל בנושא של העברות כספיות, כי אני רוצה שהנושאים יהיו יותר שקופים.

ניסן סלומינסקי: הכוונה שנקבל את ההעברות מספיק זמן כדי שנוכל להעביר לכל חברי הוועדה את ההעברות עצמן, כדי שכל אחד יוכל להסתכל, לדון, לברר לפני הישיבה עצמה שתהיה בהעברה, אז עוד לא קבענו את הזמנים.

ניסן סלומינסקי: נשב גם לקבוע נהלים איך לעשות את זה ונודה לכם, כדי שהדברים יהיו כמה שיותר שקופים וכמה שיותר לנוחות ולטובת חברי הוועדה, שיהיה להם את הזמן לעיין בניחותא, ולא להביא להם את זה רק בישיבה עצמה.

אלעזר שטרן: אפשר להגיד איזה משהו?

אלעזר שטרן: וטיפה לא בזהו – א', סיפור קצר אפרופו הימים – סיפרתי לזהבה הבוקר שקראתי ביום שני של ראש השנה בבוקר שיחה של מאיר שלו עם חיים גורי.

יעקב ליצמן: מתי היה לך זמן?

ניסן סלומינסקי: ביום שני בבוקר?

יעקב ליצמן: השם ישמור.

אלעזר שטרן: ביום שני של ראש השנה.

אלעזר שטרן: כן, לפני התפילה, מה לעשות?

אלעזר שטרן: מרוב עוונותינו גלינו מארצנו וגם אנחנו קוראים את מאיר שלו וחיים גורי.

משה גפני: בראש השנה?

אלעזר שטרן: בראש השנה, הרב גפני, כן.

ניסן סלומינסקי: למחוק מהפרוטוקול מהר, אבל זה בסדר, טוב.

אלעזר שטרן: ומצאתי שם שורה מאוד מעניינת שחיים - - -

יעקב ליצמן: מי זה מאיר שלו?

משה גפני: ראש השנה?

אלעזר שטרן: זו העגלה המלאה.

אלעזר שטרן: מאיר שלו זה חלק מהעגלה המלאה, הרב ליצמן, אל תתחילו עכשיו.

יעקב ליצמן: מה זה עגלה מלאה?

אלעזר שטרן: אחרי זה נדבר על זה.

ניסן סלומינסקי: לא, זה אחד מהפיוטים, אחד מהפיוטים כמו ממגנצא.

אלעזר שטרן: בסדר?

משה גפני: והיה ויכוח בין - - -

אלעזר שטרן: רגע, נו, רק הרגע דיברנו על הקשבה.

ניסן סלומינסקי: דיברנו על לשמוע, רבותי, דיברנו על לשמוע קול שופר, אז בואו, נו.

ניסן סלומינסקי: עכשיו אלעזר התוקע ואנחנו שומעים.

יעקב ליצמן: כפרות צריך לעשות עם פרחים, ראית?

יעקב ליצמן: כפרות עם פרחים.

יעקב ליצמן: דב ליפמן – כן, כן, זה אכזרי עם חיות, עם פרחים, מטבעות.

אלעזר שטרן: זו שיחה, זה לא ראיון.

אלעזר שטרן: אומר חיים גורי שאם היו נותנים פרס נובל לשורה, והוא שואל אותו אם לשירה, הוא אומר: לא, לשורה, אז בשירת רחל ש"בכל ציפייה יש עצב נבו", אז זה היה מקבל את פרס נובל, גם על הקבר שלה כתוב על אותו דבר.

אלעזר שטרן: בקיצור, יצאתי נפעם מהשורה.

אלעזר שטרן: הוא גם מבכה כמה אנשים היום - -

משה גפני: תגיד לי, השנה הגעת בסדר?

אלעזר שטרן: - - יודעים מה זה "עצב נבו" בציבור הישראלי.

אלעזר שטרן: זאת אומרת, כמה המושג הזה באמת – גם אני מבכה את זה – זאת אומרת, לאן לקחנו את לימודי התנ"ך, את כל מה שיש, את כל התרבות שלנו בהיבט הזה.

אלעזר שטרן: אני יוצא החוצה, ואני עוד נפעם, ואני פוגש חבר שהולך לתפילה ואני אומר לו: תשמע, קראתי "עצב נבו", הוא מוציא לי ספר שהוא הוריד היום במקרה מארון הספרים, של "עצב נבו" במדרשי חז"ל.

אלעזר שטרן: הביטוי הוא ביטוי של רחל אבל על מדרשי חז"ל, וכמובן השאלה היא למה משה מת.

אלעזר שטרן: אני רוצה להגיד דבר אחד, ולחבר את זה לכאן, ובזה אני מסיים.

אלעזר שטרן: התפיסה שלי שכל הדעות השונות במדרשים על אם הוא היכה בסלע ולא דיבר אל הסלע – אני חושב שמשה לא יכול היה להיכנס לארץ מעצם היותו מנהיג של קבוצה שאף אחד לא נכנס בגלל חטא – לא משנה מה.

אלעזר שטרן: אם אתה מנהיג והציבור שלך כולו חטא, אתה לא יכול להיכנס לארץ.

אלעזר שטרן: עכשיו כל אחד ייקח את הציפיות שלו, כמו שאמרת, לשנה החדשה.

אלעזר שטרן: משפט אחד על הנוהל של הבוקר.

אלעזר שטרן: תראו, אני חדש פה.

עפר שלח: אתה כבר לא חדש.

אלעזר שטרן: כאזרח, המושג הזה של העברות ושל כספים שעוברים, מה שהרב ליצמן אולי עכשיו סימן לנו, פעם חשבתי שזה הרב ליצמן עושה, בעוונותינו.

עפר שלח: פעם הוא עשה, ולכן היום הוא מסמן.

יעקב ליצמן: אני אבי אבות של השיטה.

עפר שלח: ולכן היום הוא מסמן.

יעקב ליצמן: אבל זה לא נכון, זה לא נכון.

אלעזר שטרן: ועכשיו אני רוצה להגיד באמת, זה שהייתה הווה אמינא לפני שאתה, ניסן, הודעת שהנושא הזה נדחה, שאנחנו נתחיל היום דיון על חומרים שלא קיבלנו מראש, אני חושב שזה פוגע באחריות שלנו כחברי ועדת הכספים.

אלעזר שטרן: מה שאני אומר, אם אנחנו רוצים שבפעמים הבאות נדון באמת בדברים האלה – דרך אגב כשקודם קארין אמרה לי: ראית שמתנגש חוק המשילות עם ועדת הכספים, אני אהיה בוועדת הכספים, לא אכפת לי מה יהיה במשילות בגלל ששמעתי מה עושים בוועדת הכספים כשאנשים לא באים, בדברים האלה.

אלעזר שטרן: אני מקווה - - -

ניסן סלומינסקי: לא הבנת שעשינו במכוון כדי שלא תהיה במשילות?

אלעזר שטרן: לא, אוקיי, אז לא אהיה, זה לא משנה.

ניסן סלומינסקי: לא, לא, צחקתי, סתם בצחוק, צחוק.

אלעזר שטרן: אבל אני אומר באמת, אני חושב שהעניין הזה של הבוקר או שאתמול עד לפני רבע שעה חשבנו שאנחנו באים לדיון, שלא הוגשו לנו חומרים מראש בנושאים של מאות מיליוני שקלים ואולי יותר, אני מבקש, אל תעמידו אותנו במבחן הזה גם לא כחברי קואליציה בוועדה.

משה גפני: פעם ראשונה שאני לא מבין מה שאתה אומר.

משה גפני: דיברת על משה רבנו ועל המדבר ועל ארץ-ישראל, מה זה קשור עכשיו לחוברות שקיבלת פה על עודפים היום?

משה גפני: על העודפים, מה זה קשור?

משה גפני: חוברות.

משה גפני: מה אתה עושה עם זה?

אלעזר שטרן: בפעם הקודמת דלף לך שלמרות שלא למדת ליבה – יש כאלה שלמדו ואתה יכול להיות טוב יותר.

משה גפני: לא, אני לא - - -

אלעזר שטרן: אני בטוח שהבנת.

משה גפני: אתה הולך לאשר את העודפים האלה?

משה גפני: את החוברות שלא ראית קודם?

אלעזר שטרן: לא הבנת?

משה גפני: לא, אז זה כן מופיע.

אלעזר שטרן: הבנת.

משה גפני: אבל זה כן מופיע, מה תעשה עם זה?

אלעזר שטרן: מתי מופיע?

משה גפני: הנה, עכשיו.

אלעזר שטרן: לא עכשיו, זה בדיוק מה שאמרתי.

ניסן סלומינסקי: רב מוישה.

משה גפני: עכשיו.

אלעזר שטרן: מה שאמרתי.

ניסן סלומינסקי: רב מוישה, רב מוישה, מה - - -

משה גפני: אתה לא, אתה טועה.

ניסן סלומינסקי: רב מוישה, באמת, נו, אתה בין ראש השנה ליום כיפור, אז מה אתה עושה את כל זה?

משה גפני: לא, הוא לקח אותי לשם.

ניסן סלומינסקי: לא, הוא לא לקח, הוא דיבר על העברות, לא על עודפים מחויבים.

משה גפני: לקח, לקח, לקח.

יעקב ליצמן: ניסן, זה חלק מהכפרות כאן, כל אחד מסובב את השני.

משה גפני: הוא מביא את העודפים המחויבים להצבעה.

ניסן סלומינסקי: נו?

משה גפני: צריך לעבור פה מיליארדים עכשיו.

ניסן סלומינסקי: כן, עוד מעט נדבר על זה, זה לא קשור להעברות.

משה גפני: בסדר.

יעקב ליצמן: זה כפרות כאן, כל אחד מסובב את השני.

משה גפני: כפרות עם פרחים.

ניסן סלומינסקי: טוב, רבותי, בכל אופן - - -

משה גפני: צריך לעבור עכשיו מיליארדים, זה לא קשור למה שניסן אמר על העברות.

ניסן סלומינסקי: אמת, זה לא קשור, זה לא העברות.

ניסן סלומינסקי: מה הוא הולך לעשות?

אלעזר שטרן: מה שעשה משה אחר.

ניסן סלומינסקי: מה הוא עושה עם ההעברה לתע"ש?

ניסן סלומינסקי: קיבלו חומר?

ניסן סלומינסקי: מה?

משה גפני: אני עשיתי.

משה גפני: מה לעשות?

משה גפני: הייתי יכולתי לעצור את המדינה?

משה גפני: אני יצרתי את השיטה?

ניסן סלומינסקי: טוב, רבותי, ששש.

יעקב ליצמן: תסביר לי מה זה "עוז", מה זה?

ניסן סלומינסקי: טוב, רבותי.

משה גפני: אני רק שבועיים אחרי אישור התקציב לא הייתי מביא חוברות כאלה.

קארין אלהרר: אתה עשית תמיד דברים - - - , הרבה יותר טוב עשית.

משה גפני: מה לעשות?

משה גפני: עד היום לא שינינו את השיטה.

ניסן סלומינסקי: אני שוב חוזר ואומר, אלעזר, גם לך, אמרתי שני דברים: א', אנחנו רוצים לשנות את השיטה של ההעברות הכספיות ולקבוע נהלים, ולכן זה לא עולה לדיון היום; ב', היו עוד כמה סיבות שבכל אופן ההעברות הכספיות לא עולות לדיון וממילא גם כל - -

יעקב ליצמן: זו הסיבה העיקרית.

ניסן סלומינסקי: - - ההסברים על המשמעות של ההעברות, תראו טבלאות, יהיו הסברים מפורטים, וכל זה - - -

יעקב ליצמן: אני תומך בניסן, צריך ללמוד את השיטה.

ניסן סלומינסקי: כל זה יהיה בפעם הבאה.

משה גפני: אני יכול לקבל עם ליצמן התייעצות סיעתית לגבי מה שאתה מתכוון?

ניסן סלומינסקי: אני חושב שאתם יודעים.

יעקב ליצמן: אני יודע.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן אישרנו את הנושא של עודפים מחויבים.

יעקב ליצמן: למה זה כן?

ניסן סלומינסקי: עוד מעט תשמעו מה זה.

ניסן סלומינסקי: זה לא קשור בכלל לנושא של העברות כספיות.

משה גפני: בטח שקשור.

ניסן סלומינסקי: ישמעו אנשים את ההסברים ויחליטו.

ניסן סלומינסקי: אבל בכל אופן נמצאת אתנו כאן יעל מבורך, שאנחנו רוצים לקבל אותה בברכה.

משה גפני: צריך לברך אותה.

ניסן סלומינסקי: היא מוכרת, היא מבורכת כבר בהיותה בזמנו רפרנטית של כמה דברים.

<יעל מבורך: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: אבל היום היא כבר יושבת כאן על תקן, על הכיסא שהיה של אייל אפשטיין, ואיך זה נקרא?

ניסן סלומינסקי: סמנכ"ל - - -

אראל מרגלית: או אה, זה רציני, אה.

משה גפני: סגן ממונה על התקציב.

ניסן סלומינסקי: סגן ממונה על התקציב.

ניסן סלומינסקי: אני מציע שנחייך אליה, מי שרוצה, זה כדאי.

ניסן סלומינסקי: אז welcome, את מבורכת גם בשמך וגם בפנינו.

ניסן סלומינסקי: מי עוד נמצא פה ש-?

<יעל מבורך: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: אחר כך כשנגיע לנושאים הרלוונטיים, אז כל אחד יציג את עצמו לנושא של העודפים.

ניסן סלומינסקי: מדובר כאן על סדר גודל של 15.7 מיליארד שקל, לא צריכים לפחד, ולכן כדי - - -

יעקב ליצמן: איך יכול להיות ששר האוצר שם מינוי טוב של יעל?

יעקב ליצמן: בדרך כלל הוא עושה הכול לא טוב.

משה גפני: הוא לא שם לב.

ניסן סלומינסקי: - - - מאחר שהנחת הנחה והיא לא בהכרח נכונה, אז ממילא השאלה כבר לא קיימת.

יעקב ליצמן: מאחר שזה האמת, מה זה לא נכון?

משה גפני: למה?

משה גפני: נגיד בנק ישראל יש כבר?

משה גפני: כל מה שהממשלה עושה - - -

ניסן סלומינסקי: תלוי בנו.

משה גפני: תלוי בנו?

משה גפני: אני יכול למנות נגיד.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, בעשרת ימי התשובה - - -

ניסן סלומינסקי: דנו, והכנסת העבירה אלינו את זה לדיון נוסף, אני מבין.

משה גפני: הודיעו נו, יש נגיד, הרי אמרו לפני ראש השנה – לא אמרו איזו שנה.

ניסן סלומינסקי: בין ראש השנה ליום כיפור.

ניסן סלומינסקי: טוב, בכל אופן - - -

משה גפני: יש כבר?

משה גפני: בין ראש השנה ליום כיפור?

ניסן סלומינסקי: זה יהיה יחד עם הבורסה כשמנכ"ל - - -

משה גפני: מה שהממשלה עושה היא לא מצליחה, לכן יעל מבורך זה דבר חריג, זה מה שליצמן אמר.

ניסן סלומינסקי: הבנתי.

ניסן סלומינסקי: בסדר, בכל אופן - - -

עפר שלח: קשה התענית דיבור של היומיים-שלושה האלה, אה?

עפר שלח: ישבתם - - -

יעקב ליצמן: תן לי לאכזב אותך, היה לי את זה עוד פעמיים ראש השנה.

יעקב ליצמן: יום כיפור יש.

ניסן סלומינסקי: אתה רואה, אלעזר, דיברתי על לשמוע, אבל זה – בכל אופן - - -

יעקב ליצמן: זה הכול כדאשתקד.

ניסן סלומינסקי: יעל תתחיל בהסבר על הנושא של העודפים המחויבים, שגית תשלים אותה, ואם טמיר או מישהו אחר ירצה עוד להשלים כדי להבין יוכל, ואחר כך נעבור על אחד אחד, הרפרנטים יסבירו כל עודף מחויב מהו, ואנחנו בעזרת השם נאשר אותם.

ניסן סלומינסקי: .

ניסן סלומינסקי: Welcome אני מבקש, זה נאום ראשון, אז גם אלה שרגילים לדבר באמצע וכו', שהפעם לתת לזה לזרום כמו שמקובל בכנסת, שבנאום הראשון של הח"כ אפילו לא להעיר הערות ביניים, לא רק לא הפרעות.

<יעל מבורך: קטונטי, קטונטי, קטונטי.

אלעזר שטרן: הכניסו אותך לחברה לא טובה, מה שנקרא.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מכבדים, ובכבוד.

<יעל מבורך: קודם כול, לא נאום, הסבר קצר לגבי העודפים.

<יעל מבורך: תודה על הברכות, וגם לנצל את ההזדמנות להגיד שנה טובה בפתיחת שנת ההעברות התקציביות והדברים שעוד צפויים לפנינו השנה.

<יעל מבורך: אני שמחה מאוד להגיע לוועדה וגם מצפה לשיתוף פעולה, עבודה פורה ומוצלחת עם ועדת הכספים.

<יעל מבורך: מייד לאחר החג, כמו שאמר היושב-ראש, ב-1 באוקטובר נגיע ונציג, בעצם לבקשת הוועדה, הסבר לגבי שינויים תקציביים בתקציב המדינה: למה בכלל נדרשים שינויים תקציביים; איזה סוגי שינויים תקציביים יש; איך נבנה התקציב; איזה סוגים של הוצאה יש בתקציב המדינה, חלקנו מכירים: מזומן, הרשאה להתחייב, כמויות כוח אדם וכו' וכו'; איך קוראים קנייה תקציבית.

<יעל מבורך: את כל ההסבר הזה נעשה באופן מפורט בישיבה הבאה של הוועדה.

<יעל מבורך: היום למעשה אנחנו דנים ומגישים לוועדה את עודפי תקציב שנת 2012.

<יעל מבורך: מדובר בהוצאות שאושרו בממשלה ובחוק בשנת 2012, התחייבויות למעשה שהמשרדים השונים של הממשלה יצרו מול צד ג', מול ספקים חיצוניים, ומסיבות כאלה ואחרות לא השלימו להעביר להם את כל המימון.

<יעל מבורך: למשל, עושים התקשרות עם יועץ - - -

ניסן סלומינסקי: הנושאים האלה היו על-פי התקציב של השנה הקודמת.

<יעל מבורך: על-פי החוק, נכון מאוד.

<יעל מבורך: ההוצאות האלה אושרו.

<שגית אפיק: או על-פי חוזים, לאו דווקא חוק.

ניסן סלומינסקי: על-פי חוזים שאושרו.

<יעל מבורך: קודם כול, ההוצאות האלה מעוגנות בחוק 2012.

<שגית אפיק: בחוק הקודם, אחר כך יש תקציב.

<יעל מבורך: אחר כך המשרדים השתמשו בהם, ביצעו אותם וחתמו התקשרויות מול צדדים שלישיים מסוגים שונים.

<יעל מבורך: בדרך כלל כמו כל התקשרות, יש לה אבני דרך להוצאת המזומנים, לא משלמים את כל הכסף ב-day one, אז חותמים עם יועץ, ואומרים לו: ברגע שתיתן לי תוצר 1, 2, 3, אשלם לך בקצב כזה או אחר; בונים כביש, גם פה ההוצאה נפרסת לאורך השנים; התקשרות עם ספק שקבעו אתו שמשלמים לו בפריסת מזומנים מסוימת כזאת או אחרת, לא כל התשלומים יוצאים באותה שנה קלנדרית, יוצאים עד דצמבר, ולכן חלק מהתשלומים צריכים להגיע בינואר, בפברואר, במרס.

<יעל מבורך: במקרה שלנו אנחנו מאשרים את זה יחסית מאוחר בגלל שלא היה תקציב מדינה באוקטובר.

יעקב ליצמן: אפשר לעשות את זה שנתיים?

<יעל מבורך: מה הכוונה?

יעקב ליצמן: שנה אחת בונים כביש, יש עודפים שלא השתמשו בהם, אז משאירים את זה לשנה הבאה.

יעקב ליצמן: אם שנה הבאה לא גמרו עדיין את הכביש?

אלעזר שטרן: למה לא לחמש שנים?

ניסן סלומינסקי: יכול גם לחמש.

יעקב ליצמן: לא בטוח שאפשר, אני לא סתם שואל.

אלעזר שטרן: אני שואל.

יעקב ליצמן: שאלתי שאלה טכנית, כי מראש זה באמת - - -

<יעל מבורך: אכנס לזה ביתר פירוט בשבוע הבא.

<יעל מבורך: בעיקרון תקציבי פיתוח שההוצאה בגינם – כמו כבישים או בנייה, דיור – היא תמיד ארוכה ונפרסת למספר שנים עובדים אחרת, אנחנו לא מעמידים את כל המזומן ביום הראשון, כי זה יהיה ניהול לא נכון של התקציב, יש לנו כלי תקציבי שנקרא "הרשאה להתחייב", ארחיב עליו בהמשך.

<יעל מבורך: אבל בעיקרון עודפים זה בדרך כלל פעילויות שנתיות, לא רב-שנתיות, שפשוט נמשכו מעבר לדצמבר ונגררים עוד כמה חודשים.

אלעזר שטרן: כל שקל פה תחת חוזה?

<יעל מבורך: שגית תכף תרחיב על ההיבטים המשפטיים של למה אנחנו בכלל מעבירים עודפים ומה הסמכות לעשות את זה.

<יעל מבורך: אבל רק במשפט, שר האוצר רשאי להעביר עודפים, אנחנו מעבירים פה היום את מה שנקרא בעגה: עודפים מחויבים, כלומר, לכולם יש חוזה מולם, זה הכול סכומים מחויבים, לא תקציב שהמשרד לא השתמש בו בשנת 2012, תקציב שהוא השתמש בו ולא שילם בגינו, זאת מהות העודפים המחויבים.

אלעזר שטרן: אז השאלה של ליצמן עוד יותר תקפה.

ניסן סלומינסקי: אם נשאר באיזשהו משרד תקציב, אז קורים שני דברים: א', השר והמנכ"ל צריכים להתפטר; ב', האוצר לוקח את מה שנשאר.

אלעזר שטרן: אז הנושאים האלה אושרו פעם.

<יעל מבורך: זה אישור טכני, אפקטיבי.

ניסן סלומינסקי: זה לא קשור לעודפים - - - , זה עודפים מחויבים.

יעקב ליצמן: זה לא טכני כל כך, כי למשל משרד הבריאות או משרד החינוך או כל משרד אחר, אם הוא רוצה והאוצר לא מסכים, הוא לא יכול להעביר את זה – מחויבים.

יעקב ליצמן: על אף שהיה בתקציב שלו הוא לא יכול להעביר את זה רק בהסכמת האוצר, זה דבר אחד שצריך לדעת.

יעקב ליצמן: זאת אומרת, כשאתה רוצה להעביר את זה, תקציב העברות מחויבות משנה לשנה, אם האוצר אומר: אני לא מסכים לזה, על אף שהיה בתקציב, אז זה לא עובר, כי הרישום אצל האוצר.

יעקב ליצמן: זה לא בסדר, כי זה היה בחוק התקציב.

יעקב ליצמן: זה דבר אחד.

אלעזר שטרן: אז זה מה שאני אומר, נכון.

אלעזר שטרן: למה זה לא בסדר?

יעקב ליצמן: ו-ב', כמה שידוע לי, גם אם לא התחילו תקציב, גם אם לא נגעו בתקציב ורוצים להמשיך את זה, את המחויבים לשנה הבאה, גם אפשר.

אלעזר שטרן: בסדר, אבל הפעם אני מבין שזה הכול - - -

<שגית אפיק: עודף זה עודף, זה יכול להיות כל סכום, זה יכול להיות חלק מהסכום.

<יעל מבורך: נכון.

אלעזר שטרן: ניסן, השאלה שלי באמת – יכול להיות שיהיה פה דיון.

אלעזר שטרן: אבל למה שיהיה פה דיון אם כבר היה פה על זה דיון בדיוק, הרי זו לא מחשבה חוזרת, אין לנו גמישות?

ניסן סלומינסקי: א', אתה צודק, כי זו התחייבות של משרד, אבל בכל אופן מאחר שכפי שאומרים, זה צריך לעבור לשנה הזו וצריך את האישור של השר, אז זה צריך לעבור, ככה החוק או התקנה, היא תסביר עוד מעט בדיוק מה אומר שאנחנו צריכים לאשר.

ניסן סלומינסקי: והאמת שבשנים הקודמות בכל ועדות הכספים, ואני מניח שגם אחרי שזה יכנס אצלנו, הנושא של עודפים מחויבים עבר וזהו כמו שאתה אומר, אבל פעם ראשונה – בכל אופן יש כל אחד עד שהוא קולט ומבין, אז אמרנו: נעביר את זה, יהיו הסברים, וכשנתרגל באמת זה יהיה עודפים מחויבים - - -

אלעזר שטרן: או שנשנה את התקנה.

ניסן סלומינסקי: שזה צריך להגיע לפה לאישור – אנחנו רוצים שיישאר, אבל האישור הוא אישור יותר פורמלי.

<יעל מבורך: אדוני היושב-ראש, עוד כמה נקודות קצרות רק בשביל להשלים את התמונה כדי שנוכל לדון בכל פנייה לגופו של עניין.

<יעל מבורך: אנחנו מעבירים היום, כמו שאמרת, קרוב ל-15 מיליארד שקל, זה סכום דומה לסכום שהיה לנו בשנת 2012, וזה גם בסך הכול שיעור דומה למה שיש לנו בשנים קודמות, סדר גודל של 5% מהתקציב מועבר כעודף מחויב בין השנים, זה גם מה שיש לנו השנה משנת 2012 ל-2013.

<יעל מבורך: אנחנו בדרך כלל מקפידים להעביר את העודפים לתקנה שבה הם נוצרו, למרות שיש בזה אלמנט קצת ביורוקרטי, כי לכאורה יכולנו לבוא בעוד יום או בעוד יומיים או בעוד חודש ולעשות שינוי העברות והכנסת תאשר את זה, - -

יעקב ליצמן: נוסיף, נוסיף.

<יעל מבורך: - - ואז עושים פנייה לצורך העניין פעמיים, עושים שינוי תקציבי פעמיים.

<יעל מבורך: אבל כדי שנעשה את זה בצורה הכי שקופה והכי ברורה, אנחנו מעבירים את התקנות, את העודף למקום שבו - - -

<שגית אפיק: לתקנה או לתוכנית?

<יעל מבורך: בדרך כלל לתקנה ובוודאי לתוכנית שבה היא נוצרה.

<שגית אפיק: התוכנית זה מהחוק, אבל התקנה - - -

<יעל מבורך: זה לא מחויב חוקית, זאת ההנחיה הפנימית שלנו במשרד האוצר.

<שגית אפיק: לתוכנית זה מחויב חוקית, אבל לתקנה לא.

ניסן סלומינסקי: בישיבה הבאה יסבירו מה זה תקנה ומה זה תוכנית ומה זה הדברים האלו, המספרים של התקנות.

<יעל מבורך: נכון, רק הערה אחת בכל זאת לשנה הזאת, כי היא שנה מיוחדת - - -

אלעזר שטרן: ניסן, אני מבקש לשאול אחר כך.

קארין אלהרר: כן, גם אני רוצה לשאול.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז, קודם כול רק ניתן להסביר.

עליזה לביא: למה השנה מיוחדת?

<יעל מבורך: השנה היא שנה מיוחדת מכיוון שבשנת המעבר לשנת 2013 עשינו תהליך שנקרא חריש עמוק, בעצם צמצום מספר התקנות והתוכניות בתקציב ושינוי הסדר כך שיהיה יותר מתודולוגי ויותר ברור לקריאה לעין הלא מיומנת – והדבר הזה, בעצם שינינו את המספור של כל הסעיפים בתקציב.

<יעל מבורך: בגלל ששינינו את המספור, אז השנה אי-אפשר לראות, לצורך העניין, את הסעיף בשנת 2012 ובשנת 2013 כי מספרו שונה, אבל ברמה המהותית ובוודאי מעתה ואילך עכשיו כשאלה הם המספרים החדשים, העודפים מועברים לתוך המקום שבו נוצרה ההתחייבות.

משה גפני: מה עשיתם עד היום עם העודפים?

ניסן סלומינסקי: רב מוישה, באמת, ביקשו כאן כמה לדבר, ואני רוצה שקודם יעל תסיים, שגית תאמר, ויכול להיות שכתוצאה מזה יחסכו הרבה שאלות, ואם לא, אפשר יהיה לשאול.

<יעל מבורך: נקודה אחרונה, גם קשורה לדברים שאמר חבר הכנסת ליצמן, אנחנו מעבירים פה היום את כל העודפים המחויבים.

<יעל מבורך: בשנים קודמות בעבר היו מעבירים אותם במנות מסוימות - -

<קריאה: טיפין, טיפין.

<יעל מבורך: - - על פני השנה, זה תלוי בסגירת הספרים של החשב הכללי כדי לדעת מהו אכן העודף.

<יעל מבורך: השנה, א', הספרים כמובן נסגרו ולא יכולנו להעביר את העודפים בגלל שלא היה תקציב מדינה מאושר, עכשיו כשתקציב המדינה מאושר בישיבה הראשונה אנחנו מעבירים 100% מהעודפים המחויבים, למעט סעיף אחד, סעיף הכנסת.

יעקב ליצמן: בדרך כלל זה לוקח שלושה חודשים.

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: רגע, שנייה.

ניסן סלומינסקי: תנו לשגית, ואחר כך יהיו שאלות.

יעקב ליצמן: אם אתם יודעים לעשות את זה עכשיו מייד - - -

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שהיא תסביר ולא יהיו שאלות, בואו, חבר'ה, טיפה - - -

אלעזר שטרן: בבקשה, אתה מנהל את הישיבה.

ניסן סלומינסקי: יעל, רק הערה קטנה, שהספרים אצלנו עוד פתוחים עד אחרי הושענא רבה, אז זה בסדר, אפשר עוד.

<יעל מבורך: לא בגזרתי.

אלעזר שטרן: צדיקים אצלך ואת מסודרת.

ניסן סלומינסקי: צדיקים אמרתי, כך פתחתי בהתחלת הישיבה.

אלעזר שטרן: אמרתי, היא מסודרת.

ניסן סלומינסקי: שגית תסביר, ואחר כך הח"כים נרשמו ויוכלו לשאול ולומר.

<שגית אפיק: אז באמת עודפים זה סוג של שינוי תקציבי, העברה תקציבית ספציפית.

<שגית אפיק: רק כדי שתהיה התמצאות ובלי לגנוב את מה שיהיה ביום עיון ב-1 באוקטובר – העברה תקציבית כמו חוק התקציב מורכבת בעצם מארבעה סוגי פרטים: כשהפרט הראשון זה סעיף תקציבי, סעיף תקציבי זה הסעיף של המשרד, הוא תמיד ממוספר בשני מספרים, מתחתיו יש בדרך כלל תחום פעולה שמסומן בארבעה מספרים.

<שגית אפיק: תחום פעולה מאגד בתוכו מספר תוכניות, ותוכנית זאת בעצם הרמה הכי נמוכה שוועדת הכספים רואה.

אלעזר שטרן: שש ספרות.

<שגית אפיק: תוכנית היא משש ספרות, נכון.

<שגית אפיק: היא עם שש ספרות וקו מקווקו, ותחום פעולה קו מקווקו ונקודות.

<שגית אפיק: וסעיף בשני קווים מקווקוים – זה קבוע אגב בחוק יסודות התקציב, אפילו סוג הקווקוו.

ניסן סלומינסקי: הסבר מפורט של זה יהיה ב-1 באוקטובר.

<שגית אפיק: אבל רק בשביל שנתמצא – מתחת לתוכניות יש תקנות תקציביות, שכמו שאמרה יעל, בשנים האחרונות הם עשו את הפעולה של חריש עמוק, שהיא פעולה מבורכת והם מביאים לצמצום של התקנות התקציביות, שזה דבר נכון.

<שגית אפיק: את התקנות התקציביות אפשר לראות באתר משרד האוצר.

אלעזר שטרן: מה זה המלל לפני זה?

<שגית אפיק: המלל זה התוכנית.

<שגית אפיק: התחום פעולה זה שם תחום הפעולה.

<שגית אפיק: אם למשל נסת

<שגית אפיק: כל בהעברה - - -

אלעזר שטרן: לא, המ"ם והלמ"ד.

קארין אלהרר: מ"ם, למ"ד.

<שגית אפיק: אה, מ- ,ל-.

יעקב ליצמן: מ- , ל-.

<שגית אפיק: ההוצאה עוברת, ההוצאה תהיה במקום 346, 117.

ניסן סלומינסקי: אני מציע שנתמקד - - - ב-1 באוקטובר.

ניסן סלומינסקי: כיצד ההוצאה משתנה לאור ההעברה התקציבית שבפניך.

ניסן סלומינסקי: ההפרש ביניהם זה יהיה מה שיהיה לך שם בצד, אבל בואו נעזוב את זה.

אלעזר שטרן: הבנתי.

<שגית אפיק: זו בעצם ההעברה התקציבית שבפניך.

<שגית אפיק: במקרה של מ-, ל- בתוך ההוצאה זה שינוי בטור של הוצאה.

<שגית אפיק: ואם זה היה נמצא בהרשאה להתחייב, אז זה היה שינוי בהרשאה להתחייב בעצם.

<שגית אפיק: זה בעצם שינוי תקציבי.

<שגית אפיק: המסגרת החוקית של שינויים תקציביים קבועה בחוק יסודות התקציב, סעיפים 11 עד 15, כאשר סעיף 11 מתייחס לשינויים תקציביים, להעברות תקציביות שהיום לא נדבר עליהם, וסעיפים 13 עד 15 מתייחסים לעודפים.

<שגית אפיק: סעיף 13, שהוא הסעיף הראשי, קובע שאם נותר סכום עודף באחד מסעיפי התקציב של שנת התקציב הקודמת.

<שגית אפיק: כלומר, במקרה שלנו נותר סכום עודף בחוק התקציב לשנת 2012, זה יכול להיות כל הסכום וזה יכול להיות חלק מהסכום, רשאי שר האוצר בהודעה לוועדת הכספים להתיר את השימוש באותו סכום שנשאר באותו סעיף תקציב לשנת הכספים הבאה, ובלבד שזה יהיה לאותה תוכנית שהייתה בחוק התקציב שקדם לו.

<שגית אפיק: וכאן יעל חידדה שהם אפילו משתדלים מאוד להביא את זה לאותה תקנה.

<שגית אפיק: החוק לא מבחין - - -

קארין אלהרר: רגע, אבל אם הם לא מביאים את זה לאותה תקנה, אתם מפנים את תשומת לב הוועדה?

<יעל מבורך: הוועדה רואה ברמת תוכניות, היא לא רואה תקנות, היא לא רואה תקנה.

<שגית אפיק: אבל אולי כדאי לאור מה שאמרת, ובגלל שיש פה סכומים מאוד גבוהים - - -

קארין אלהרר: התקנות לא מופיעות פה.

משה גפני: היא לא יכולה להעביר לתקנה אחרת, אבל ההעברה - - -

<שגית אפיק: היא לא צריכה להביא, אבל היא יכולה באמת לאור העובדה שיש פה - -

משה גפני: זה לא מה שקארין שאלה.

<שגית אפיק: - - סכומים מאוד מאוד גבוהים וגם הרבה עודפים, יעל, הרפרנט יכול להפנות את תשומת לב הוועדה במקרה שבו התקנה היא תקנה אחרת באותו עודף בהעברה מסוימת.

משה גפני: אי-אפשר, על עודף לא צריך להצביע.

עליזה לביא: על העברה כן צריך להצביע.

ניסן סלומינסקי: היא אומרת שהשנה אין.

<יעל מבורך: השנה הנושא הזה לא רלוונטי בכלל.

<שגית אפיק: כל מה שנמצא כאן זה לאותה תקנה?

<יעל מבורך: זה לא רלוונטי כי אין משמעות לאותה תקנה, כי התקנות השתנו, בשנה אחת פעם אחת.

<שגית אפיק: אז השנה כל התקנות השתנו.

<יעל מבורך: השנה רוב התקנות השתנו.

ניסן סלומינסקי: אז כל ההעברות שנמצאות כאן, התקנה שלהן השתנתה.

<יעל מבורך: אנחנו לא יכולים לזהות בספר הזה את התקנות בכלל כי הן לא נמצאות פה, אבל המספרים השתנו.

<שגית אפיק: אבל במהות.

משה גפני: שגית, אין הפחתה בעודפים.

משה גפני: בהעברות יש הפחתות, הם מעבירים ממקום למקום.

<שגית אפיק: ברור, אבל אם הם משנים את התקנה - - -

<יעל מבורך: במהות אני מציעה – שוב, זה לא רלוונטי לשנה – אבל ככל שזאת בקשה שלכם לגבי איך אתם רוצים לראות את השינויים התקציביים בכלל בעודפים ובשינויים אחרים.

<שגית אפיק: בנוהל אולי.

<יעל מבורך: אני מניחה שאתה תרכז את הדבר הזה, ובנוהל נחליט מה מסוגלים לעשות, לא מסוגלים לעשות, איך נערכים.

אלעזר שטרן: אני הולך לשאלה שלי, ואני חושב שחבר הכנסת גפני יכול לנחש אותה.

ניסן סלומינסקי: אלעזר, אפשר, רק שתי מילים נשארו לה, ואז אתן לכולם לשאול?

אלעזר שטרן: חשבתי שהגענו – כן, בבקשה.

<שגית אפיק: החוק מדבר על הודעה לוועדה ולכאורה זו תשובה לשאלתך, זה לא היה צריך להגיע לכאן להצבעה ולאישור.

<שגית אפיק: הנוהג מזה שנים שהודעה לוועדה – זה מופיע בעוד סעיפים בחוק יסודות התקציב – זה נוהג שנוצר בין משרד האוצר לבין ועדת הכספים שנים רבות כבר.

יצחק כהן: אם תוך 21 יום איציק כהן לא עלה על זה, זה עובר.

<שגית אפיק: אם בתוך 21 ימים חבר ועדה לא ביקש לעכב את אותה הודעה, רואים את ההודעה כמאושרת.

יעקב ליצמן: אז מה הפטנט?

יעקב ליצמן: מבקשים להצביע, אפשר להצביע על זה מייד, ומצביעים על זה ולא צריך לחכות 21 יום.

ניסן סלומינסקי: זה חוסך את ה-21 יום.

אלעזר שטרן: חוסך או עוקף?

ניסן סלומינסקי: לא, לא עוקף.

<קריאות: - - -

<שגית אפיק: 21 יום זו ברירת מחדל, אם אף חבר ועדה לא יעכב את ההודעה, רואים אותה כמאושרת.

יעקב ליצמן: מה אתה חושב, שזה הפטנט.

יצחק כהן: תתכוננו להרבה עיכובים, בקיצור.

ניסן סלומינסקי: זו פריבילגיה, אתה בעיקרון לא צריך - - - , זה יכול להיות מאושר בלעדינו.

<שגית אפיק: זה תקציב דו-שנתי.

משה גפני: ביקשנו שגם העודפים יהיו בהצבעה וב-21 האוצר התנגד, האוצר עמד על רגליו האחוריות, לא רצה הצבעות.

<שגית אפיק: נכון, כשעשינו את חקיקת המסגרת לתקציב דו-שנתי, הוועדה באמת ביקשה שלכל הפחות בתקציב דו-שנתי שבו עלולים להיות או יותר עודפים או יותר בעיות במעבר הזה בין שנה לשנה יהיה אישור, והאוצר התנגד, אבל בסופו של דבר הושגה הסכמה בפועל לעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו עושים את זה.

משה גפני: לא הושגה הסכמה, מה שקרה זה שפשוט עיכבתי את כל העודף שהגיע.

<שגית אפיק: הבאת להצבעה.

משה גפני: היה צריך להצביע.

<יעל מבורך: הנה, הגענו להצבעה.

ניסן סלומינסקי: הנה, זה מה שאני הולך לעשות פה.

משה גפני: לא, אבל אני לא מבין למה האוצר התנגד.

משה גפני: בבקשה, אבל את זה צריך לשנות בחוק.

משה גפני: זה חוק.

משה גפני: אתה יכול לעכב את זה, כל אחד יכול.

ניסן סלומינסקי: לכן אני אומר, אני רוצה להצביע כשנרגיש אחריות, שנדע שזה בסדר ונתקדם.

<שגית אפיק: עוד שתי מילים – לאחר שאותר השימוש בסכום העודף, הסכום הזה מתווסף בעצם לתקציב של שנת הכספים הבאה, במקרה שלנו שנת הכספים הנוכחית בהתאמה, ורואים אותו כאילו הוא חלק ממנו.

<שגית אפיק: לפי החוק, המועד לפנייה לוועדה בהודעה זה חודש ימים לפני תום שנת הכספים, אבל ועדת הכספים רשאית במקרים מיוחדים להרשות את ההגשה במועד מאוחר יותר.

<שגית אפיק: במקרה הזה נראה שמתקיימות נסיבות מיוחדות גם לאור התקציב שהוגש באיחור בשל הבחירות והעובדה שמדובר בתקציב דו-שנתי.

<שגית אפיק: שר האוצר לא חייב להביא את העודפים, כמו שציין חבר הכנסת ליצמן, זו גם לא סמכות של המשרד עצמו, הסמכות היא של שר האוצר.

<שגית אפיק: אם משרד מסוים מעוניין בשימוש בעודף של עצמו הוא צריך לפנות לשר האוצר, שר האוצר צריך לקבל את הבקשה שלו, והוא זה שפונה לוועדת הכספים.

<שגית אפיק: בניגוד לשינויים בתקציב שבהם מוזכר גם השר הרלוונטי, בעודפים הסמכות היא של שר האוצר בלבד בעצם לפי החוק.

<שגית אפיק: המונח "עודפים מחויבים" ו"עודפים לא מחויבים" שתשמעו כאן, והסבירה יעל שעודפים מחויבים זה עודפים שכבר התחייבו עליהם, לא מופיע בחקיקה, זה מונח שנוהג באוצר גם מזה שנים והוועדה מכירה בו, אבל החקיקה לא מבחינה בין עודפים מחויבים לבין עודפים לא מחויבים.

ניסן סלומינסקי: עכשיו שאלות, אלעזר ראשון ואחר כך קארין.

משה גפני: אני גם רוצה, עצרתי את השאלה.

אלעזר שטרן: בתקציב לפני שנתיים – בתור יושב-ראש הקרן לרווחת נפגעי השואה שאלתי את חבר הכנסת גפני – קראנו בעיתונים שנשארו עודפים והוועדה או משרד האוצר החליט להעביר אותם לרשויות המקומיות.

<יעל מבורך: משנת 2012 לשנת 2013?

משה גפני: בטח, מה השאלה?

משה גפני: הותקפתי אז בעיתונים על זה.

אלעזר שטרן: אז אנחנו חוזרים עכשיו לשאלה הזאת.

אלעזר שטרן: באתי לדיון הזה כדי שדברים כאלה לא יקרו.

אלעזר שטרן: באתי לפה, לבניין הזה בכלל באתי כדי שדברים כאלה לא יקרו.

יצחק כהן: אז למה אישרו?

יצחק כהן: למה יש עודפים?

יצחק כהן: משהו חדש קורה.

ניסן סלומינסקי: אלעזר, לפני שהיא תענה לך, כי לא הייתי, אבל מהניסיון שלי יש משרדים שנשארים בעודפים, לא שמו לב, פספסו, והאוצר לוקח את זה בכל המקומות.

ניסן סלומינסקי: יש תקנות.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע מה היה בארבע שנים, אבל לפני כן בקרן הזו שאתה מדבר עליה הייתה מניעה של ההנהלה של הקרן – הנהלת הקרן בזמנו לא חילקה, לא פעלה, והשאירה את הכספים שם, והיה כעס גדול.

ניסן סלומינסקי: אני זוכר חיילים משוחררים.

אלעזר שטרן: לא, מה פתאום, אתה טועה לגמרי.

ניסן סלומינסקי: לא טועה.

ניסן סלומינסקי: אתה מדבר על מה?

ניסן סלומינסקי: על חיילים משוחררים?

אלעזר שטרן: מה פתאום.

משה גפני: על הקרן של רווחת ניצולי השואה.

ניסן סלומינסקי: אה, אתה מדבר, סליחה, חשבתי שאתה מדבר על חיילים.

ניסן סלומינסקי: לא, כי זו דוגמה שם - - -

משה גפני: על קרן הרווחה.

אלעזר שטרן: את זה אני מכיר, זה כן, אבל לא נתתי את הדוגמה הזאת.

משה גפני: הוא מדבר על קרן הרווחה, הוא עמד בראשה.

ניסן סלומינסקי: בסדר, זה משהו אחר, נתתי דוגמה שלפעמים הקרן לא מתפקדת, מחשבונות שלה נשאר.

אלעזר שטרן: זאת קרן שתפקדה מצוין.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז, בסדר, זה משהו אחר, סליחה.

<יעל מבורך: אני לא מכירה את המקרה הפרטני שעליו אתה מדבר, אבל - - -

אלעזר שטרן: הנה, חבר הכנסת גפני יודע להרחיב.

משה גפני: האוצר בא ואמר – אגיד לך רק מה המקרה, אז תוכלי לענות לו.

ניסן סלומינסקי: זה מקרה פרטי.

משה גפני: בסוף באמת לא הסכמתי לזה בגלל שזה היה נראה רע, אבל היה כסף שמבחינת החוק האוצר בא לוועדה, ואמר: אני משלם את כל הכסף על-פי החוק, יש שם יתרה שהעברתי לה בשנה שעברה בכלל, העברתי מדי הרבה כסף, ואני צריך להעביר את זה לדבר אחר, לא שניצולי השואה יפגעו.

משה גפני: וזה היה רע, מכיוון שבחוץ זה הצטייר – והאופוזיציה גם טענה בצדק: למה לוקחים כסף מניצולי השואה ונותנים, למה זה היה?

משה גפני: למשהו אחר.

אלעזר שטרן: לרשויות המקומיות, אמרתי.

משה גפני: לרשויות מקומיות.

משה גפני: היה צריך לתת כסף, דרשנו כסף למענקי האיזון, אז אמרו: זה סעיף שבלאו הכי יש בו יתרת סכום שהעברנו יותר מדי בשנה קודמת.

משה גפני: אומר חבר הכנסת אלעזר שטרן: איך עושים דבר כזה?

משה גפני: מה זה?

משה גפני: האוצר בא ולוקח מדבר כל כך חיוני כשהוא רוצה לתת לסעיף אחר, זה היה בעודפים.

יעקב ליצמן: עשו את זה גם עכשיו.

עליזה לביא: אבל, חבר הכנסת גפני, בשביל זה אנחנו פה, כדי שזה לא יקרה גם השנה.

משה גפני: הולך לקרות פי אלף יותר גרוע, כבר עכשיו - - -

ניסן סלומינסקי: רבותי, רק רגע, ששש.

משה גפני: בחיים לא תבינו מה כתוב פה.

משה גפני: אני ממתין לראות למה באתם.

עליזה לביא: אז באנו כדי להבין, ואם צריך יום עיון כדי להבין, אז נעשה יום עיון כדי להבין.

משה גפני: יום עיון.

משה גפני: אני הולך לראות מה אתם עושים עם שתי החוברות האלה.

משולם נהרי: גם שנת עיון לא תעזור.

יעקב ליצמן: אבל גם השנה עשיתם כבר – האפוטרופוס הכללי - - -

ניסן סלומינסקי: רבותי, אנחנו מערבבים - - -

ניסן סלומינסקי: רבותי, דקה, דקה.

עליזה לביא: אתה יודע שגם הירח והשמש נבראו ביום הרביעי למרות שהאור נברא ביום הראשון, מי כמוך יודע את זה.

עליזה לביא: הרי למה היה צריך את הירח ואת השמש ביום הרביעי - -

משה גפני: עליזה, לא צריך להיות - - -

ניסן סלומינסקי: עליזה, עליזה - - -

עליזה לביא: - - אתה יודע את זה.

עליזה לביא: לך אני לא צריכה לספר את זה, למה בראו את הירח ביום הרביעי.

משה גפני: לא צריך להיות כזה יהיר.

ניסן סלומינסקי: לא, רבותי, די, רב מוישה ועליזה, בואו.

משה גפני: אפשר לחשוב שקודם הכול לא היה בסדר, עכשיו הגעתם, הכול בסדר.

עליזה לביא: לא באתי מיהירות, באתי מחוסר ידיעה.

עליזה לביא: להפך, באתי ללמוד, באנו ללמוד.

משה גפני: אצל שר האוצר הקודם ראש המטה הפוליטי שלו לא היה בישיבות.

ניסן סלומינסקי: רב מוישה ועליזה, די, עליזה, עליזה.

עליזה לביא: אתה כל כך כועס על חוסר שיתוף הפעולה, אז אתה ישר מתקיף.

יצחק כהן: איזה שיתוף פעולה, עליזה?

משה גפני: לא צריך להגיד - - -

ניסן סלומינסקי: עליזה ומוישה, די, די, רבותי.

יצחק כהן: הרסתם משפחות, איזה שיתוף פעולה?

עליזה לביא: - - -

יצחק כהן: קברתם משפחות, איזה שיתוף פעולה?

יצחק כהן: גמרתם על אלפי משפחות, הרסתם אותם.

ניסן סלומינסקי: רב יצחק, נו, אי-אפשר.

יעקב ליצמן: איפה דב ליפמן עם הכפרות של הפרחים?

יעקב ליצמן: מטורף על הראש.

ניסן סלומינסקי: רבותי, די, אני מבקש שוב, רבותי, בואו - - -

עליזה לביא: למה?

עליזה לביא: מה הקשר?

יעקב ליצמן: מטורף על הראש.

עליזה לביא: למה?

ניסן סלומינסקי: עליזה, אני מבקש.

עליזה לביא: לא, משמיצים פה חבר שלנו.

יעקב ליצמן: כפרות עם פרחים, מטורף על הראש, הוא צריך אשפוז באיתנים.

עליזה לביא: מה קרה לך?

עליזה לביא: תגיד לי.

עליזה לביא: אתה לא יכול להשמיץ חבר כנסת שלא נמצא פה, סליחה, אדוני, יומיים לפני יום כיפור.

ניסן סלומינסקי: עליזה.

יעקב ליצמן: יש לי על מה לעשות תשובה.

שמעון סולומון: ליצמן, דיברת על אהבת חינם, אני לא רואה - - - .

שמעון סולומון: כשהוא יהיה פה דבר עליו.

ניסן סלומינסקי: רבותי, אני מבקש.

יצחק כהן: אפילו אהבה.

ניסן סלומינסקי: רבותי, אני מבקש עוד פעם, ואני אומר, ישנם דברים ובואו לא ננסה - - -

יעקב ליצמן: כפרות עם פרחים.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש שלא נערבב נושא בנושא, ותדעו גם שיש נושאים, ועליזה ואלעזר, תדעו שיש נושאים שגם לאוצר יש "קניפלך", האוצר שם בתקנות סכומים גבוהים יותר - -

יעקב ליצמן: כל התקציב שלו זה "קניפלך".

ניסן סלומינסקי: כדי שיהיה לו גם כן אפשרויות למשחקים שהוא צריך לפעמים.

ניסן סלומינסקי: זה לא קשור אחד לשני, ובואו נלמד לאט לאט את הדברים, יש דברים שבמופלא ממך אל תדרוש, ויש דברים שאנחנו כן צריכים, שבאחריות שלנו, זה לא קשור לנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: קארין, אם יש לך עוד שאלה.

קארין אלהרר: כן.

קארין אלהרר: הדוגמה שחבר הכנסת שטרן נתן רק מחדדת את חוסר ההבנה שלי.

קארין אלהרר: אם באמת הכול עובר מאותו סעיף נקודתי בשנה קודמת לסעיף נקודתי בשנה שאחרי, זה עובר בדיוק לאותה התחייבות, לאותה תוכנית או לאותה תקנה שמסבירה בדיוק את אותו דבר, זה עניין אחד שנראה לי לגיטימי ונכון ואין שום מניעה להצביע ולאשר את זה.

קארין אלהרר: אם במקרה יש משהו שעובר לא בדיוק לאותה התחייבות, זה משהו שאני מבקשת שהאוצר ייתן הסבר מלומד למה זה עובר, זה הכול.

יעקב ליצמן: רק מילה, אני רוצה להסביר לך, את פשוט טכנית טועה, כי אם אני רוצה - - -

קארין אלהרר: אני תמיד טועה, אבל אתה פה - - -

ניסן סלומינסקי: לא, דווקא היא לא, במקרה הזה היא לא טועה.

ניסן סלומינסקי: במקרה הזה את לא טועה, אבל זה בסדר.

יעקב ליצמן: לא, אסביר לך משהו.

משה גפני: היא גם לא טעתה - - -

יעקב ליצמן: יבוא האוצר כל פעם ויגיד שהוא מעביר מסעיף לסעיף לאותו סעיף, אז מותר, אמרת שהכול בסדר, כן?

קארין אלהרר: לכאורה.

יעקב ליצמן: אחרי שבוע - - -

עפר שלח: רגע, אבל זה בתוכנית לא בתקנה, הוא יכול עדיין בכלל להוריד את התקנה למטה, אנחנו לא רואים אותה.

קארין אלהרר: נכון, אנחנו לא רואים את התקנה.

ניסן סלומינסקי: ששש, רבותי.

יעקב ליצמן: אז מותר לו לכל הדעות, נכון?

יעקב ליצמן: אז די, אז זה בסדר.

יעקב ליצמן: אחרי שבוע בא האוצר, הוא אומר: אני, כמו כל סעיף אחר שהוא יכול להוסיף לסעיף, מותר לו.

משולם נהרי: מעביר לרזרבה קודם כול.

יעקב ליצמן: מותר לו, הוא מעביר – אפילו בלי רזרבה, אפילו לא צריך רזרבה, הוא יכול - - -

משולם נהרי: כדי שלא ירגישו.

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: רבותי, אנחנו - - -

משולם נהרי: ככה אתה יכול להתנהל - - -

משולם נהרי: מכובעים לפרחים.

<שגית אפיק: למה?

<שגית אפיק: אבל אם זה מעל 2 מיליון היא תדע מזה, היא תגיע לפה לאישור.

יעקב ליצמן: אפשר בוועדת הכספים – כל משרד יכול להעביר אם יש לו נגיד מדי הרבה כסף בסעיף, רוצה להעביר, מעביר.

קארין אלהרר: 2 מיליון.

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: לא, רבותי, בוא ננסה, קארין.

ניסן סלומינסקי: רבותי, אני מבקש שוב.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש מהח"כים - - -

יעקב ליצמן: לא תדע שזה אותו כסף - - -

עפר שלח: בדיוק, מעבר ל-2 מיליון צריך לבוא לפה.

עפר שלח: אתה תספר לי, אבל לא שלא אדע.

עפר שלח: סטטוטורית, למה שלא אדע?

ניסן סלומינסקי: עפר, רק רגע, מה שאני מבקש - - -

יעקב ליצמן: כי אתה לא שם לב בפנייה.

יעקב ליצמן: אתה עובר - - -

קארין אלהרר: אה, לא שם לב זה משהו - - -

עפר שלח: אם אני לא שם לב זו בעיה שלי.

משה גפני: זה לא שאתה - - -

יעקב ליצמן: זה לא כתוב בפנייה.

ניסן סלומינסקי: רבותי, אני מבקש.

יעקב ליצמן: זו פנייה שהייתה לפני שבועיים, לפני חודש ימים, הפנייה אחרת, אתה לא רואה את זה.

יצחק כהן: עפר, אסביר לך אחרי זה – מגיש שינויים.

ניסן סלומינסקי: רבותי, אני מבקש שוב, קודם כול מהח"כים הוותיקים להתאפק טיפה; ו-ב', קארין, השאלה שאת שואלת היא שאלה נכונה.

מרב מיכאלי: מאוד כדאי שהח"כים הוותיקים יגידו את מה שהם אומרים, דווקא שלא יתאפקו, אדרבה.

ניסן סלומינסקי: היא שאלה נכונה, ובעיקרון שר האוצר לא צריך להביא את זה להצבעה כאן.

יצחק כהן: וליצמן ענה תשובה נכונה.

ניסן סלומינסקי: הוא יכול בעודפים מחויבים רק להודיע ונגמר הסיפור.

<שגית אפיק: בעודפים בכלל.

יעקב ליצמן: לא רוצים לדעת אמת.

ניסן סלומינסקי: כל שכן במחויבים, ואת צודקת שבעיקרון למה צריך – קודמי ובטח לא יודע ממתי זה התחיל, השתרש המנהג הטוב שזה מגיע לפה, ואנחנו אפילו מצביעים.

ניסן סלומינסקי: יש בזה גם פלוס מסוים שזה חוסך את ה-21 יום, אבל אני מניח שזו לא הייתה המגמה המרכזית, למרות שזה חוסך, אז זו פריבילגיה שלנו.

ניסן סלומינסקי: אבל את צודקת, בעיקרון אתה יכול להגיד, כמו שאלעזר אמר: רבותי, חבל לי על הזמן, זה עודף מחויב, זה פרויקט שיש עליו חוזים, הוא אושר בזמנו, אין בעיה, למה אתה מבלבל את המוח, תרוצו, זה בעיקרון החוק.

ניסן סלומינסקי: לקחנו על עצמנו שלב נוסף, אמרנו: אנחנו רוצים בכל אופן לדעת, נקודה אחת.

ניסן סלומינסקי: נקודה שנייה, שאם באמת משתנה עודף מחויב מ-2012 שעכשיו משום מה מעבירים אותו למשהו אחר, זה ודאי שהיא צריכה להודיע, אנחנו נבקש את זה בנהלים שוודאי תודיע, אבל היא כבר הודיעה שבמקרה הזה זה לא רלוונטי, כלומר, הכול עובר ממה שהיה למה שממשיך.

ניסן סלומינסקי: אבל אני אומר, בעיקרון, בנהלים שלנו נבקש שגם בעודפים המחויבים – אם קורה שעודף מחויב בפרויקט מסוים משום מה עשה איזה תפנית למקום אחר ומגיע, שיציינו בפנינו כדי שנוכל לדעת את זה ולחשוב.

ניסן סלומינסקי: כך שאת צודקת בשני הדברים שאמרת.

<יעל מבורך: רק להוסיף על זה עוד דבר אחד.

<יעל מבורך: לשם כך נמצאים פה למעשה כמעט רוב הכלכלנים שעובדים באגף התקציבים באוצר.

<יעל מבורך: אני רואה שנמצאים פה גם המון נציגים מתוך המשרדים כדי שבעצם הוועדה תוכל לעבור על כל סעיף וסעיף ולשאול את כל השאלות שיש לה.

<יעל מבורך: בשביל זה נמצאים פה – זה נכון גם לעודף, למרות שהוא הודעה, וגם לצורך העניין אפשר רק להתנגד לו באופן זה – היום אנחנו גם מצביעים עליו, ובוודאי לגבי שינוי תקציבי.

<יעל מבורך: בשביל זה נמצאים פה אנשי המקצוע כדי לענות על כל השאלות.

ניסן סלומינסקי: נעשה מאמצים גדולים שתהיה כמה שיותר שקיפות.

יצחק כהן: סימפוזיון ליומיים.

ניסן סלומינסקי: אבל אני אומר שוב, שגם בשקיפות יש תמיד – יש שקיפות של שקיפות מה שנקרא, אבל בסדר.

ניסן סלומינסקי: זהבה רצתה והיא איננה.

ניסן סלומינסקי: איציק, רצית לשאול?

יצחק כהן: לא, יעל פה ענתה על כל השאלות.

ניסן סלומינסקי: רב מוישה.

משה גפני: אני רוצה לשאול, אבל לפני זה אני רוצה להגיד משפט.

משה גפני: באמת אנחנו נמצאים בין ראש השנה ליום כיפור, אז לא צריך לתקוף, אבל אני מציע לחברי הכנסת החדשים, בעיקר למי שנמצא ממפלגתו של שר האוצר, להתנהג בצניעות בעניין הזה, מכיוון שזה שרוצים לשנות ושתהיה יותר שקיפות וכל מה שנלווה לעניין, אני חושב שזה דבר חשוב, אבל צריך לקחת בחשבון שלא באים עכשיו לתקן את העולם.

משה גפני: אגף התקציבים באוצר יכול להעביר פה העברות שאנחנו בסופו של דבר לא נדע מה הן, צריך לקחת את זה בחשבון.

משה גפני: צריך לעשות מאמצים, ואני פונה אלייך, חברת הכנסת לביא, שמקודם היה נראה כאילו אנחנו רבים, אבל זה לא נכון.

משה גפני: אני רק יש לי ניסיון כמו לחברים הוותיקים, הסיפור הוא לא קל ולא פשוט, לא נתקן את העולם ביום אחד, זה צריך להיות תהליך, יהיו הרבה דברים שאם נרצה להגיע לשקיפות מלאה יצטרך להיות פה שינוי חקיקה.

משה גפני: זה לא סיפור פשוט בגלל שאתה מקבל העברות, פעמים רבות אפילו אם אתה יושב-ראש הוועדה, אתה לא יודע בסופו של דבר לאן הכסף הזה יגיע.

ניסן סלומינסקי: ולפעמים אתה יודע - - -

משה גפני: לפעמים אתה יודע ולפעמים אתה לא יודע, וזה תלוי במערכת מאוד מורכבת.

משה גפני: אני מבקש לנהוג בצניעות בעניין הזה.

משה גפני: לא נתקן את העולם ביום אחד, העולם לא יהיה מתוקן בעניין הזה ביום אחד, זה סתם – אחרי זה יש משבר גם כשרואים – פתאום אתה שומע שעבר כסף למשהו שבכלל לא ידעת שזה עובר לשם.

משה גפני: אני אומר לכם את זה גם כיושב-ראש ועדה לשעבר.

משה גפני: יש דברים ש – זה בנוי על אמון, בנוי על מערכת יחסים כזאת שלא תמיד האוצר גם - - -

ניסן סלומינסקי: אתה אומר שגם כשיש שמש, גם אחר כך יש חלק של לילה.

משה גפני: כן, בסדר, אני לא רוצה להאריך בעניין הזה, תראו את זה במהלך כל התקופה.

יעקב ליצמן: יש לי רק שאלה אחת.

עליזה לביא: תן לנו גם להגיד את זה.

משה גפני: בסדר, אני אומר, אני רק מציע.

ניסן סלומינסקי: למה ש - - - יאמר, מתוך שרצית לתקן את העולם, בסוף אחרי 25 שנה מה אתה – לפחות אני אתקן את עצמי.

ניסן סלומינסקי: מתחיל מהעולם לחברה - - -

משה גפני: בסדר, לא משנה, אני אומר את זה ברוח טובה, אני אומר את זה לא כדי להקניט, אני אומר את זה – זה סיפור - - -

ניסן סלומינסקי: לא, הפוך.

משה גפני: סיפור ההעברות הוא סיפור לא פשוט, פעמים רבות אני גם הותקפתי על זה.

משה גפני: היו הרבה מאוד פעמים שהייתי צריך להצביע לבד בוועדה בגלל שאחרת לא היו משכורות לעובדי מדינה, מה הייתי יכול לעשות?

משה גפני: ואז אמרו: גפני אישר לבד 5 מיליארד שקל – מה יכולתי לעשות?

משה גפני: שלא יהיה משכורת?

משה גפני: חברים לא באו.

משה גפני: אני מקווה שעכשיו יבואו יותר, אני חושב שעכשיו בכל אופן יש גם אופוזיציה יותר מקצועית, אני אומר את זה באמת, אני לא אומר את זה בכדי להקניט.

קארין אלהרר: יפה.

משה גפני: אנחנו מכירים את ההעברות, חבר הכנסת ליצמן שהוא ותיק יותר ממני בראשות ועדת הכספים, יש פה חברים שהיו חברים בוועדת הכספים, ניסן עצמו היה חבר בוועדה, אנחנו יודעים, מכירים גם את מה שמסתירים.

משה גפני: אנחנו לא תמיד יודעים מה.

משה גפני: יש לי שאלה אחת, אנחנו מתחילים לפי דעתי לא טוב, אנחנו לא עושים את ההעברות, אני לא יודע למה, זה בסדר - - -

יעקב ליצמן: לא, אני דווקא מבין אותו, הוא רוצה ללמוד.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אין לי טענה.

משה גפני: אני חושב שאתה עושה בסדר, אני לא טוען על העניין הזה.

משה גפני: תראו, מביאים עכשיו שתי חוברות של עודפים, אנחנו נמצאים באוקטובר, אנחנו נמצאים מייד אחרי אישור התקציב, ידענו, אגף התקציבים ידע שהעודפים האלה נמצאים ונמצא פה תקציב שלם, זה לא סיפור של מה בכך, שנכון, אין בזה הפחתות, יש בזה רק העברות או העברת עודף מ-2012 ל-2013.

משה גפני: יש לי שתי שאלות: שאלה אחת, למה לא הבאתם את זה קודם?

משה גפני: למה הבאתם את זה עכשיו?

משה גפני: שאלה שנייה: יותר נכון, למה לא הבאתם כבר עם התקציב?

משה גפני: הרי העודפים האלה נמצאים כבר מדצמבר 2012, אנחנו נמצאים עכשיו כבר בסוף 2013.

משולם נהרי: שיספיקו לעשות שינויים בתקציב.

משה גפני: לא, אבל אין שינויים פה.

משולם נהרי: אחרי זה יבואו השינויים.

משה גפני: אחרי זה השינויים בלאו הוא לא מביא.

משה גפני: משולם, אתה צודק, אני מדבר על החוברות שנמצאות כאן.

משולם נהרי: זו הכנה לשינויים.

משה גפני: מה עשו המשרדים בסעיפים רבים שמופיעים פה – אני קורא פה סעיפים שהמשרד צריך לתפקד –משרד התמ"ת, דרך אגב, קוראים לו "משרד הכלכלה", אתם עדיין לא שיניתם את זה, אני אספר את זה לבנט שאתם נגדו, אבל נניח לזה עכשיו – למשל, משרד החינוך, משרד הבריאות, משרד הכלכלה, לא חשוב מה, יש שם דברים שהמשרד עובד, מה נעשה עד עכשיו עם הכסף הגדול הזה, מדובר פה על מיליארדים, איך המשרד עבד?

משה גפני: איך הוא עבד מינואר עד ספטמבר, עד אוקטובר?

משה גפני: איך הוא עבד עם כל הכסף הגדול הזה?

משה גפני: כשמדובר על מיליארדים בסדרי גודל של כמעט תקציב מדינה.

משה גפני: איפה עליזה לביא?

משה גפני: אה, מעניין, אני רוצה לדעת תשובה, הרי באנו לתקן, אתם זאת אומרת, אני הייתי פה לתקן.

עליזה לביא: גפני, לא כרתנו ברית לפני רבע שעה?

משה גפני: כן, כן.

משה גפני: להפך, אני רוצה שכולם ידעו את זה.

משה גפני: איך עבדו המשרדים בלי שידעת?

משה גפני: איך עבד המשרד להגנת הסביבה מינואר עד אוקטובר עם כל כך הרבה כסף כשאנחנו צריכים לאשר לו עודפים עכשיו?

משה גפני: מי אישר לו את זה?

משה גפני: תקציב מדינה לא אושר, לא הבאתם העברות של עודפים מחויבים ולא מחויבים לוועדת הכספים, הרי הייתה פה ועדה, הייתה ועדה בקדנציה הקודמת, הייתה ועדה זמנית שעבדה כדי שהכול יעבוד, איך המשרדים עבדו?

משה גפני: אתם מביאים פה תקציב מדינה.

משה גפני: עוד הבאת לפה גם רפרנטים ואת הכלכלנים שיסבירו כל סעיף, אגיד לך כל מה שהם יגידו, הם יגידו: זה אושר בשנה שעברה, אנחנו רק מעבירים את זה לשנה זו, הם לא יכולים להסביר יותר.

משה גפני: אלא אם כן אתם רוצים דיון חדש על תקציב המדינה, אני בעד, יש לי זמן.

<קריאות: - - -

מרב מיכאלי: גפני, עד שהם יענו, אתה יכול לרשום על פתק את התשובה?

אלעזר שטרן: גפני, בכותרת של הדיונים על התקציב לפחות יש סנדוויצ'ים.

ניסן סלומינסקי: יעקב, אחר כך ניתן ליעל לענות.

יעקב ליצמן: תודה, אדוני היושב-ראש, אני דווקא מברך על יום העיון שהולכים ללמוד על העברות, אני חושב שזה נכון, למה רע?

יצחק כהן: אבל העיקר חסר מן הספר.

יעקב ליצמן: טיפה רצינות.

יעקב ליצמן: אני דווקא מברך על זה, מכל מלמדי השכלתי, אשמח ללמוד דברים.

יעקב ליצמן: אני רוצה להבין שאם מזה, מהנושא של העברות תקציביות, למשל, אתה תעשה אותו דבר גם בנושא של סעיף 46, שאתה תיתן לנו למשל שבוע פור שנבדוק כל עמותה, איזו עמותה זו, שלא נקבל את זה ברגע האחרון.

יעקב ליצמן: או למשל שקיבלנו היום - - -

מרב מיכאלי: לא קיבלנו, אז אפשר היה לקרוא את זה ב"כלכליסט".

יעקב ליצמן: קיבלנו היום את סעיף 46 מי"ג סיון, אתה יודע מתי זה היה?

משה גפני: י"ג סיון זה היה שבעה ימים אחרי חג השבועות.

יעקב ליצמן: בי"ג סיון הניחו את זה על השולחן שלי.

יצחק כהן: אחרי י"ב, זה התחיל תחנון.

יעקב ליצמן: רבותי, אז אם מאז לא העבירו את זה – כמה ישיבות ועדת הכספים היו לנו?

יעקב ליצמן: ניסן, אתה לא מקשיב לי.

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: אני מקשיב אבל זה מפריע, אני לא יכול להקשיב ככה, נו.

יעקב ליצמן: אני רוצה להבין, אם אתה עושה סדר תעשה את זה בכל הדברים, ואני בעד.

יעקב ליצמן: אני אומר למשל על סעיף 46 – אנחנו מקבלים היום של י"ג סיון, זה חצי שנה, מקבלים לאשר את זה היום שהיה מאושר אז, העבירו את זה, אז או שזה התעכב אצלך במגירה, שאני לא חושד בך, או שהתעכב במשרד האוצר, שאני מוחה על זה אם זה נכון.

יעקב ליצמן: זה לא יכול להיות שנחכה כאן שהמוסדות האלו, שאני לא מכיר את אף אחד, זה לא מעניין אותי אפילו, שיחכו מסיון עד עכשיו להעברות.

ניסן סלומינסקי: רבותי, מה שאני מציע - - -

זבולון כלפה: ליצמן, מאיפה יש לך את זה?

קארין אלהרר: מאיפה?

יעקב ליצמן: ביקשתי לפני כן לראות את מה שמביאים היום, קיבלתי את זה לפני דקה, עכשיו.

מרב מיכאלי: גם אני ביקשתי, עכשיו.

ניסן סלומינסקי: ליצמן, בסעיף 46 אענה לך כשנגיע לסעיף 46.

יעקב ליצמן: לצערי לא אהיה כאן, אז רציתי לבדוק את העניין לפני שאני הולך.

יעקב ליצמן: גפני, אני צריך לעזוב, תייצג אותי טוב.

עפר שלח: קשה הפרידה.

עפר שלח: אתה עוזב?

יעקב ליצמן: צאתכם לשלום.

ניסן סלומינסקי: אראל ביקש.

אראל מרגלית: קודם כול, זה מאוד מאוד נרחב, ואני מברך אותך על תפקידך החדש, יעל.

אראל מרגלית: בכלל אני היום נרגש, הבת הקטנה שלנו התגייסה בבוקר.

אראל מרגלית: מי שאומר שלא מגייסים חרדים, שיבוא ללשכת גיוס באתר ההנצחה בגבעת התחמושת בירושלים ויראה את כל עם ישראל, מדהים.

אראל מרגלית: אגיד לכם מה מאוד מפריע לי באופן שבו אתם עובדים אתנו פה – אתם נותנים לנו יער ואת כל העצים באותה רמה.

אראל מרגלית: מה שהייתי מצפה שתעשו, זה שתאירו את תשומת לבנו בצורה יותר ממוקדת, כלומר, אנחנו מדברים פה על 15 מיליארד, 5% מתקציב המדינה, רבאק, יש פה הרבה מאוד סעיפים שהם המשך מאוד ברור של הדברים.

ניסן סלומינסקי: כולם, כולם.

אראל מרגלית: לא, אבל יש פה גם דברים שיוצאים דופן.

ניסן סלומינסקי: לא.

אראל מרגלית: יש פה דברים שיוצאים דופן מהתקצוב שאושר מלכתחילה.

אראל מרגלית: כלומר, מה שהייתי מצפה - - -

ניסן סלומינסקי: אין פה, אראל.

אראל מרגלית: יש.

ניסן סלומינסקי: אין פה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו עוסקים רק בעודפים מחויבים, וכבר אמרה מראש, וכולם זה המשך של החוזים והכל.

ניסן סלומינסקי: אין פה.

אראל מרגלית: לא בדיוק.

ניסן סלומינסקי: ההעברות התקציביות האחרות יהיו ב-1 באוקטובר ושם יהיה גם הסבר לפני כן, זה משהו אחר לחלוטין.

אראל מרגלית: כלומר, כל ה-15 מיליארד שאנחנו מאשרים היום או שאנחנו מדברים עליהם - -

עפר שלח: אושרו כבר.

אראל מרגלית: - - אושרו כתקציב, ואנחנו - - -

ניסן סלומינסקי: זה רק מובא לידיעתנו.

<יעל מבורך: מגלגלים אותם משנה לשנה, משנת 2012 לשנה הזו.

אראל מרגלית: הבנתי.

ניסן סלומינסקי: וסוכמה גם התוספת, שאם יקרה פעם שאחד הדברים שאושר לפרויקט מסוים עכשיו הם רוצים שיסטה למשהו אחר, אז הם יציינו את זה בפנינו אם יקרה חריג כזה.

אראל מרגלית: הייתי מצפה שיהיו יותר הערות.

אראל מרגלית: חשבנו על התקציב הזה של אגף הארכיאולוגיה והעתיקות, חשבנו שהוא יהיה מיליארד, הוא בסוף 800 מיליון, אנחנו ממשיכים את זה, אבל זה יהיה פחות ממה שחשבנו מלכתחילה.

אראל מרגלית: פה חשבנו, כלומר, תתנו לנו יותר.

אראל מרגלית: הדבר שנתתם לנו הוא מאוד מאוד מכני – למי שלא מצוי בכל השיח על כל סעיף מלכתחילה קשה לו מאוד לראות איך הדבר הזה ביחס למחשבה, איך הדבר הזה מתוקצב ביחס למחשבה הראשונית ששם החליטו לתקצב את זה, והאם בסופו של דבר ייחסך משהו בתוך הסעיף הזה או האם בסוף הסעיף הזה יעלה יותר, יתפרס על יותר זמן.

אראל מרגלית: האופן שבו נתתם לנו את החומר הזה הוא כאילו שורות תקציביות בודדות עם מעט מאוד הסבר על האופן שבו אתם בוחרים לנהל, כלומר, באופן מכני זה בסדר אם היינו מחשב – זה לא עושה לנו פשר.

ניסן סלומינסקי: אראל, רק אענה לך לפני יעל, אני מבין, אסביר לך.

ניסן סלומינסקי: א', אענה לך במקומה, כולם ממשיכים וזה חוזים מחויבים בהתאם למה שאושר כבר.

אראל מרגלית: אז למה צריך את האישור שלנו?

ניסן סלומינסקי: אין הכי נמי, על זה דובר בהתחלה, ואמרנו שבעיקרון לא צריך, השר יכול רק להודיע ונגמר.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים, וזה הנוהל שקבענו, שאנחנו גם שומעים ובסוף אפילו מצביעים, אבל בעיקרון לא צריך את זה, א'.

ניסן סלומינסקי: ב', למרות הכול ואף על-פי כן יושבים כאן הרפרנטים ויסבירו לנו בקיצור על כל אחד מהפרויקטים.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, זה תמיד הנוהל שעושים, לא כותבים את הכול, אחרת תצטרך ספרים אולי, לכן יושב רפרנט, וכשיעלה העודף המחויב הראשון, יסביר הרפרנט הרלוונטי - - -

עפר שלח: יש פה דבר אחד בהמשך הדברים של אראל.

עפר שלח: הרי כשמסבירים על כל דבר, אז לא מסבירים על כלום.

עפר שלח: מכיוון שקיבלנו את זה עכשיו, אני אומר לך, עברתי על זה כבר ומירקרתי לי כל מיני דברים בולטים פשוט במספרים, בגודל המספרים, זה הדבר העיקרי שאתה יכול לעשות כשאתה לא יודע בסופו של דבר על מה מדברים, אתה לא יודע את הפרטים של התוכניות.

עפר שלח: אני אומר לך כבר, תסתכל בדף הראשון, המשרד להגנת הסביבה מ-346 למיליארד 117, זה פער עצום, זה פער של 300% – זה מסוג הדברים שאם היינו מקבלים את אותו דבר לפני יום-יומיים, היינו יכולים אולי לרכז x שאלות.

עפר שלח: אתה יודע מה, אני אפילו לא מצפה שהאוצר יענה על כל - - -

ניסן סלומינסקי: הוא יסביר לך.

ניסן סלומינסקי: הרפרנט יסביר לך את זה, יעבור אחד אחד על כל - - -

עפר שלח: יהיה לו קשה להסביר לי ברמה שצריך את זה מול משהו שהוא עושה ושלא צריך עליו הסבר.

ניסן סלומינסקי: ממש לא, זו השאלה הכי פשוטה.

ניסן סלומינסקי: מה שהעלית עכשיו זו השאלה הכי פשוטה.

ניסן סלומינסקי: ודאי שהוא יסביר את זה, אבל אני אומר, בשביל זה יושבים כאן הרפרנטים.

ניסן סלומינסקי: ההפך, אנחנו עושים כאן סופר על סופר, מה שנקרא, כלומר, בעיקרון כשהשר מניח את זה - -

עפר שלח: אני אומר את זה מבחינת ההעברות, כי פה אין בעיה.

ניסן סלומינסקי: - - זה מגיע אלינו, אנחנו עוברים לרמה שאנחנו שואלים יותר, כי רוצים גם להצביע, ואם אנחנו רוצים להצביע, שלא נצביע בלי להבין – יהיו הרפרנטים.

עפר שלח: אני פשוט אומר את זה, ניסן, לקראת ההעברות, כי פה בעיקרון אין בעיה, ואם יש בעיה אני מבין שהיא טמונה כל כך עמוק שלא נראה אותה גם אם יסבירו לנו.

עפר שלח: בסדר, אנחנו אנשים מבוגרים, הבנו.

עפר שלח: אם נקבל את הדברים האלה יומיים-שלושה לפני, נוכל לרכז שאלות שלנו ולחסוך זמן לכולם.

ניסן סלומינסקי: תקבל.

עפר שלח: לא לקבל הסבר על דברים שלא צריך הסבר ולקבל הסבר - - -

ניסן סלומינסקי: אמרתי שנשב ונגבש אתם נוהל, לא יודע אם על עודפים מחויבים כי גם לא יהיה, זה פעם בשנה, אבל על ההעברות נגבש נוהל, והנוהל הזה בסופו של דבר יגיע למצב שאנחנו כאן בוועדה נקבל את זה לפני כן, נפיץ את זה לכולכם לפני כן, וכל אחד יוכל לעבור על זה לפני כן, את זה אמרתי בהתחלה.

עפר שלח: נוכל אפילו להעלות את השאלות לפני.

ניסן סלומינסקי: יותר מזה, ויוכל גם כל אחד לבדוק בעצמו אפילו, ויכול להיות שהוא יעשה את זה.

ניסן סלומינסקי: עכשיו כשר נראה מה הוא יגיד, ישמח שזה יגיע חמש דקות לפני כן.

משה גפני: בסדר, אני הולך לבדוק אותו כשר על עוד כמה דברים, מה שהוא עשה כאן בוועדת הכספים, אני הולך לבדוק עוד כמה דברים לגבי מה שזה, לא משנה.

משה גפני: למשל היום על הנושא של תע"ש שהולכים לאשר להם הלוואה, ואני תומך בזה בכל מאודי, אני מחכה לראות מה יגיד השר אורי אריאל שהתנגד לזה בכל ההעברות, גם כשהעברתי את זה בערב סוכות.

ניסן סלומינסקי: לא יודע מה הוא יעשה, אבל הוא לא חבר כאן בוועדה, זה לא רלוונטי.

משה גפני: לא חשוב, לא שאלת, אז אמרתי.

משה גפני: אני אומר, למשל אורי אריאל, אבל לא היה רק זה, הרבה חברים כולל מהקואליציה באו אלי בטענות, ואמרו: למה אתה לא מפיץ את זה שבוע קודם?

משה גפני: אפילו שמדובר בעודפים.

משה גפני: היות ומדובר בסכומי עתק, והדוגמה שעפר שלח הביא היא דוגמה נכונה, אתה משנה את תקציב המשרד להגנת הסביבה באופן דרמטי.

עפר שלח: יש לי שאלות.

משה גפני: יכול להיות שיהיו לנו כמה שאלות.

משה גפני: לי יש פה כמה שאלות, אני לא מתכוון אפילו לשאול אותן, מפני שאני יודע את התשובות, הכלכלנים של אגף התקציבים יגידו: זה מה שהיה.

משה גפני: יכול להיות שאי-אפשר יהיה להעביר את זה, אני יודע, אני אז דיברתי עם טמיר, ניסינו להעביר, זה לא סיפור פשוט.

משה גפני: לכן אני כל הזמן מדבר על העברות ועל עודפים, לדבר בצניעות, החיים הם יותר קשים.

משה גפני: הלוואי ונוכל להגיע למצב כזה, לפי דעתי יהיה מאוד קשה.

משה גפני: אבל הטענה של עפר שלח היא טענה נכונה, אם היה לנו את זה שבוע קודם היינו יכולים לשבת, לרשום דברים שמעניינים אותנו.

ניסן סלומינסקי: א', אני מסכים, אני רק אומר - - -

משה גפני: עכשיו זה בלתי אפשרי, הכלכלנים יגידו – יעל, מה תגידי לי כשאשאל אותך על המשרד להגנת הסביבה?

משה גפני: אגיד לך את התשובה, אני מכיר אותה בעל-פה, תגידי, או הכלכלן שעוסק בזה או הרפרנט שעוסק בזה - -

ניסן סלומינסקי: מוישה, אני מבטיח שנתמקד - - -

ניסן סלומינסקי: נכון, וזה אושר כבר.

משה גפני: - - אנחנו ממשיכים את התקנה.

משה גפני: אם יש פה העברה מסעיף לסעיף זה כבר לא בעודפים, זה כבר צריך אישור של הוועדה בהעברות.

ניסן סלומינסקי: - - - תיתן תשובה טובה.

ניסן סלומינסקי: בעודפים המחויבים זה לא - - -

משה גפני: אם אתם רוצים, היות ומשעמם לי באופוזיציה, אני מוכן לבוא לעבוד באגף התקציבים כמחלק תה.

משה גפני: לחלק תה באגף התקציבים יותר חזק מחבר ועדת הכספים.

אראל מרגלית: אנחנו צריכים להבין יותר טוב את מרחב שיקול הדעת וההתלבטות וגם את סדרי העדיפויות.

ניסן סלומינסקי: לא, אתה לא צריך להבין, כי זה דבר שכבר אושר וזה לא רלוונטי לגבינו.

אראל מרגלית: בשביל מה אנחנו יושבים פה?

ניסן סלומינסקי: אין הכי נמי, אבל כבר הסברתי לך את זה עוד פעם, אתה מבחין בין - - -

אראל מרגלית: אתה לא מבין מה שמפריע לנו.

ניסן סלומינסקי: אני כן מבין, רק אני חושב שעוד לא נכנסת, אבל אתה מבין על מה אנחנו מדברים.

ניסן סלומינסקי: אתה עדיין חי בנושא של העברות כספיות, זה לא עכשיו, זה יהיה ב-1, אתה הפסדת אולי את ההתחלה שהקדמתי.

אראל מרגלית: לא הפסדתי שום דבר.

ניסן סלומינסקי: לא, אני אומר מבחינת זה – פה מדובר על עודפים מחויבים, זה דברים שאושרו כבר, נמצאים בתקציב, זה חוזים שכל משרד מתחייב, שהתחיל פרויקט ב-2012 וממשיך עכשיו או שהגיע זמן התשלום עכשיו, כי אתה פורס את זה 90 יום וה-90 יום כבר נכנסים ל-2013, הוא צריך לשלם.

ניסן סלומינסקי: על מה אתה דן עכשיו כשכבר זה אושר ודנו כבר?

ניסן סלומינסקי: ולכן גם בעיקרון השר רק מודיע לך, הוא לא צריך יותר מזה.

ניסן סלומינסקי: רק אנחנו לקחנו על עצמנו, ואמרנו: אנחנו רוצים, מאחר שאנחנו לא כל כך אוהבים שרק מודיעים, אז אמרנו: בוא נקיים על זה דיון קצת שנבין יותר ואפילו נעשה הצבעה, ואמרתי: אם הצבעה, יבואו הרפרנטים ויסבירו לנו שנדע גם על מה.

משה גפני: יש לי הצעת ייעול.

משה גפני: אם אתה רוצה באמת להעביר את זה לשקיפות אמיתית, לא את העודפים, את ההעברות, לאמץ את מה שביקשנו - -

ניסן סלומינסקי: בשקיפות.

משה גפני: שקיפות, כן.

משה גפני: - - להוריד את - - -

ניסן סלומינסקי: פתחתי, עשיתי פלגינן דיבורא במשפטים שלך.

משה גפני: בסדר, אני רק אומר גם כדי שהחברים ידעו – פשוט לצמצם או יותר נכון להרחיב את ההעברות הכספיות, להוריד את זה לרמות יותר נמוכות, כדי שבפני הוועדה לא תעמוד התקנה הכללית אלא יעמוד הפירוט, שתדע לאן זה הולך בתקנה עצמה, אז תדע כשמעבירים כסף לתקנת לא חשוב מה, הגנת הסביבה, תדע שזה הולך להטמנה או שזה הולך לפירוט הרבה יותר קטן.

משה גפני: זאת אומרת, לצמצם את המספרים של התקנות, אז תדע על מה הצבעת.

משה גפני: אני אומר לכם שגם אם נרצה לשנות את זה, משרד האוצר לא ייתן.

<יעל מבורך: ובכל מקרה, דרך אגב, להפוך ממה שהוא אמר, הוא אמר שאנחנו מוצפים ביער של נתונים, אתה אומר לו: בוא נגדיל את היער הזה פי אלפים.

משה גפני: כן, נכון.

מרב מיכאלי: נכון.

<יעל מבורך: אתם אומרים שני דברים שונים, אפשר להגדיר את זה במסגרת הנוהל, אבל - - -

משה גפני: לא, אנחנו אומרים אותו דבר.

משה גפני: ביער הזה אנחנו לא מוצאים כלום.

משה גפני: ביער שאני מציע נדע לאיזה עץ אנחנו הולכים.

אלעזר שטרן: נכון.

מרב מיכאלי: נכון, בדיוק.

ניסן סלומינסקי: נדמה לך, אתה יודע.

משה גפני: בסדר, אני יודע שזה נדמה לי, אני יודע.

משה גפני: זה לא יהיה.

משה גפני: כמעט הכנסתי את זה להסכם קואליציוני, וזרקו אותי מכל המדרגות.

משה גפני: האוצר לא ייתן.

ניסן סלומינסקי: גם הרבה מפלגות – טוב, לא חשוב.

ניסן סלומינסקי: מרב, רצית לשאול?

מרב מיכאלי: א', רציתי להחרות להחזיק ולחזק את דברי חברי וחברותי בעניין זה שנקבל את זה מראש באופן שנוכל לבוא לפה, שיש לזה משמעות.

ניסן סלומינסקי: ראש השנה עשה שינוי אצלך.

מרב מיכאלי: שמהו?

מרב מיכאלי: כן, נכון.

קארין אלהרר: יותר מדי שעות בכנסת.

זבולון כלפה: שנה חדשה.

ניסן סלומינסקי: זה שמעתי, ראש השנה עשה אצלה שינוי.

מרב מיכאלי: הנה, אתה רואה, כבר יש לי על מה – לכפרות, חרטה ליום כיפור.

ניסן סלומינסקי: חששת שאין לך מה - - -

מרב מיכאלי: תשובה.

עפר שלח: מרב, אם גם את תחזרי ותתחילי לדבר דברי תורה פה, לא יודע, תצא אש מן השמים, באמת, יש גבול.

מרב מיכאלי: אני שוקלת להתחיל ללכת עם כיסוי ראש.

עפר שלח: יש גבול עד איפה את יכולה ללכת, באמת.

יצחק כהן: אוי, מה עובר עליכם, עפר.

מרב מיכאלי: מעבר לזה שאנחנו אומרות את זה, אני שואלת אותך, אדוני היושב-ראש, אם אתה מוכן לדבר פה בצורה מפורשת על נהלים.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שנכין את הנהלים לקראת הישיבה של השינויים התקציביים ונודיע.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לשבת עם האוצר – מה שסיכמתי עם האוצר, שנשב, ולכן זה חלק מהסיבות שאנחנו לא דנים היום, אלא בישיבה הבאה ב-1 באוקטובר כדי שנוכל לשבת, לגבש את הנהלים, וכבר להפעיל אותם כדי שתקבלי את החומר לפני כן ותוכלי לעיין בזה לפני כן.

מרב מיכאלי: הדבר השני הוא שביקשתי, מרגע שידעתי שעומדות לדבר על 46, לקבל את רשימת הארגונים שאנחנו אמורות ואמורים לאשר ולא קיבלתי, ואז קמתי הבוקר וראיתי אותם מפורטים ב"כלכליסט", ואני חושבת שזה באמת לא יכול להיות.

קארין אלהרר: לא הגיוני.

<קריאה: נכון, את צודקת, במפורש.

ניסן סלומינסקי: טמיר, תן תשובה.

מרב מיכאלי: אני לא באה בטענות לטמיר.

מרב מיכאלי: מבחינתי אני מאשימה את האוצר כמובן, אבל סביר שזה הדבר הנכון לעשותו במקרה הזה, אבל אני רק חושבת שלא יכול להיות, והנהלת הוועדה ודאי תדאג לזה שלא יקרה שוב דבר כזה.

יצחק כהן: זו לא הנהלת הוועדה, זה האוצר.

מרב מיכאלי: וגם עניינית צריך להגיד שוב, כמי שבאה מהעולם הזה של המגזר השלישי, שאפשר להתווכח האם הוא בא במקום המדינה או האם יש דברים שהוא עושה שהמדינה לא יכולה לעשות, יש גם כאלה וגם כאלה.

מרב מיכאלי: באמת הסחבת בזה שרק עכשיו אנחנו מקבלות ומקבלים פה לאישור את עצם - - -

קארין אלהרר: עוד לא קיבלנו.

מרב מיכאלי: כן, בדיוק, עוד לא קיבלנו, אבל נניח שנקבל היום.

ניסן סלומינסקי: על מה את מדברת?

ניסן סלומינסקי: על 46?

מרב מיכאלי: על 46.

ניסן סלומינסקי: אני מציע שנדבר על זה כשנגיע לסעיף הזה, כי כבר שאלו, ואתן תשובות.

מרב מיכאלי: אבל הסחבת הזאת, זה שזה היה תקוע באוצר עד עכשיו, זה לא בסדר.

ניסן סלומינסקי: אתן תשובות, אבל כשנגיע ל-46, זה הסעיף הבא, די לצרה בשעתה כמו שאומרים.

מרב מיכאלי: בסדר גמור.

מרב מיכאלי: אני, חס וחלילה, עלולה כמו ליצמן אולי לא להיות, לך תדע.

ניסן סלומינסקי: טוב, זה משהו אחר.

ניסן סלומינסקי: זבולון.

זבולון כלפה: אז קודם כול דבר ראשון, א', אני מברך את יעל בהצלחה רבה.

זבולון כלפה: כשמסתכלים פה בתוך החוברת, ואני לא מחזיק את עצמי בתור אחד שלא למד ליבה, להבנתי יש פה יותר מדי נתונים שרובם הגדול לא רלוונטי, ומצד שני, לדעתי, גם חסרים לא מעט נתונים שדווקא אני חושב שהם כן יותר רלוונטיים.

זבולון כלפה: אני בטוח שאפשר למצוא את, בוא נאמר, הנקודה המאזנת בין הרצון של האוצר מחד לבין הרצון שלנו מאידך כדי באמת לדעת על מה אנחנו מדברים ועל מה הולכים להצביע פה, ונראה לי שזה רק יעשה טוב.

זבולון כלפה: כי במידה רבה אני אומר, אני מצטרף – בסוגיה הזו אני דווקא מאוד מסכים עם אלעזר, על אף שאנחנו מהקואליציה – אני לא מציע להעמיד אותנו בניסיונות רבים, כי זה לא יחזיק מעמד להרבה זמן.

זבולון כלפה: נקודה שנייה, אם הבנתי נכון את ההסברים שנתת פה, יעל, אז הנושא הזה של עודפים מחויבים הוא בעצם בעיקר בגין פעולות תשתית או דברים מהסוג הזה שזה חוזים ארוכים יותר.

זבולון כלפה: זאת אומרת, אין פה בכלל למשל שכר עבודה, אלא אם כן זה חוזים אישיים של יועצים או דברים מהסוג הזה, אבל עובדים למשל, אני רוצה להבין איך לצורך העניין נניח במשרד – נניח כמו משרד החינוך שיש לו פה לא מעט עודפים – לא שילמו משכורות, זאת אומרת, אין פה סעיף של משכורות שם בשום משרד.

<יעל מבורך: אין פה משכורות של עובדי מדינה שמתוקצבות באופן ישיר, כי הן משולמות ברמה השנתית.

<יעל מבורך: כל משכורת של עובד בשנת 2012 שילמו לו מתוך תקציב 2012 את משכורות ינואר עד דצמבר, לכן אין עודף.

<יעל מבורך: יש ביצוע מלא של תקציב, תיאורטית, לא ברמה הפרטנית.

<יעל מבורך: יש פה התחייבויות דווקא לא רב-שנתיות וגם התחייבויות שנתיות שלא סיימו לשלם אותן עד דצמבר.

<יעל מבורך: התקשרתי עם ספק באמצע השנה ואת התשלום האחרון אני צריכה לשלם לו בפברואר שנת 2013 ולא במהלך שנת 2012, זה עודף.

זבולון כלפה: והוא חיכה עכשיו שישה חודשים, את רוצה להגיד לי?

<דוד שטינמץ: כשמתחייבים על מלוא הסכום והתשלום הולך לידי - - - ביצוע.

<יעל מבורך: זה התקציב שאנחנו מעבירים פה.

<יעל מבורך: איך שאנחנו מתנהלים מול ספקים זה נושא אחר, אני יכולה להרחיב עליו, זה קצת ארוך, אז אולי לא נשאיר את זה - - -

זבולון כלפה: זאת אומרת, לכאורה המשמעות של העניין, אני רוצה להבין - - -

<יעל מבורך: לא עיכבנו תשלומים לספקים.

קארין אלהרר: אבל ההתחייבות הייתה ידועה, איך זה לא נכנס לתקציב?

<יעל מבורך: שוב, כי זה לא חלק מתקציב 2013, זה גם עונה על שאלת הרב גפני.

ניסן סלומינסקי: זה מופיע בתקציב 2012, את לא יכולה לכתוב את זה פעמיים.

<יעל מבורך: זה חלק מתקציב 2012, הוא אושר בשנת 2012, זה חוק.

יצחק כהן: חייבו אותו.

ניסן סלומינסקי: נניח את חותמת חוזה עם 90 יום, שוטף פלוס 90 או 120 יום, ה-120 יום כבר נכנס ל-2013.

<יעל מבורך: בדיוק.

זבולון כלפה: זאת אומרת, לצורך העניין אותו ספק, א', קיבל את כספו, נכון?

זבולון כלפה: לא נכנס כרגע לסעיף.

ניסן סלומינסקי: חלק כן וחלק לא.

זבולון כלפה: בעצם זה הליך פורמלי בלבד, לחלוטין.

יצחק כהן: קלפה, אם לא תאשר את זה, הוא לא יקבל.

<דוד שטינמץ: נכון, הם מתחייבים על מלוא סכום.

אראל מרגלית: אני רוצה להבין, זה הבדל בין Cash Flow לבין תקציב?

יצחק כהן: קלפה, אם לא תאשר את זה היום, הם לא יקבלו.

זבולון כלפה: היא אומרת שהם שילמו כבר.

אראל מרגלית: אנחנו לא מדברים כאן על Cash Flow, אנחנו מדברים על הקצאה נוספת.

יצחק כהן: אם לא תאשר את זה היום, תתקע את הספקים.

זבולון כלפה: זה לא מה שהיא אומרת.

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: דוגמה, חתמת חוזה פלוס 120 יום, 120 יום כבר נכסים ל-2013.

אלעזר שטרן: זה מה שהוא אומר, זה ה-Cash Flow.

אראל מרגלית: הבנתי, אז הסיבה שהפעם אנחנו מאשרים Cash Flow ונניח לא בדברים אחרים, זה בגלל שזה עבר לשנה הבאה.

ניסן סלומינסקי: בדיוק, זה עודפים מחויבים, או פרויקט שהולך לפי - - -

<קריאות: - - -

אראל מרגלית: מבחינתי, אני לא מבין למה אתם מכניסים אותנו לזה.

אלעזר שטרן: זה מה שאמרתי בתחילת הדיון.

אראל מרגלית: אלא אם כן יש לזה השפעה מאוד גדולה על חלק אחר של התקציב ב-2013.

<יעל מבורך: אסביר.

ניסן סלומינסקי: אראל, לכן אמרנו, לפי החוק לא צריך, השר מודיע, נגמר.

ניסן סלומינסקי: אנחנו לקחנו על עצמנו את הרצון – מבחינת החוק השר מודיע לנו כי זה עודפים מחויבים, אושרו כבר הכול בסדר, הופיע בתקציב, לא צריך, השר רק מודיע – אנחנו לקחנו על עצמנו להיכנס לזה יותר.

אראל מרגלית: אבל יש לזה השפעה מבחינה זאת שזה עכשיו הופך להיות חלק מהתקציב של 2013, ולכן - -

קארין אלהרר: נכון.

ניסן סלומינסקי: לא.

אראל מרגלית: - - מה זה עושה לגבי שאר ההחלטות לגבי 2013?

<יעל מבורך: אסביר למה בעצם – ועל זה יוכלו להגיד אנשי המשרדים הרבה יותר טוב ממני – עד שלא מועברים העודפים, כיוון שיש לנו התחייבויות לספקים צד ג' שנעמוד בהם ולא רוצים לעכב אותן, אנחנו נותנים לזה קדימות על פני פעילות חדשה.

<יעל מבורך: פעילות חדשה שהייתה לנו בתוך תקציב המשכי לצורך העניין בשנת 2013 שלא יכלו להוציא אותה לפועל כי לא הגיעו העודפים, כי צריך לשלם לספקים, סגרו עם הספק שוטף פלוס 90, לכן הדבר הזה מעכב את הביצוע במשרדי הממשלה.

<יעל מבורך: ברגע שהיום תאשרו את הדבר הזה, הם יכולים להשתמש בתקציב שלהם לשנת 2013 כמו שהם אמורים לעשות.

<יעל מבורך: לכן בין היתר היה חשוב לנו להעביר את זה להצבעה אקטיבית, לקצר את ה-21 יום כדי לא ליצור בשנה שיש שלושה חודשים לעבוד במשרדים 21 יום של הודעה לוועדה, לכן אנחנו צריכים את האישור האקטיבי שלכם.

<יעל מבורך: אבל כמו שנאמר פה מספר פעמים, עודפים מחויבים במהות שלהם זה הליך פרוצדורלי שמעביר התחייבויות משנת 2012 ל-2013.

אראל מרגלית: אבל האם זה משפיע על המסגרת של 2013 באיזושהי צורה?

<יעל מבורך: מה שלמעשה נראה בסוף היום הזה, זה תקציב מקורי 2013 שעליו נוספו העודפים שתאשרו.

יצחק כהן: של 2012.

ניסן סלומינסקי: שבאים מ-2012.

<יעל מבורך: אלה יהיו המסגרות החדשות עכשיו של הסעיפים האלה.

אראל מרגלית: אז לכן למשל זה לא מגדיל את הגרעון, כי המקורות התקציביים הם לא - - -

יצחק כהן: לא.

משה גפני: ודאי שלא.

ניסן סלומינסקי: אין לזה משמעות.

משה גפני: את כל הזמן אומרת "ספקים", תיקחי את הסעיף הראשון שאת מבקשת: המשרד להגנת הסביבה, שכר ותפעול, מה זאת אומרת ה"ספקים"?

<יעל מבורך: אני באמת מציעה שנעבור אחד אחד.

ניסן סלומינסקי: כן, בוא נתחיל לעבור, עכשיו אתחיל, רק דקה.

ניסן סלומינסקי: נתחיל עכשיו, רב מוישה, רק אחרי שנגמור - - -

משה גפני: אה, אתה הולך לעבור על שתי החוברות?

ניסן סלומינסקי: עוברים על שתי החוברות, אלא אם כן תרצו - - -

משה גפני: אז יש לי שאלה, מה זה "שכר ותפעול" הראשון?

משה גפני: היא אומרת כל הזמן "ספקים", מי מקבל את השכר הזה?

ניסן סלומינסקי: דקה, דקה.

ניסן סלומינסקי: יש כאן רפרנטים, יסבירו כל אחד.

משה גפני: אז אני שואל, כן.

ניסן סלומינסקי: רגע, נתחיל.

משה גפני: נשמע את הספקים.

ניסן סלומינסקי: רק שנייה, טמיר.

זבולון כלפה: שנייה אחת, עוד הערה אחת לגבי סעיף 46.

זבולון כלפה: אני מצטרף להערה של מרב ושל אחרים - - -

ניסן סלומינסקי: על 46 נדבר בנפרד עוד דקה, נדבר על זה.

זבולון כלפה: אבל חוסר - - - של העניין הזה ש-א', אנחנו נדרשים היום להצביע כאילו עבור רשימה מסוימת, לא ראינו, לא יודעים על מה, זה כאילו בעצם הליך פורמלי לגמרי?

זבולון כלפה: נראה לי משונה.

ניסן סלומינסקי: נדבר על זה כשנגיע.

ניסן סלומינסקי: טמיר.

<טמיר כהן: אני רוצה להעיר לכמה דברים, קצת לסבר את האוזן.

<טמיר כהן: עלו פה הרבה שאלות שלחלקן נראה שיש תשובות פשוטות והרבה שאלות שלא עלו פה - - -

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: רבותי, אני מבקש, בפרט אלה שיושבים ליד המיקרופונים.

חיים כץ: חסר לנו פה 200,000 שקל ואנחנו גומרים.

משה גפני: כמה?

חיים כץ: 200,000 שקל.

ניסן סלומינסקי: זה כל הסיפור?

ניסן סלומינסקי: 200,000?

חיים כץ: תביא 200,000 שקל נגמור.

משה גפני: השנה התחלת לא טוב, פעם דיברת בסכומים אחרים.

עליזה לביא: יש לו עודפים.

חיים כץ: תשמע - - -

משה גפני: יש לך עודפים.

<טמיר כהן: עלו פה הרבה שאלות שתהיינה עליהן תשובות יחסית פשוטות.

<טמיר כהן: אני רוצה רק להגיד לכם שלא עלו פה הרבה שאלות שהתשובות שלהן יותר מסובכות.

<טמיר כהן: הסיפור הזה של מעקב פיקוח לכל ההעברות התקציביות יצא במסגרת הוועדה.

<טמיר כהן: במשך שנים ולקראת הדיון שיהיה בהמשך ריכזנו למעשה את כל המקרים והתגובות לשאלות שעלו, ונבוא במשא-ומתן מול משרד האוצר בגיבויו של יושב-ראש הוועדה לאור הדרישות שעלו במשך השנים, שהם בעיקר בתחום השקיפות ומתן החומר בזמן ועוד שאלות כאלה ואחרות.

<טמיר כהן: אנחנו מוכנים לקראת הדיון הזה, ובסופו של דבר נצליח לקיים את הדיון הזה, כמו שחבר הכנסת גפני אמר, שבראש הוועדה יהיו גבולות גזרה לתוך הדבר הזה.

<טמיר כהן: זה לא יהיה משהו שכל הבקשות תיענינה, כי בהחלט יש פה מגבלות לא פשוטות.

<טמיר כהן: אבל כל הדברים, כל השאלות שעלו פה וגם אחרות שלא עלו פה הצבנו אותן והכנו אותן לקראת הדיון מול האוצר, לקראת תוכנית העבודה המלאה של הכנסת הזאת בתחום ההעברות התקציביות, זה מה שרציתי להגיד.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: אם כך, בואו נתחיל עכשיו.

ניסן סלומינסקי: רבותי, זה תלוי בנו כמה זמן זה יימשך, אנחנו מוכנים שכל חבר ועדה יהיה מרוצה מהעניין.

משה גפני: אני מרוצה מלכתחילה, אני מרוצה כבר.

ניסן סלומינסקי: אז אתה מוכן להצביע אד-הוק, טוב, בסדר.

משה גפני: לא אמרתי שאני מוכן להצביע, אבל אמרתי שאני מרוצה, מה זה, זה העברות.

יצחק כהן: אם אתם רוצים לעבור סעיף סעיף, זה סימפוזיון ליומיים, זה עד יום כיפור.

משה גפני: אני רוצה לדעת מה זה השכר.

ניסן סלומינסקי: רק שנייה, נתחיל.

ניסן סלומינסקי: ושוב אני אומר, אם חברי הוועדה ירצו שנצביע על חבילה חבילה, אפשרי, אם לא, נעבור דבר דבר והרפרנטים מוכנים, יסבירו.

יצחק כהן: תמיד יש שתי הצעות להצבעה.

ניסן סלומינסקי: מספיק שחבר כנסת אחד מבקש, אז אעשה את זה.

ניסן סלומינסקי: אז בואו נתחיל, ואולי תוך כדי זה אם נראה שזה זורם, אז אולי נקפוץ לאישור יותר גדול.

משה גפני: שאלתי, הסעיף הראשון, מה זה השכר?

משה גפני: עוד לא התחיל הדיון?

<יעל מבורך: אני צריכה ללכת.

ניסן סלומינסקי: אז בוא נתחיל – יש כאן עדיפות?

<טמיר כהן: נלך לפי הסדר, הנה, החוברת הגדולה.

ניסן סלומינסקי: לפי התאריכים שהגיעו, אז החוברת הגדולה שמספרה - - -

<טמיר כהן: לא, זה לא מספר של חוברת.

משה גפני: המשרד להגנת הסביבה.

ניסן סלומינסקי: החוברת הגיעה לפי החותמת ב-3 בספטמבר, השנייה הגיעה אלינו ב-9 בספטמבר, אז נתחיל לקרוא בחוברת הגדולה קודם.

משה גפני: מהמטה לביטחון לאומי?

<טמיר כהן: כן.

משה גפני: טוב, פה אני לא יכול לשאול כלום, נו, איזה שטויות, הייתי יכול לשאול, אבל אני לא רוצה.

ניסן סלומינסקי: נמצא כאן רפרנט – חבר'ה הרפרנטים, בואו עכשיו תהיו אתי, חבר הכנסת זרחיה, אל תכשיל את - - -

<דורון סמיש: צהריים טובים, הבקשה התקציבית נועדה להעברת העודפים של המטה לביטחון לאומי משנת 2012 לשנת 2013.

<קריאה: כמו שאמרת מקודם.

משה גפני: בדיוק, אמרתי מילה במילה.

משה גפני: אני כבר בלילה יכול להגיד את זה, בחלום.

ניסן סלומינסקי: מסכים.

ניסן סלומינסקי: נכון, בביטחון הלאומי באמת אי-אפשר.

משה גפני: מה בביטחון לאומי?

משה גפני: בכל יגידו אותו דבר, אבל בביטחון לאומי אני לא יכול לשאול.

קארין אלהרר: זה לא רציני.

ניסן סלומינסקי: תכף נראה, בוא ניקח סעיפים אחרים.

<דורון סמיש: כפי שניתן לראות בסעיף 10 יש תוכנית אחת שבה נמצא כל הטיפול של המטה לביטחון לאומי, מדובר על סעיף יחסית קטן שעולה כ-50 מיליון שקל.

משה גפני: מה אתה יכול לפרט על העניין הזה?

משה גפני: בגלל שאני כל הזמן מחפש לדעת מה עשו במטה לביטחון לאומי מינואר עד אוקטובר בלי הכסף הזה.

משה גפני: זה לא דבר חשוב הכסף?

<דורון סמיש: הכסף הוא דבר חשוב, א', יודעים שחלק מהעודפים מועברים כי הם מסמנים את הכספים כעודפים מחויבים.

משה גפני: כן, יפה.

<דורון סמיש: שנית, העודפים הם רק אחוז מסוים מהכסף, יש להם כסף בבסיס התקציב שאתו הם יכולים לפעול.

<דורון סמיש: אכן יש משרדים רבים שמשוועים לעודפים ולא יכולים לפתוח הזמנות עד שלא יגיעו העודפים.

קארין אלהרר: אני לא מבינה, מה זה הכסף הזה?

קארין אלהרר: לאן הוא הולך?

<דורון סמיש: הכסף הולך לתקנות התקציביות בגין התחייבויות שנפתחו שנה שעברה ולא בוצעו שנה שעברה, אלא יבוצעו השנה.

<שגית אפיק: על מה?

עפר שלח: תראה, אתה מציגים סעיף – קח את הסעיף הזה כדוגמה - -

ניסן סלומינסקי: זה סעיף שבו אתה יכול פחות לדבר.

עפר שלח: - - שבו במטה לביטחון לאומי 33%, לא כסף גדול, זה כולה 60 מיליון שקל, נגיד, יחסית למה שאנחנו מדברים עליו פה.

קארין אלהרר: כולה.

עפר שלח: אבל שליש מהכסף של המטה לביטחון לאומי הוא בעודף התקציבי הלא מחויב הזה – לעובדה הזאת שזה שליש יש הסבר?

<דורון סמיש: יש התחייבויות שהן פשוט יותר ארוכות או נפתחו קלנדרית לא נכון - - -

עפר שלח: אם היינו מבקשים לתת לפני שלושה ימים, היית יכול לתת דוגמה?

עפר שלח: היית יכול לתת הסבר?

עפר שלח: זאת אומרת, מה טווח הזמן שאתם צריכים בשביל לתת - - -

ניסן סלומינסקי: אתה יכול לתת דוגמה?

ניסן סלומינסקי: הוא יודע את הדוגמה, הוא לא צריך את הזמן – דוגמה אחת כזאת רק שנבין פעם אחת, התחילו אתך.

עפר שלח: אה, אם הוא יודע, אז אשמח לשמוע.

<דורון סמיש: דוגמה, משרד שפתח את ההתחייבות שלו לנושא חשמל בנובמבר, אז הוא פתח התחייבות - - -

עפר שלח: לא, במטה לביטחון לאומי.

<דורון סמיש: אני לא מכיר את ההתחייבות בעל-פה של המטה לביטחון לאומי.

<דורון סמיש: אשמח להעביר אם תרצו את כל ההתחייבויות.

חיים כץ: אז איך באת לא מוכן?

<דורון סמיש: - - -

חיים כץ: איך באת לא מוכן?

חיים כץ: תגיד לי.

חיים כץ: מה, אתה מסתלבט?

חיים כץ: איך באת לא מוכן לדיון?

חיים כץ: תגיד לי, איך אתה בא לא מוכן לדיון?

חיים כץ: מה זה אתה לא מכיר?

חיים כץ: אז למה אתה מציג את זה?

חיים כץ: למה אתה עונה?

<דורון סמיש: אני מכיר את המטה לביטחון - - -

חיים כץ: אתה מכיר, אז תביא את הדוגמאות.

ניסן סלומינסקי: לא את כולן, תן לי רק דוגמה אחת, רק שנבין כדוגמה.

<דורון סמיש: לדוגמה, אם המשרד פותח התחייבות שנה קדימה של חשמל - -

עפר שלח: לא, אם זאת התשובה שלו - - -

<דורון סמיש: - - בכל מקרה, אם הוא לא פתח אותה - - -

ניסן סלומינסקי: מה זה, חשמל שקשור למה?

ניסן סלומינסקי: קשור למה החשמל?

<דורון סמיש: לתפעול המשרד שלו, חשמל של המנורות וחשמל של הכול.

<דורון סמיש: הוא פותח התחייבות מראש שנה קדימה לחברת חשמל על תשלומי החשמל שלו.

<קריאה: 50 מיליון שקל על חשמל?

קארין אלהרר: רגע, זו דוגמה אמיתית?

עפר שלח: זה היפותטי, זה לא - - -

<דורון סמיש: השנה הזאת ברוב המשרדים אינה קלנדרית פרפקט, היא לא מה-1 בינואר עד ה-31 בדצמבר.

נחמן שי: הם לא מתייחסים ברצינות.

סתיו שפיר: אין שום בעיה, אנחנו מבינים את הדבר הזה, אבל מה שאנחנו מבקשים – אני חושבת שכולם כבר התעייפו מדוגמאות שהן לא אמיתיות – זה להבין בדיוק על מה אנחנו - - -

קארין אלהרר: זו דוגמה היפותטית.

<דורון סמיש: לא, זו דוגמה אמיתית בכל נושא.

סתיו שפיר: אין בעיה, אז גם מים וארנונה הם דוגמה אמיתית בכל נושא, ברור, בסדר, זה לא משנה.

<דורון סמיש: נכון.

קארין אלהרר: זה לא שליש.

סתיו שפיר: מה שאנחנו שואלים ומה שביקשנו מראש היה לקבל פירוט מוקדם, היה עדיף לפני הישיבה ולא עכשיו שתהיה פה ותצטרך להיות מובך מהשאלות שלנו, ואני מתנצלת, אבל מה שצריך זה איזשהו מסמך מוקדם שיסביר לנו מהן בדיוק ההעברות, מה בדיוק אנחנו מעבירים ולאן; איזה התחייבויות מוקדמות היו, פירוט אמיתי, לא פירוט של דברים שברור שהיו.

<דורון סמיש: פירוט אמיתי, תהיה חוברת על כל מוסד.

עליזה לביא: אז למה אנחנו לא - - -

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: רק שנייה, רבותי, רגע.

ניסן סלומינסקי: דקה, דקה.

סתיו שפיר: אין בעיה, אז אני מציעה שנדחה את ההצבעה ונדחה את הדיון ונעשה את - - -

קארין אלהרר: ניסן, הדף הזה עבר לוועדת הכספים ב-3 בספטמבר.

ניסן סלומינסקי: נכון.

קארין אלהרר: איך קרה שעד היום עוד לא קיבלנו את זה?

ניסן סלומינסקי: למה שתקבלי את זה?

ניסן סלומינסקי: עד היום לא קיבלו את זה.

קארין אלהרר: כי אני רוצה לדעת לשאול שאלות.

סתיו שפיר: למה שנצביע על זה?

ניסן סלומינסקי: בסדר, אז אני אומר, עד היום את העודפים לא קיבלנו וגם את ההעברות הכספיות לא היה, עד שנקבע את הנוהל, לכן אמרתי שנקבע לישיבה הבאה.

סתיו שפיר: אז עד שנקבע את הנוהל אי-אפשר לעשות את הישיבה הזאת.

ניסן סלומינסקי: כן אפשר לעשות, כי לא צריכים את הדיון ואת ההצבעה שלנו.

סתיו שפיר: על מה?

סתיו שפיר: למה נשב פה וכל אחד יגיד לנו שצריך חשמל - - -

ניסן סלומינסקי: לכן אמרתי, התחלנו עם הביטחון, בואו, אני רוצה רגע – נמצא כאן רפרנט של משפטים?

<דורון סמיש: כן.

ניסן סלומינסקי: זה אתה?

ניסן סלומינסקי: בוא תקפוץ לבקשה השלישית.

מרב מיכאלי: רגע, יש לי הערה לדוגמת החשמל.

מרב מיכאלי: אני רוצה להבין.

מרב מיכאלי: גפני שאל קודם איך שילמו את זה עד עכשיו.

סתיו שפיר: לא שילמו, הם יושבים בחושך.

מרב מיכאלי: איך שילמו במטה לביטחון הלאומי עד עכשיו?

ניסן סלומינסקי: מרב, אני רוצה כאן שניקח כדוגמה סעיף שהוא יודע להסביר.

<דורון סמיש: סעיף שאפרט לכם גם את ההתחייבויות האמורות הוא סעיף פיתוח של בתי-המשפט.

ניסן סלומינסקי: שכולם יעברו לבקשה השלישית.

<טמיר כהן: אנחנו מדברים על 53-001.

<דורון סמיש: בסעיף זה בונים את בתי-המשפט - - -

משה גפני: רגע, איזו העברה?

ניסן סלומינסקי: השלישית.

עליזה לביא: גפני, למה אתה לא מבקש?

עליזה לביא: לא קיבלת סט?

משה גפני: טוב, זה לא המקרה.

ניסן סלומינסקי: שנייה, אני רוצה רק לתת כדוגמה.

<דורון סמיש: סעיף 53 הוא סעיף שמשמש לפיתוח מבני משרד המשפטים ובעיקר בתי-המשפט ברחבי הארץ.

<דורון סמיש: ההזמנות שנפתחות בגינו הן בדרך כלל הזמנות רב-שנתיות, לדוגמה, כרגע בונים את בית-המשפט המחוזי בתל-אביב, זה פרויקט של פחות או יותר חמש שנים.

<דורון סמיש: ההזמנות נפתחו כשיצאו לפרויקט, התשלומים מבוצעים בהתאם לאבני דרך של הקבלן, בהתאם לזה העודפים מועברים משנה לשנה, זו רק דוגמה אחת.

<דורון סמיש: משפצים גם את בית-המשפט באשדוד, ואלה יהיו רוב רוב העודפים.

משה גפני: בינתיים הפסיקו את השיפוצים?

<דורון סמיש: איפה?

משה גפני: בבית-המשפט באשדוד?

<דורון סמיש: סיימו, הם בשלבים ממש אחרונים.

משה גפני: אבל עובדים כל הזמן.

<דורון סמיש: כן.

משה גפני: זאת אומרת, מה שאנחנו מאשרים פה לא כל כך רלוונטי לגבי השיפוצים, ממשיכים את השיפוצים.

<דורון סמיש: הוא רלוונטי בשביל להעביר את הכספים.

משה גפני: הבנתי.

ניסן סלומינסקי: הקבלן משלם את זה.

משה גפני: אבל הקבלן המשיך לעבוד.

ניסן סלומינסקי: למה?

ניסן סלומינסקי: אבל יש לו אבני דרך, בכל שנה אתה צריך לשלם לו.

משה גפני: נכון, אבל מינואר עד אוקטובר שלא העברנו את העודפים האלה, הקבלן המשיך לעבוד.

משה גפני: לא רלוונטי מה שאנחנו - - -

מרב מיכאלי: או חמור מזה, החשמל במטה לביטחון לאומי מינואר ועד עכשיו, איך שילמו את החשמל?

יצחק כהן: ניתקו להם.

משה גפני: אם לא היית משלמת, היו מנתקים לך.

ניסן סלומינסקי: לא, רבותי, א' - - -

מרב מיכאלי: המים, הארנונה, whatever.

<דוד שטינמץ: יש תקציב המשכי, מרב, חבר כנסת - - -

<שגית אפיק: זה מהתקציב השוטף.

ניסן סלומינסקי: מרב, רק שנייה, שנייה אחת, דקה, אני רוצה להסביר עוד פעם מה שיעל אמרה קודם – מאחר שכאן היה את כל הנושא של הבחירות, אחר כך היה התקציב, ואנחנו בפגרה מייד אחרי התקציב, שנבין, אז נכון שפה השנה יש זמן ארוך יותר מכל שנה אחרת לעשות.

ניסן סלומינסקי: במצב כזה מה שהבנתי שקורה, זה א', או שישנם פרויקטים שעדיין לא שילמו אותם, ואם לא נאשר לא יוכלו לשלם; ישנם דברים שיכולים לשלם מהשוטף, הכוונה שיש כסף למשרד, הוא דוחה, זה מה שהיא אמרה; דברים שאושרו ל-2013 בינתיים והוא משלם את הדברים שהוא חייב, והוא מחכה לאישור שלנו כדי שהוא יוכל לעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: אין להם ברירה, המשרד ככה עובד כמו כל בית.

ניסן סלומינסקי: אז יש לו תקציב שאושר ל-2013, הוא אומר: אני חייב עוד על 2012, אז מה אני עושה?

ניסן סלומינסקי: אני עוצר חלק מ-2013 בינתיים ומשלם את החוב כדי שלא יהיה בחוב ולא יהיו קנסות, ואם לא נאשר, אז הוא לא יוכל לעשות את 2013 או שהוא יתחיל להיכנס אז לחובות.

ניסן סלומינסקי: לכן אני אומר, כל משרד משחק על חלק מהדברים ותלוי מה העוצמה של הסעיף, או שהוא לא משלם ומחכה לאישור שלנו, או אם הוא יכול, בעיקר בדברים השוטפים וכו', לשלם מהשוטף ולחכות שנאשר.

משה גפני: אתה ממש צודק, אתה אומר דברים אמיתיים ונכונים, רק מה שאתה אומר, את מה שאני גם כן כל הזמן חושב: אי-אפשר לתקן את העולם, זה המצב.

ניסן סלומינסקי: זה כן, אבל אם לא נעשה את זה, אז הם יתקעו.

עליזה לביא: גפני, אי-אפשר אבל, נו, באמת, מה זה אי-אפשר לתקן את העולם?

עליזה לביא: במעט שאפשר - - -

משה גפני: אם את רוצה לתקן את העולם, את צריכה להגיד למשרדים: תעצרו, למה לא באתם קודם?

משה גפני: תעצרו את הקבלנים, תעצרו את המדינה, אם את רוצה לתקן, אם לא, עוד פעם יגיע אותו דבר.

משה גפני: יגיעו אלייך שתי חוברות, המשרדים ממשיכים לעבוד, לא עצרו מילימטר בגלל שהם ידעו שבסופו של דבר נאשר את זה.

ניסן סלומינסקי: גם אם לא תאשר - - -

משה גפני: זה הכול, זה מה שאומר היושב-ראש, אני אפילו נאלץ להסכים אתו.

משה גפני: זה לא יתקן את העולם.

משה גפני: אם המשרדים לא ידעו שאחת ולתמיד פה צריך להגיע לאישור לפני שתתחיל העבודה לא יתוקן העולם.

ניסן סלומינסקי: אבל זה לא החוק כרגע.

משה גפני: לא, אתה יכול לא לאשר.

ניסן סלומינסקי: לא תאשר זה גם יכול להיות מאושר.

משה גפני: איך?

ניסן סלומינסקי: בעודפים מחויבים - - -

משה גפני: בעודפים מחויבים אם אתה מצביע עכשיו נגד, העודפים המחויבים נתקעים.

ניסן סלומינסקי: אבל זה כבר אושר.

משה גפני: לא אושר, איפה אושר?

ניסן סלומינסקי: הכול אושר ב-2012.

משה גפני: לא רלוונטי, אבל העודפים המחויבים מגיעים עכשיו לאישור.

ניסן סלומינסקי: מה שמגיע לאישור זה מה שאושר ב-2012.

משה גפני: אתה צודק, אתה יודע מה, אני לא מתווכח אתך אפילו.

משה גפני: אני עושה לחברים החדשים מיני יום עיון להסביר להם שליושב-ראש הוועדה יש אחריות, ובאחריות הזאת המצב לא יתוקן, זה הכול.

משה גפני: זה מה שהיה אצלי.

משה גפני: לא יתוקן המצב.

ניסן סלומינסקי: אם אנחנו כבר הולכים לתקן, בוא נעשה במקומות שאנחנו צריכים, זה בהעברות כספיות ולא בדברים שכבר אושרו גם על-ידי הוועדה, גם על-ידי הכנסת ב-2012.

משה גפני: אז למה צריך אותנו בכלל?

משה גפני: אז שימשיכו לעבוד, שיעזבו אותנו.

ניסן סלומינסקי: אין הכי נמי, אני אומר - - -

משה גפני: מה אנחנו?

משה גפני: חותמת גומי?

ניסן סלומינסקי: לא, זה אושר כבר.

משה גפני: למה לא הביאו את זה עם התקציב, אגב?

משה גפני: את שתי החוברות האלה?

ניסן סלומינסקי: לא יודע, אתה שואל אותי לפני התקציב מה - - -

משה גפני: לא, למה זה לא הועבר יחד עם התקציב?

ניסן סלומינסקי: לא יודע להגיד לך, אין לי מושג.

משה גפני: איפה יעל?

משה גפני: לאן היא הלכה?

ניסן סלומינסקי: היא הייתה צריכה ללכת, היא התנצלה.

ניסן סלומינסקי: רבותי, לקחתי את זה כדוגמה כדי שנבין על מה אנחנו מדברים, וירדתי מהנושא של ביטחון לאומי, כי יכול להיות ששם יש להם זה.

ניסן סלומינסקי: אם אתם רוצים ניקח עוד את הבא אחרי כן, איזה משרד זה?

סתיו שפיר: אבל, ניסן, זה לא מה שהוא אמר, הוא לא דיבר על סודות מדינה, הוא דיבר על זה שיש להם חוברת שהם פשוט – נכון?

סתיו שפיר: אני טועה?

סתיו שפיר: דורון?

ניסן סלומינסקי: על מה?

ניסן סלומינסקי: על ביטחון לאומי?

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע, הוא לא ידע להגיד.

סתיו שפיר: הוא דיבר על זה שיש חוברת ושזה כתוב, אנחנו פשוט לא קיבלנו אותה.

ניסן סלומינסקי: הוא לא ידע להגיד את זה.

<קריאה: הוא לא המטה לביטחון לאומי.

<דורון סמיש: יש רשימה של הזמנות פתוחות.

סתיו שפיר: מצוין, אז הכי טוב, הדבר הכי יעיל שאנחנו יכולים לעשות זה שפשוט נדחה את הישיבה הזו, נקבל חוברות על כל אחד מהסעיפים, נבין על מה מדובר - - -

ניסן סלומינסקי: מה תדחי?

ניסן סלומינסקי: מה זה, אבל זה כל מיני סעיפים שכבר אושרו, אז אני לא יודע, חבל שאין לי – אתה הרפרנט של הביטחון הלאומי גם?

<דורון סמיש: כן.

ניסן סלומינסקי: ואתה יודע את הרשימה?

סתיו שפיר: אם הם כבר אושרו אז לא צריך אותנו.

<דורון סמיש: אין לי אותה אתי.

ניסן סלומינסקי: זה לא טוב שלא באת עם זה.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שיש דברים שאתה יכול להגיד: אני לא יכול להגיד, וזה בסדר גמור גם, אבל אם יש דברים שכן רק כדוגמה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו לא רוצים על כל דבר ודבר לעבור על כל האישורים של ועדת הכספים הקודמת וכנסת קודמת וכו', רצינו רק לראות דוגמאות כדי שנבין, אז ראינו עכשיו דוגמה אחת, בוא נעבור רגע עוד דבר.

משה גפני: יש עודפים של נשיא המדינה, אני רואה שיש שם גם עודף על נשיא המדינה לשעבר, מה זה?

<דורון סמיש: במקרה גם אני אחראי על זה.

משה גפני: מה?

משה גפני: אתה אחראי גם על נשיא המדינה?

משה גפני: תגיד לי, נשאר מישהו שאחראי על משהו אחר?

ניסן סלומינסקי: לא, על נשיא המדינה הנוכחי אני לא בטוח שמצביעים.

<דורון סמיש: כל נשיא מדינה לשעבר זכאי על-פי חוק ללשכה - - -

ניסן סלומינסקי: וכו'.

<דורון סמיש: וכו'.

<דורון סמיש: בלשכה הזאת יש גם חשבונות חשמל - - -

משה גפני: מה זה וכו'?

משה גפני: לא הבנתי מה זה.

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: יש חוק, חבר'ה, נו, ואללה.

עליזה לביא: דברים שכבר לא קיימים, כל מיני לשכות שלא קיימות.

ניסן סלומינסקי: אלא אם כן הוא פוטר.

עליזה לביא: לא, יש לשכות שלא קיימות, כל מיני דברים משרדיים שכבר לא קיימים בכנסת הזאת.

משה גפני: כן, היא צודקת.

אלעזר שטרן: על קצב.

ניסן סלומינסקי: אני יודע על קצב, אני גם שואל על ראש ממשלה.

עליזה לביא: יש פה דברים שלא קיימים, אתה רוצה שאגיד לך?

עליזה לביא: למשל, אגיד לך יש פה, ככה הסתכלנו עליהם, הלשכה של בני בגין למשל, לשכת יוסי פלד - - -

<דורון סמיש: זה במשרד ראש הממשלה, אנחנו דנים עכשיו על הנשיא לשעבר.

עליזה לביא: כאילו מה זה הדברים האלה?

עליזה לביא: משולם נהרי, למה משולם נהרי יש לו פה כסף ללשכה, כלומר, מה זה הדבר הזה למשל?

משה גפני: אתה אחראי גם על משרד ראש הממשלה?

משה גפני: נכון, את בדרך הנכונה, עליזה.

משה גפני: למה משולם נהרי צריך לשכה?

עליזה לביא: הוא חבר כנסת שיושב פה, למה הוא צריך לשכה?

עליזה לביא: החיוך הנבוך שלך, על מה הוא מלמד?

<קריאה: הוא היה שר.

משה גפני: אז מה אם הוא היה שר?

<דורון סמיש: יש התחייבויות - - -

ניסן סלומינסקי: אני רוצה רק להגיד שהלשכה הזאת - - -

עליזה לביא: מה זה התחייבויות?

ניסן סלומינסקי: עליזה, זה 2012.

ניסן סלומינסקי: ב-2012 הוא עדיין היה בחלק מהזמן שר.

ניסן סלומינסקי: הוא היה שר?

משה גפני: כן.

ניסן סלומינסקי: אז יש שם התחייבויות של המשרד.

משה גפני: אז אנחנו רוצים לדעת מה ההתחייבויות, על מה ההתחייבויות.

עליזה לביא: על מה?

עליזה לביא: על מה ההתחייבויות?

עליזה לביא: שוקולדים?

ניסן סלומינסקי: של 2012?

עליזה לביא: כן.

ניסן סלומינסקי: לא יודע, שכירת משרד, עוזרות, כל מה שמגיע לשר.

עליזה לביא: אז תגיד לי.

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: את תופסת רק דווקא מישהו שהוא כבר לא שר, זה התחייבויות מ-2012 שהוא היה שר.

עליזה לביא: אז תגיד לי מה ההתחייבויות פה, אולי יש כל מיני דברים שהם לא ראויים שכבר נסתיימה לשכה וצריך לתת אותם קדימה?

עליזה לביא: מאיפה אני יודעת?

עליזה לביא: אולי יש סלסלת שוקולד כל ראש השנה חמש שנים קדימה ולא מקובל עלי?

עליזה לביא: תגיד לי מה זה.

ניסן סלומינסקי: לא, שיכול להיות שנשאר חוב, לא יודע, שיגיד אם הוא יודע את הדברים.

עליזה לביא: אז הנה, אני לא שואלת אותך, אני שואלת אותו, אבל הוא נבוך.

<דורון סמיש: לא, אני לא נבוך.

<דורון סמיש: רשימת ההזמנות הפתוחות שם, אבל התשובה שהיושב-ראש אמר היא נכונה, יש התחייבויות שנפתחו לתפעול הלשכה - - -

קארין אלהרר: אבל את זה ידענו קודם, את הכללי שיש התחייבויות הבנו.

ניסן סלומינסקי: בואו ניתן לכם דוגמה, רבותי, דוגמה מהחיים המציאותיים שלנו.

סתיו שפיר: אבל, ניסן, אנחנו לא מבקשים דוגמאות שלא קשורות למציאות.

עליזה לביא: ניסן, נמאס לנו מדוגמאות באוויר, תן לנו - - -

ניסן סלומינסקי: זה לא באוויר, זה כל דוגמה, כל שר שוכרים לו לשכה, אף אחד לא עושה חוזה – ראש הממשלה זה סיפור נפרד.

סתיו שפיר: ניסן, הבקשה פה היא לא לדוגמאות, הבקשה פה היא לרשימה אמיתית.

עליזה לביא: אבל הם יושבים בלשכת ראש הממשלה, מה צריך לתת להם כסף?

חמד עמאר: ניסן, למה אתה צריך לתת לנו דוגמה באוויר?

חמד עמאר: למה הוא לא מביא לי חומר מוכן וכשאני שואל אותו שאלה על סעיף ספציפי שהוא יכין את החומר ויגיד לי: 1, 2, 3, למה אני צריך לקבל משהו באוויר?

חמד עמאר: אתה בא נותן לי דוגמה, חשמל, כמו שהוא אמר לי חשמל, למה אני צריך לקבל חשמל?

חמד עמאר: אני לא צריך לקבל חשמל.

חמד עמאר: כשאני בא שואל אותו על סעיף מסוים, אני צריך לקבל הסבר על הסעיף המסוים, לא כל סעיף אני רוצה להסביר עליו באופן אוטומטי.

קארין אלהרר: גם לפי מה שהוא אומר, אף אחד לא שילם חשמל.

חמד עמאר: הוא היה צריך לבוא מוכן, והוא לא מוכן.

מרב מיכאלי: זה מה שהיו צריכים לתת לנו מראש, זה לא מה שהוא היה צריך לבוא מוכן.

יצחק כהן: הוא מוכן, עזבי את זה.

חמד עמאר: אם גם לא קיבלנו את זה מראש, אם אני רוצה לשאול ולהבין, אני צריך - -

מרב מיכאלי: אין דבר כזה, אבל לא קיבלנו מראש.

חמד עמאר: - - לקבל את זה ממנו עכשיו, את זה אין לו.

יצחק כהן: הוא מוכן, הוא יסביר.

משה גפני: אחזתי בנשיא המדינה, מה נשיא המדינה לשעבר צריך לקבל?

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה גם להתחיל עם ראש הממשלה?

משה גפני: אגיע לראש הממשלה, לאט לאט.

ניסן סלומינסקי: אתה יודע שיש לי הרבה - - -

ניסן סלומינסקי: זה לא קשור לזה.

ניסן סלומינסקי: אתה יודע שלא קיבלו את עמדתי בזמנו.

משה גפני: מה מקבל נשיא המדינה לשעבר שהיה צריך להעביר עודפים?

<דורון סמיש: נשיא המדינה לשעבר מקבל לשכה.

משה גפני: לשכה?

<דורון סמיש: נשיאי מדינה לשעבר יש להם לשכה, יש לו הוצאות תפעול שכוללות מניירות, חשמל, שכר דירה.

<דורון סמיש: ההסכמים האלה, ההתחייבויות האלה - - -

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: ששש, לא, רבותי, רגע, לא הולך כך.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש מאלה שמדברים עם המיקרופון, צבי את צבי, מה שנקרא, בואו, רבותי.

משה גפני: זה נראה כמו כולל פה.

ניסן סלומינסקי: ששש, אתם מדברים, המיקרופון שומע את הכול.

ניסן סלומינסקי: כן, דבר, דורון.

<דורון סמיש: הלשכה הזאת פותחת הסכמים משכר דירה עד חשמל, ההסכמים האלה לא קלנדרים שנה, ואנחנו מאפשרים להעביר את העודפים על מנת שהם יוכלו לשלם את שכר הדירה במהלך השנה.

משה גפני: במהלך כל התקופה הזאת מינואר עד אוקטובר שילמו שכר דירה?

משה גפני: הנשיא.

זבולון כלפה: לא שילמו שכר דירה.

<דורון סמיש: שילמו שכר דירה, החשב זכאי – בידיעה שהעודפים או בתקווה שהעודפים יעברו – להשתמש בתקציב הקיים כיום.

משה גפני: מיקרופון – את המשפט הזה אני רוצה שכולם ישמעו.

<דורון סמיש: על מנת להמשיך בתפעול המשרד - - -

משה גפני: החשב הכללי – לא שמעתי.

<דורון סמיש: רגע, אמשיך, תן לי להמשיך, אדוני.

משה גפני: לא, לא שמעתי.

<קריאה: מהתחלה, מהתחלה.

משה גפני: עוד הפעם.

<דורון סמיש: החשב רשאי - -

משה גפני: החשב רשאי, כן.

<דורון סמיש: - - להשתמש בתקציב הקיים לו בבסיס התקציב על מנת לשלם את שכר הדירה בגין התחייבויות עבר, במידה והעודפים לא יועברו הוא יאלץ לסגור את ההתחייבויות האלה ולעצור התחייבויות חדשות במהלך השנה.

חמד עמאר: לא אישרנו, מה קורה עם - - -

<דורון סמיש: במידה ולא תאשרו הוא יאלץ לסגור התחייבויות קיימות שכרגע במערכת ולא לשלם - - -

משה גפני: אחרת אם הוא היה יודע שזה לא יאושר - - -

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: לא, אני לא מוכן - - -

עליזה לביא: ניסן, אני רוצה רגע לשאול.

ניסן סלומינסקי: רק רגע, אני לא מוכן, אי-אפשר, זה מתחיל להיות שוק.

עליזה לביא: לא, אבל אני רוצה רגע - - -

ניסן סלומינסקי: עליזה, מסכים אתך, אבל דקה, אי-אפשר ככה, נו.

ניסן סלומינסקי: אנחנו לא הולכים לצלוב מישהו ולא שום דבר, אז בואו - - -

עליזה לביא: לא, לא לצלוב.

<קריאות: - - -

יצחק כהן: מוישה, הוא הסביר בסדר גמור.

משה גפני: אין לי טענות.

יצחק כהן: הוא הסביר בסדר גמור, עליזה, אל תביכו אותו.

עליזה לביא: אבל רק שנייה, תן לי שנייה, תראה, למשל - - -

ניסן סלומינסקי: רגע, עליזה, אבל אני רוצה קודם שכולם יירגעו.

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: רבותי, ששש.

ניסן סלומינסקי: עכשיו תשאלי.

עליזה לביא: תודה.

עליזה לביא: תראה, למשל, אנחנו רוצים דוגמה קונקרטית, נהרי למשל, ידענו שבמרס כבר הולכים לבחירות, נכון?

עליזה לביא: אז איך – באוקטובר היו בחירות, הבן-אדם הזה יושב בלשכת ראש הממשלה - - -

יצחק כהן: לא, עליזה, הוא הסביר.

עליזה לביא: לא, לא קלטתי.

יצחק כהן: את לא רשמת את ההסבר שלו.

קארין אלהרר: אבל היא לא הבינה.

עליזה לביא: לא קלטתי, מה אני יכולה לעשות?

עליזה לביא: לא קלטתי.

עליזה לביא: אז איך היום אתה מביא לנו, באמת, אני לא מצליחה להבין, תן לי על זה.

קארין אלהרר: ואל תגיד לי "חשמל".

<דורון סמיש: מכיוון שאני לא הרפרנט של משרד ראש הממשלה והוא נמצא פה, אשמח אם כשנגיע לפניה הזאת נדון בנושא משולם נהרי.

עליזה לביא: לא, זה גם בני בגין.

<דורון סמיש: בסדר, זה משרד ראש הממשלה, זה סעיף 04, זה לא הסעיף שאני אחראי עליו.

<דורון סמיש: אני מוכן לנסות לעזור לך.

קארין אלהרר: בוא נחזור למטה לביטחון לאומי.

יצחק כהן: העיקרון אותו עיקרון, מה שהסברת זה היה בסדר גמור.

<דורון סמיש: העיקרון הוא אותו עיקרון, אשמח להסביר את העיקרון שוב, אבל ספציפית - - -

משה גפני: שלא תהיה אבל אי-הבנה, אין לנו, בוודאי לא לי, אין לי שום טענה אליך, אתה עושה את עבודתך נאמנה.

משה גפני: אני רק אומר ששום דבר לא יתוקן, מה שהיה הוא שיהיה, זה בסדר אלא אם כן משנים את החוק.

<קריאות: - - -

אלעזר שטרן: אני לא מבין אבל איפה הבעיה עכשיו מעבר למה ששאלנו.

משה גפני: הכול בסדר, הוא אמר את משפט המפתח, הוא אומר: אנחנו - - -

<דורון סמיש: אני מנסה לענות לך.

יצחק כהן: אם זה לא יאושר, לא מוישה, הכול נעצר.

אלעזר שטרן: אבל המחויבויות האלה היו כחוק.

משה גפני: שנייה, איציק, הכול בסדר.

משה גפני: החשב יש לו סמכות לתת הוראה להמשיך לשלם את לשכת נשיא המדינה לשעבר או כל דבר אחר או שכר, כל מה שהיה עד היום, למה הוא עושה את זה?

משה גפני: מכיוון שהוא יודע שבסופו של דבר, לא משנה מתי זה יהיה, ועדת הכספים תאשר את העודפים.

משה גפני: במידה ויקרה משהו טרגי והעודפים לא יאושרו בוועדת הכספים, יצביעו נגד, אז החשב יעצור את ההעברות.

<דורון סמיש: אשמח להגיב.

אלעזר שטרן: עכשיו תגיד לי אם אני טועה כשאני חושב שהוא עושה את זה לא בגלל מה שאמרת, שהוא יודע שנאשר רטרואקטיבית - -

משה גפני: זה מה שהוא אמר.

אלעזר שטרן: סליחה, - - אלא בגלל שלמישהו יש חוזה חתום - -

משה גפני: לא, לא קשור לחוזה.

אלעזר שטרן: - - ואם לא נשלם את זה יתבעו אותנו.

משה גפני: לא קשור לחוזה בכלל.

אלעזר שטרן: לא רק.

אלעזר שטרן: למה לא?

ניסן סלומינסקי: זה גם, זה גם נכון, גם זה נכון.

משה גפני: לא קשור לחוזה.

משה גפני: אלעזר, אתה מעביר פה תקציב מדינה שיש בו חוזים שאתה יכול לעצור אותם, שיש בו שכר, יש בו - - -

ניסן סלומינסקי: אבל אתה תשלם קנסות, תשלם הרבה קנסות.

אלעזר שטרן: אבל אישרתי מראש את החוזים.

אלעזר שטרן: אבל החוזים האלה, מה שאני מבין, הם אושרו מראש.

משה גפני: אתה מדבר על חלק, חלק בכלל לא קשור לחוזים, יש פה - - -

אלעזר שטרן: אמרה לנו יעל קודם שהכול קשור לחוזים.

ניסן סלומינסקי: לא, לא, חלק – הנה, ניקח דוגמה נוספת - - -

משה גפני: תשמע מה שאני אומר לך, תאמין לי.

משה גפני: אתה רוצה, אעבור אתך סעיף סעיף, תראה, זה תקציב מדינה, יש פה אגף לחינוך דתי, על מה מדובר?

משה גפני: על איזה חוזים מדובר שם במשרד החינוך?

משה גפני: מה זה, חוזים?

משה גפני: שום חוזים.

אלעזר שטרן: זה לא מה שהיא אמרה.

ניסן סלומינסקי: רק שנייה, נמצא כאן רפרנט.

משה גפני: תגיד לי, זה הכול חוזים?

משה גפני: בוא תעזור לי.

ניסן סלומינסקי: רגע, רב מוישה - - -

אלעזר שטרן: הנה.

משה גפני: הכול חוזים?

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: רב מוישה, רק דקה.

ניסן סלומינסקי: רבותי, נמצא כאן - - -

משה גפני: שכר והסכמי עבודה במשרד האוצר זה חוזים?

משה גפני: חוזים עם מי?

משה גפני: שכר, שכר – מי?

<דורון סמיש: של אגף השכר והסכמי עבודה – קיים אגף כזה במשרד האוצר שאחראי על ניהול משא-ומתן בסכסוכי עבודה - - -

משה גפני: חוזה שנחתם בין מי למי?

<דורון סמיש: בין האגף הזה לבין כל הספקים שלו.

משה גפני: איזה ספקים?

משה גפני: שכר והסכמי עבודה?

<דורון סמיש: מייעוץ עד חשמל.

משה גפני: חשמל זה נקרא חוזה?

משה גפני: תעצרו את החשמל.

ניסן סלומינסקי: דקה, דקה.

משה גפני: הנה, אלעזר, - - - אינטליגנציה – זה תקציב מדינה - - -

ניסן סלומינסקי: עזוב, עזוב, יש כאן רפרנט של כלכלה?

משה גפני: או.

ניסן סלומינסקי: בואו, תפתחו 36, בואו נשמע אולי דוגמה, שנבין רק בדוגמאות.

ניסן סלומינסקי: 36 זה בערך - - -

משה גפני: אפשר תיאום פעולות בשטחים, מטה צבאי זה גם חוזה עם מישהו?

ניסן סלומינסקי: רגע, לא יודע, עזוב, יש כאן - - -

משה גפני: אולי עם סוריה?

ניסן סלומינסקי: בואו תפתחו, תראו בערך איפה תגלגלו ל-36-002, תראו כמה העובי של החוברת שאתם צריכים.

משה גפני: תגיד לי, זה יכול להיות שנגיע עד הסעודה המפסקת של יום כיפור?

ניסן סלומינסקי: תכף, אני רוצה שנגיע.

ניסן סלומינסקי: רק רגע, אני רוצה שכולם ימצאו את סעיף 36-002.

אלעזר שטרן: מצאתי.

ניסן סלומינסקי: רבותי, לכולם יש 36-002?

<רן רידניק: שלום, צהריים טובים.

ניסן סלומינסקי: בוא תנסה להסביר אם אתה יודע דוגמאות, שנראה פעם אחת תמונה.

<רן רידניק: בשמחה רבה.

<רן רידניק: אסביר את הפנייה התקציבית שנולדה לאוויר, את עודפי התקציב של תחום הכלכלה, סעיף 36 משנת 2012 ל-2013, אתן כמה דוגמאות קונקרטיות להמחיש באיזה התחייבויות, איזה פעולות מדובר.

ניסן סלומינסקי: מה הסכום עליו מדובר?

<רן רידניק: מדובר בסכום של כ-680 מיליוני שקלים, זה מתוך תקציב של 3 מיליארד, סדר גודל של 20%, אני חושב שזה עודפים - - -

משה גפני: לא יודע איפה זה.

ניסן סלומינסקי: אז שנייה, רבותי, בהעברות הכספיות סומנו כל המספרים לפי סדר 1, 2, 3, עמודים, זה חד-פעמי, אז ככה יתייחסו גם הלאה.

משה גפני: כל מה שאתה אומר על העתיד תגיד "בלי נדר".

ניסן סלומינסקי: אנחנו בלי נדר, אבל זה גם היה בעבר, אנחנו רק ממשיכים.

<קריאה: - - -

ניסן סלומינסקי: בטח שהיה, זה עודפים מחויבים במספור.

ניסן סלומינסקי: כן, רן.

<רן רידניק: ניתן כמה דוגמאות ונמחיש במה מדובר ומה מהות העודפים המחויבים.

משה גפני: אם אפשר רק לפני זה להסביר ב-36-002 מה זה "שכר"?

<רן רידניק: אסביר הכול.

ניסן סלומינסקי: תן לו להסביר.

<רן רידניק: דרך אגב, שם התוכנית הוא "תפעול" למיטב זכרוני, כאשר יש שם גם תקנות שכר וגם תפעול.

אלעזר שטרן: זה גם וגם.

משה גפני: זה לא גם וגם, זה פירוט הסעיף הראשי.

משה גפני: מה זה "שכר"?

משה גפני: מי מקבל את השכר הזה?

ניסן סלומינסקי: רב מוישה, תן לו.

משה גפני: טוב.

<רן רידניק: 36-002 זה תפעול של תוכניות שונות, אסביר לגבי שתיהן, בוא ונתחיל לגבי מרכיבי ההוצאה העיקריים באופן מסודר.

<רן רידניק: 125 מיליון שקלים עוברים לאגף למעונות יום, מרביתם ככולם לטובת בינוי מעונות יום, זה מבחני תמיכה שפורסמו ב-2012 וגם בסוף 2011, אבל בעיקר 2012 לבינוי מעונות יום בהיקף כולל של סך הכול כחצי מיליארד שקלים כהרשאה להתחייב.

<רן רידניק: חלק מהמעונות בתהליכי בנייה שונים, יש אבני דרך, יש ארבע אבני דרך שונות למימון בינוי מעונות היום.

<רן רידניק: יש כאן עודפים מכיוון שההסכמים נחתמו, מעונות התחילו להיבנות, לא כולם הסתיימו, התשלום הוא על-פי אבני דרך.

<רן רידניק: אנחנו משלמים כרגע 125 מיליון שקלים, ברובם על מימון מעונות יום שהחלו להיבנות ב-2012 ובתחילת השנה.

משה גפני: אפשר לעצור את – אה, אמרת לי שקודם שהוא יסיים.

משה גפני: יש לי כמה שאלות.

<רן רידניק: רכיב אחד, אבל יש עוד רכיבים שאני מניח שתרצה שארחיב לגביהם.

<רן רידניק: יש כאן עוד תוכניות, למשל תוכניות לעידוד תעסוקת האוכלוסייה החרדית, אתן דוגמה, יש מיזם בשם "חרדים לעתידם", מיזם למימון - - -

סתיו שפיר: איפה?

סתיו שפיר: באיזה סעיף אנחנו?

<קריאה: אתה עדיין בסעיף השכר?

<רן רידניק: לא התחלתי שכר, אגיע לשכר בסוף, לפי מרכיבי ההוצאה העיקריים.

<רן רידניק: אני כרגע מדבר על תוכנית 364203 – עידוד תעסוקת האוכלוסייה החרדית.

קארין אלהרר: מהטבלה השלישית.

<רן רידניק: לכאן הכסף מועבר – 26 מיליון שקלים עוברים למימון תוכנית מיזם בשם "חרדים לעתידם", זה מיזם שהתחיל בעבר, שיתוף פעולה בין ממשלת ישראל לבין ארגון הג'וינט למימון לימודים אקדמאיים, תוך מתן מלגות קיום למקצועות מסוימים לגברים חרדים ש - - - לאקדמיה.

<רן רידניק: הפרויקט התחיל, הוא נמצא, התלמידים לומדים היום, הם בשנת הלימוד עצמה, חלקם בשנה השלישית, חלקם בשנה השנייה, חלקם בשנה הראשונה, וזה פשוט למימון אבני הדרך של הפרויקט עצמו.

<רן רידניק: אציין שבשנים הבאות הפרויקט עצמו יוטמע בות"ת, הוא מופעל דרך ות"ת, לכן בעתיד הוא לא יתוקצב דרך התקנה הזאת, אבל כאן מדובר בעודפים מחויבים למימון תלמידים שלומדים בפועל, החלו לימודיהם לפני שנתיים ושנה ועכשיו.

עיסאווי פריג': ניסן, איך כל המורכבות והתת-סעיפים וזה צריך לקבל החלטות על דברים שרואים את זה רק עכשיו.

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': איך?

עיסאווי פריג': אני לא מבין.

ניסן סלומינסקי: תראה, יקירי, אתה - - -

עיסאווי פריג': זה היה לפני כן?

יצחק כהן: עיסאווי, סבאח אל חיר.

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, אתה פשוט בבוקר נסעת לאלקנה במקום לכיוון ההפוך - - -

עיסאווי פריג': לא, זה היה לאחר - - -

ניסן סלומינסקי: דקה, והיית באלקנה, ואנחנו הסברנו ודנו בזה כבר הרבה.

ניסן סלומינסקי: יהיו הסברים בישיבה הבאה בנושא העברות כספיות, יהיו הסברים על כל מה שאתה שואל ועל הכול.

ניסן סלומינסקי: עכשיו אנחנו מדברים על עודפים מחויבים, זה סיפור קצת שונה.

משה גפני: מה זה המיליון 800?

עיסאווי פריג': לא, כי ההצגה זה כמו לדבר יידיש.

ניסן סלומינסקי: נכון.

ניסן סלומינסקי: אישרו את זה כבר, זה דברים שאושרו בכנסת הקודמת, בוועדת הכספים.

משה גפני: לא, את העודפים לא.

ניסן סלומינסקי: כל הפרויקטים האלה אושרו, ועכשיו הגיע הזמן לממש חלקים מהם.

יצחק כהן: את התקציב אישרת.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: מה זה מיליון 301,000 שקל על שכר?

משה גפני: מי מקבל את השכר הזה?

<רן רידניק: אסביר.

עיסאווי פריג': אז גפני מנצל את היתרון היחסי שיש לו.

משה גפני: לא.

יצחק כהן: אבל הוא בא בזמן.

<קריאה: והיתרון יחסית גדול.

ניסן סלומינסקי: רבותי, אני לוקח את זה רק כדוגמה כדי שאחר כך נקבל איזושהי תובנה ואולי נוכל לסיים.

<רן רידניק: אתם מדברים כרגע על תחום הפעולה 3630 – שכר ותפעול.

משה גפני: אני שואל על מיליון 301,000 שקל.

<רן רידניק: אתה מדבר מתוך זה על תוכנית 363001, תוכנית בשם "שכר".

משה גפני: נכון.

<רן רידניק: מתוך זה יש 1.3 מיליון שקלים, שאתה שואל מה מקורם, וזה נועד - - -

משה גפני: לא מה מקורם, לאן זה הולך.

<רן רידניק: זה נועד למימון ארבע תקנות של העסקת עובדים מקומיים בנספחויות בחו"ל – עובדים בנספחות בסין, יש להם עובדים מקומיים, עובדים סיניים, התקנה הזו נולדה למימון שכרם, וזה כסף שעובר, פשוט לא הספיקו לשלם אותו בסוף דצמבר 12' - - -

משה גפני: איזה עובדים?

<רן רידניק: עובדים מקומיים של משרד הכלכלה - - -

משה גפני: יש לי כאן חוזה?

אראל מרגלית: מכיוון שהמדען הראשי נסע היום לסין, אז צריך לעשות עבודה.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה להוסיף?

<דוד שטינמץ: בכל הנספחויות שלנו יש לנו עובדים מקומיים שאנחנו עושים אתם חוזים, מתוך תקציב של 20 מיליון גלש מיליון 300,000 - - -

משה גפני: לסינים האלה שעובדים עכשיו - - -

אראל מרגלית: זה לא סינים, זה ישראלים.

משה גפני: אה, ישראלים?

<דוד שטינמץ: לא.

ניסן סלומינסקי: עובדים מקומיים, אלה העובדים המקומיים.

אראל מרגלית: אה, זה סינים?

<דוד שטינמץ: כן.

<רן רידניק: יש גם וגם, וכאן כרגע מדובר על עובדים מקומיים.

<קריאות: - - -

משה גפני: הם מקבלים שכר בינתיים?

משה גפני: עכשיו היום הם מקבלים שכר?

משה גפני: אז אפשר לא לאשר עכשיו את ההעברות הממשלתיות האלה.

<רן רידניק: דווקא כאן נקודה שחשוב להסביר, כיוון שכבוד היושב-ראש מכיר אותה היטב, אני מניח, כאשר עודפים - - -

ניסן סלומינסקי: יש לך משהו עם סין?

ניסן סלומינסקי: כן, בטח.

ניסן סלומינסקי: אני עוד לא יודע, אבל יש.

<רן רידניק: כאשר עודפים מחויבים לא עוברים - - -

ניסן סלומינסקי: דרך אגב, יש אומרים שזה עשרת השבטים, הסינים, אז הם עוד מעט יגיעו לפה.

ניסן סלומינסקי: - - - משלוח של איזה 200 מיליון, רק החל משלוח.

משה גפני: הוא אמר שיש לך קשר עם ההעברה הזאת.

משה גפני: אתה קשור עם זה?

ניסן סלומינסקי: לא, אני לא.

<קריאות: - - -

יצחק כהן: לא, אני מדבר אליך, משה.

משה גפני: אלי?

משה גפני: אה, לי יש קשר עם העניין הזה?

ניסן סלומינסקי: אתה אישרת את זה, זה אושר בוועדה אצלך.

יצחק כהן: אתה יודע היטב.

משה גפני: בסדר, אני בעד הסינים.

משה גפני: אני נגד זה שיגידו שעכשיו יתקנו את העולם.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז.

אראל מרגלית: זה עובדים סיניים בסין, לא עובדים סיניים פה.

ניסן סלומינסקי: רן, סיים.

<רן רידניק: אני יכול לתת עוד דוגמאות אם אתם רוצים.

יצחק כהן: טוב, הבנו, אפשר לאשר את החוברות as is.

ניסן סלומינסקי: רבותי, לקחנו דוגמאות – לכן אני מציע - - -

סתיו שפיר: אבל, ניסן, יש פה הבדל בין שני הדברים – המשך של תשלום שכר או מחויבויות קודמות, חוזים וכדומה זה ברור, אבל למה דברים כמו פרויקט חדש לעידוד תעסוקה באוכלוסייה החרדית למשל, למה זה לא היה בתקציב?

סתיו שפיר: למה זה דבר שאנחנו דנים בו - - -

<רן רידניק: הוא היה.

ניסן סלומינסקי: היה, הוא הסביר, זה מלגות שנותנים לחרדים שלומדים השכלה.

סתיו שפיר: אני יודעת מה זה.

ניסן סלומינסקי: התחיל בשנה שעברה, והם לומדים, היום הם שנה שנייה ושלישית על פרויקט שכבר אושר, עכשיו הם מקבלים את המלגות של שנה שנייה או חלק של שנה שלישית.

סתיו שפיר: זאת אומרת שאם אנחנו לא מאשרים, אז אנשים לא יקבלו את המלגות.

ניסן סלומינסקי: אז המשרד ימצא מקורות אחרים, ואם לא אז זה ייעצר.

<רן רידניק: בוא רק נוסיף שהמשמעות האופרטיבית של אי-אישור העודפים, שהמשרד עצמו מנוע מלבצע פעילות חדשה, כי כל פעילות חדשה בעצם נבלעת על חשבון הצורך שלו לממן התחייבויות קודמות.

<רן רידניק: אי-אישור עודפים גורם לכך שהמשרד לא יכול להשתמש בכסף שיש לו בשנת 2013.

אראל מרגלית: כלומר, הם כן ילמדו, אבל אז הוא לא ייקח את ההתחייבויות החדשות של זה.

<רן רידניק: במקרה הזה, בדוגמה הזאת למשל, ילמדו את הקודמים, אבל הוא לא יוכל לפתוח מסלול חדש מכיוון שהתקציב החדש שלו ייבלע במימון ההתחייבות הקודמת.

ניסן סלומינסקי: ישלמו לו את המלגות על חשבון תקציב 2013 שאושר.

משה גפני: דווקא הדף פה מסביר בסדר, רק הנושא של עידוד תעסוקה, אני רואה שיש שם גם עידוד ערבים וגם עידוד משפחות חד-הוריות, למה הבאת דווקא את הדוגמה של עידוד חרדים?

משה גפני: סתם אני שואל רק מבחינת - - -

<רן רידניק: כי זה מיזם רב-שנתי קלאסי על-פני שלוש-ארבע שנים - - -

משה גפני: גם הערבים.

עיסאווי פריג': יודעים שתגיב על זה.

<רן רידניק: ערבים זה מרכזי הכוון, אבל כבוד היושב-ראש בדימוס צודק בהחלט, ומשרד הכלכלה עושה גם תוכניות לעידוד התעסוקה לאוכלוסייה הערבית.

נחמן שי: הוא אמר משהו על מה שהיה - - -

משה גפני: גם הפריפריה, עולים, מבוגרים - - -

נחמן שי: הוא אמר מה שהיה ומה שקורה.

<קריאות: - - -

אראל מרגלית: גפני הוא יושב-ראש – גפני, אתה יושב-ראש במיל', לא בדימוס.

ניסן סלומינסקי: רבותי, אחרי שראינו את הדוגמאות - - -

ראובן ריבלין: מי שהוא בדימוס כבר לא יכול להיות.

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: רב יצחק, מאחר שראינו את זה, אני מעלה את זה לאישור – מאחר שזה עודפים מחויבים וכבר ועדת הכספים הקודמת לנו אישרה את הסכומים מעיקרם וכנסת ישראל אישרה את הסכומים מעיקרם, רק עודפים מחויבים, וראינו את הדוגמאות רק כדי להבין, וזה חד-פעמי, וכפי שיעל אמרה: אין כאן שום שינוי במובן הזה שכל פרויקט שאושר ממשיך אותו פרויקט בדיוק, כלומר, אין כאן סטיות שאנחנו צריכים לתת את לבנו לעניין – אני מציע - - -

קארין אלהרר: רגע, עשינו בדיקה מדגמית של הדברים?

קארין אלהרר: לא הבנתי.

יצחק כהן: מה בדיקה מדגמית?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להסביר.

ניסן סלומינסקי: לא הבנתי, מה שאלת?

ניסן סלומינסקי: מה שעשיתי עכשיו, סתם פתחתי רק כדי שנרגיש ונבין.

ניסן סלומינסקי: אם אתם רוצים, אין שום בעיה לעבור על כולם.

סתיו שפיר: מצוין.

קארין אלהרר: - - -

ניסן סלומינסקי: אם את רוצה, יכול להיות שאחרים יגידו שהם מסתפקים בזה.

סתיו שפיר: לי יש עוד הרבה מאוד שאלות.

סתיו שפיר: בכל עמוד שאני פותחת יש לי כמה שאלות, אז אולי צריך לעבור על זה.

ניסן סלומינסקי: אבל השאלות זה שאלות שהוועדה הקודמת נשאלה.

קארין אלהרר: בכלל לא הגענו לדוגמה של עפר.

ניסן סלומינסקי: את לא באה לדון על דבר שכבר אישרו, כולל ועדת הכספים הקודמת והכנסת.

סתיו שפיר: ניסן, עם כל הצניעות, אני לא מרגישה בנוח לאשר או להצביע על העברות של עשרות ומאות מיליונים בלי לברר כל שקל פרט ופרט, לא מדובר פה על עשרה שקלים.

סתיו שפיר: אנחנו רק התחלנו לפתוח את החוברת, שאלנו אותו שלוש שאלות.

ניסן סלומינסקי: עוד פעם, אחזור פעם חמישית, אנחנו לא צריכים להצביע.

עיסאווי פריג': סתיו, אין לנו סיכוי, לא נצליח להבין את זה.

סתיו שפיר: אנחנו לא חייבים להצביע?

ניסן סלומינסקי: סתיו, אין בעיה, את לא חייבת להצביע, אנחנו גם לא צריכים מבחינת החוק להצביע, שר האוצר מודיע לנו ונגמר הסיפור.

ראובן ריבלין: על העברות?

ראובן ריבלין: תלוי לאן הולכות ההעברות.

סתיו שפיר: אם שר האוצר הודיע, אז חבל שהגענו - - -

ניסן סלומינסקי: זה משהו אחר.

ניסן סלומינסקי: בסדר, אני אומר, אני מצביע - - -

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: אצביע על כל אחד בנפרד בגלל ה-21 יום.

סתיו שפיר: אם הוא מודיע, אז אין סיבה בכלל לנהל את הדיון, אז למה בכלל - - -

יצחק כהן: יש לקואליציה רוב?

ניסן סלומינסקי: אני אומר עוד פעם, אני מסביר – מאחר שאין כאן שום סטייה, הסיבה לדיון זה שאם לא נצביע אז יש 21 יום עד שזה מתחיל לפעול.

ראובן ריבלין: נכון.

ניסן סלומינסקי: במשרדים גם ככה כבר לחוצים.

סתיו שפיר: אז אם הם לא מעבירים לנו מראש את החוברות האלה, אז עדיף שימתינו את 21 הימים שהם צריכים להמתין, אני מצטערת.

ניסן סלומינסקי: בסדר, זאת דעתך, אין בעיה.

סתיו שפיר: זו דעתי כחברת ועדת הכספים.

ניסן סלומינסקי: אין לי בעיה שזו דעתך.

אראל מרגלית: אבל סתיו, רגע, אני רוצה להגיד משהו.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז, בסדר גמור, את יכולה לא להצביע או להצביע נגד.

סתיו שפיר: זו לא שאלה של להצביע נגד - - -

אראל מרגלית: אבל אני רוצה להגיד משהו ברמה הפרוצדורלית.

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: ששש.

אראל מרגלית: אני לא יודע, אני מרגיש שאם המדינה אישרה תקציב ועברו על זה בצורה מפורטת – יכול להיות שבפעם הקודמת לא עברו על זה בצורה מפורטת, אבל אני מניח רגע שעברו על זה בצורה מפורטת – וכרגע יש בעיה של Cash Flow, שחלק מה- Cash Flowהולך לשנה הבאה, אני מרגיש שזה לגמרי סביר לאשר את זה, זו התנהלות תקינה של מערכת.

אראל מרגלית: אני כן אומר שאם מבקשים מאתנו להצביע על זה, אז אנחנו צריכים את האפשרות לדעת איפה ההתלבטויות ואם יש "שפיל" או לשאול את כל השאלות שסתיו רוצה לשאול, כלומר - - -

עיסאווי פריג': אראל, זה לא העניין של "שפיל".

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, עם כל הכבוד, רק אעזור לך, סתיו שפיר צודקת במאה אחוז בלי שהיא נימקה נכון.

ראובן ריבלין: שר האוצר מגיש הודעה לוועדת הכספים שבכוונתו, שזה בסדר גמור.

ראובן ריבלין: אם ועדת הכספים תוך 21 יום לא שוללת את זה, זה מאושר, אבל אנחנו יכולים לומר לממשלה – ואני לא מתייחס כרגע לפרטים – שאנחנו לא מסכימים, האם אני צודק, היועצת המשפטית?

<שגית אפיק: כן.

אלעזר שטרן: רגע, אבל, רובי - - -

ראובן ריבלין: לגופו של עניין אני מצביע עם הממשלה - - -

אלעזר שטרן: זו לא השאלה.

ראובן ריבלין: אני רק אומר שהיא צודקת כי שמים את זה על שולחן הוועדה, זאת אומרת, זה צריך לבוא לידיעת כל חברי הוועדה, אחד מחברי הוועדה יכול לבוא ולומר: רבותי, יש לי שאלות לעניין זה, ואני לא מסכים לבקשתו של שר האוצר.

ראובן ריבלין: כמובן שאם כך הדבר, אז בוודאי יש מי שגם - - -

סתיו שפיר: אני רוצה להוסיף משהו.

ניסן סלומינסקי: מאחר שאלה דברים שאושרו, מאחר שזה אושר על-ידי ועדת הכספים, על-ידי הכנסת - - -

אלעזר שטרן: נאמר לנו שהכול תחת חוזים.

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': ניסן, למה להניח את זה שוב?

ראובן ריבלין: לגופו של עניין זה אין לי שום בעיה – מבחינת הפרוצדורה סתיו צודקת מבלי שהיא יודעת למה.

סתיו שפיר: הבעיה שיש פה עבודה לא מקצועית, והיא לא מקצועית מכמה כיוונים.

ראובן ריבלין: זה עניין אחר.

סתיו שפיר: היא גם לא מקצועית מצדנו כחברי כנסת לשבת פה ולהצביע על דברים שראינו אותם בפעם הראשונה עכשיו, לא הספקנו לקרוא פה שום דבר, אנחנו לא מבינים 99% ויותר ממה שמופיע בטבלאות.

סתיו שפיר: אז זה פשוט לא מקצועי כחברי ועדה – תקני אותי, היועצת המשפטית, אם אנחנו יכולים או לא יכולים לעכב הצבעה או לעכב את האישור הזה או להחליט שאנחנו לא מאשרים כרגע עד שלא נתווה ביחד נוהל תקין להעברות תקציביות וגם להעברות העודפים בצורה שתהיה הוגנת, בצורה שנוכל להיות שלמים עם עצמנו ולא להרגיש שאנחנו מבזים את התפקיד שניתן לנו.

ראובן ריבלין: 21 יום יש לנו.

ניסן סלומינסקי: אני לא חושב שבעודפים מחויבים אנחנו מבזים את התפקיד כי אנחנו לא הולכים לאשר – עוד פעם, הרי כל אחד, אין בית-דין בודק בית-דין שקדם לו.

ראובן ריבלין: התקציב עצמו אושר.

יצחק כהן: אלא אם כן גדול הוא.

ניסן סלומינסקי: אלא אם כן או גדול או שעושים שינויים, אבל פה אין שינויים, אז את שוב הולכת לבדוק - - -

קארין אלהרר: שיתחייבו על זה, ניסן.

קארין אלהרר: אני רוצה שהרפרנטים יבואו ויגידו כל אחד בתחומו שלא היה שינוי, לא בסכומים, לא בשנה - - -

ניסן סלומינסקי: הודיעה כאן האחראית על הרפרנטים שאין בנושא הזה שום שינוי, היא הודיעה את זה שלוש פעמים.

ניסן סלומינסקי: שאלנו אותה והיא אמרה שבחוברות האלה כל דבר הולך לייעוד שלו, אין שום שינוי, ודרשנו שאם יהיה פעם שינוי, למרות שזה חד-פעמי, חד-שנתי, ודאי שהם יבואו ויגידו, ואז יהיה לנו דיון.

עיסאווי פריג': עצם הנחתו על השולחן כאן - - -

ניסן סלומינסקי: רגע, עפר ביקש רגע.

עיסאווי פריג': אה, סליחה.

עפר שלח: תוך סיכון על זה שאני חוזר על הדברים שאמרתי קודם, אבל זה בשביל עיסאווי, כי הוא פשוט לא היה.

אראל מרגלית: ובשביל שנבין.

עפר שלח: כן.

עפר שלח: לא הבנת פעם ראשונה זה בשבילך גם, אראל, אבל זה היה המשך הדברים שלך, אז זה בסדר.

עפר שלח: אני חושב שצריך להתייחס קודם כול לעודפים המחויבים, וגם בהינתן הדברים שיעל מבורך אמרה פה ובהינתן זה שזה אושר וכן הלאה, אני חושב שזו תהיה התעללות במשרדים לא לאשר את זה - -

ראובן ריבלין: ודאי.

עפר שלח: - - ולעכב את זה 21 יום בשביל שנגיד משהו.

עפר שלח: אבל אני חושב שמשרד האוצר צריך להבין ממה שקרה וקורה פה עכשיו את הצורך בנוהל אחר לקראת ההעברות, כי בהעברות זה יהיה אחרת.

ניסן סלומינסקי: מסכים אתך, מסכים.

עפר שלח: אני חושב שהנוהל צריך להיות שאנחנו מקבלים את זה מספיק זמן מראש, מעלים שאלות, ולא עוברים סעיף סעיף, כי נעבור סעיף סעיף לא נגמור את זה, אלא עוברים על סעיפים שחברי כנסת מראש העלו עליהם שאלות.

ראובן ריבלין: ביקשו לדון בהם.

עפר שלח: ואז גם הרפרנטים מוכנים ולא באים עם איזו דוגמה תיאורטית של חשמל - -

ניסן סלומינסקי: לא, אז ודאי.

עפר שלח: - - אלא עם הדברים הקונקרטיים, וגם אנחנו יכולים לדון ברצינות בדברים שלדעתנו אחרי שראינו אותם מראש, דורשים דיון ברצינות.

עפר שלח: תחת זה אני חושב שאת העודפים המחויבים צריך לאשר.

אראל מרגלית: נכון.

ניסן סלומינסקי: אתה צודק, בוודאי.

ניסן סלומינסקי: ואם יבוא רפרנט בהעברות הכספיות וידבר מה שדיבר פה, אז ההעברה הזאת לא תטופל בכלל.

עפר שלח: אבל הוא ידבר ככה אם אנחנו נקבל את זה.

ניסן סלומינסקי: לא, אני אומר לך שלא.

יצחק כהן: הרפרנטים דיברו בסדר גמור, ניסן, אני מבקש.

ניסן סלומינסקי: הם דיברו בסדר, אבל לא תמיד הם ידעו בדיוק.

יצחק כהן: הם ידעו הכול.

יצחק כהן: זה שחברי הכנסת לא הבינו אותם זו לא הבעיה של הרפרנטים.

ניסן סלומינסקי: זה אתה צודק.

אלעזר שטרן: נאמר לנו מראש – צריך להגיד את האמת - שהכול תחת חוזים בכלל.

יצחק כהן: לא, זה חלק.

משה גפני: מה פתאום.

ניסן סלומינסקי: מה זה חוזים?

ניסן סלומינסקי: נניח חשמל, סתם אני אומר, או משרד ששכרו או עובדים ששכרו, כל זה זה חוזים, מה הכוונה?

ניסן סלומינסקי: זה פרויקטים שעובדים.

משה גפני: מה חוזים?

אלעזר שטרן: נכון, כדי להגיד על מה מיותר הדיון.

משה גפני: לא, זה לא תחת חוזים, זה תקציב המדינה פה.

משה גפני: מונח פה תקציב המדינה.

ניסן סלומינסקי: של 12'.

משה גפני: כן.

משה גפני: אבל זה לא חוזים, אני כל הזמן - - -

ניסן סלומינסקי: חלק זה חוזים, חלק גדול זה חוזים.

משה גפני: חלק, כמו בכל תקציב מדינה.

ראובן ריבלין: אתה יודע מה, גם בתקציב המדינה יש חוזים בין מפלגות למשל, תקציבים פיקטיביים זה חוזים.

משה גפני: על שולחן הכנסת, הסכמים קואליציוניים.

ניסן סלומינסקי: כמו שעפר אמר, כדי לא להתעלל במשרדים אז נעבור, נעשה הצבעה דבר דבר.

ניסן סלומינסקי: מי שמרגיש שהוא לא יכול להצביע, בסדר, אז לא יצביע, כי אנחנו כאן למעשה לא רק שמאשרים, אנחנו רוצים לקצר את ה-21 יום ולתת למשרדים לעבוד כפי שהם עבדו במאה אחוז בסדר לפי האישורים של הכנסת וועדות הכספים של 2012.

עיסאווי פריג': ניסן, מה עם הנהלים שציין אותם עפר?

ניסן סלומינסקי: אמרנו שנגבש אותם ונודיע אותם, לכן היום אין העברות כספיות.

סתיו שפיר: ב-1 באוקטובר זו תהיה הודעה או שזה כבר יהיה יישום?

עיסאווי פריג': מי יבטיח לנו שהנהלים העתידיים של ועדת הכספים אכן יתנהלו בצורה מקצועית?

ניסן סלומינסקי: אביא אותם לקראת הישיבה הבאה, ואז אם מישהו יהיה לו הערות יוכל לומר, אבל כבר לישיבה הבאה אנחנו נפעל לפני – לקראת ההעברות הכול יפורסם.

סתיו שפיר: בישיבה הבאה כבר יהיו העברות או שנדון בתקנון החדש לאיך אנחנו - - -

ניסן סלומינסקי: יהיה הכול.

עיסאווי פריג': מה זה הכול?

סתיו שפיר: השאלה אם לפני הישיבה הבאה כבר נקבל את החומרים מראש, לפחות שבוע מראש.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שכן, אמרתי שאני יושב עם האוצר.

סתיו שפיר: זאת אומרת, לא יהיו העברות תקציביות.

ניסן סלומינסקי: יהיו גם העברות כספיות, את תקבלי את זה מראש, אני לא מבין מה – את רוצה לקבל מראש?

עיסאווי פריג': נהלים.

סתיו שפיר: אשאל, האם לקראת הישיבה הבאה שבה מתקיימות העברות תקציביות נקבל שבוע מראש, לפחות?

ניסן סלומינסקי: לא יודע אם שבוע, אולי שלושה ימים, נניח.

ניסן סלומינסקי: לא חשוב, אולי - - -

סתיו שפיר: בוא נדון עכשיו כבר בנהלים.

ניסן סלומינסקי: אני לא צריך לדון אתך.

ניסן סלומינסקי: לא יהיה טוב, אז לא תדוני אחר כך.

ניסן סלומינסקי: אני לא מצליח לפעמים להבין – נניח שנשב שלושה ימים, לא יהיה טוב, תבקשי ארבעה ימים, אבל מה את - - -

סתיו שפיר: אני שואלת האם מראש אנחנו הולכים לדעת – ואולי עדיף כבר לדבר על זה עכשיו – מה הולך להיות הנוהל להבא לפני ההעברות הכספיות, כדי שלא נגיע בפעם הבאה ונעשה העברות תקציביות כשפתאום יסתבר לנו שהנוהל אומר ארבע דקות לפני הישיבה, ארבע דקות אחרי תחילת הישיבה.

ניסן סלומינסקי: בסדר, אז לא תעשי את ההעברה הכספית.

עיסאווי פריג': לא ככה, ניסן.

ניסן סלומינסקי: אני לא מצליח, אני יודע שאתה - - -

סתיו שפיר: אז מה שאתה אומר – אני חושבת שגם אף אחד אחר לא יעשה פה העברה כספית.

סתיו שפיר: הייתה פה הסכמה מאוד רחבה של הקואליציה והאופוזיציה על זה שאנחנו לא מוכנים לעשות העברות תקציביות בלי שיהיה נוהל - - -

ניסן סלומינסקי: סתיו, מאחר שאני יודע, ומאחר שאני פתחתי ואמרתי את זה, לא חיכיתי שאת תבואי ותגידי, אמרתי שאשב עם האוצר לגבש נהלים ואפעל לפיהם, לא ימצא חן - - -

סתיו שפיר: את החלק הזה הבנתי, אני מבינה די מהר.

עיסאווי פריג': ניסן, אז אתה מבטיח - - -

סתיו שפיר: אני בכל זאת אומרת, האם הנהלים יגובשו לפני הישיבה, נגיע לישיבה כשכבר אנחנו אחרי לפחות כמה ימים עד שבוע שקיבלנו את החומרים ואנחנו מוכנים עם שאלות, האם נוכל לזמן לישיבה אנשים שיענו לנו על השאלות, זה מה שאני שואלת, לפני שנבצע העברה תקציבית ראשונה?

ניסן סלומינסקי: כל ישיבה של העברות כספיות נמצאים כאן הרפרנטים שידעו לתת תשובה על כל דבר.

עיסאווי פריג': לא, אתה לא עונה.

סתיו שפיר: זו לא השאלה שלי.

סתיו שפיר: אתה יודע שזו לא השאלה שלי.

עיסאווי פריג': אתה מבטיח - - -

ניסן סלומינסקי: אז אני לא יודע מה את שואלת.

ניסן סלומינסקי: את רוצה להזמין לכאן את שר האוצר?

עיסאווי פריג': לא, לא, לא.

סתיו שפיר: יכול להיות - - -

ניסן סלומינסקי: שר האוצר לא יבוא, יבוא הרפרנט שמטפל באותו סעיף.

סתיו שפיר: יכול להיות אבל שאם אקבל את המידע מראש, תהיה לי שאלה מאוד מאוד חשובה שארצה ששר האוצר יענה.

עיסאווי פריג': ניסן, בדיוק זאת השאלה, אתה מבטיח שלא תניח - - -

ניסן סלומינסקי: אני יודע, אבל מה שיהיה לפי מה שאת אומרת, שיבוא לכאן כל ישיבה: ראש הממשלה, שר האוצר וכו', לא יקרה דבר כזה.

עיסאווי פריג': לא צריך, מה זה קשור?

סתיו שפיר: אולי לא יקרה, יכול להיות שהכול ייראה תקין - - -

ניסן סלומינסקי: אני לא מבין מה את רוצה – אמרתי רפרנטים, נו, אז מה?

ניסן סלומינסקי: לא מצליח להבין.

עיסאווי פריג': ניסן, אתה מבטיח שבישיבות הבאות נושא ההעברות לא יונח על השולחן - - -

ניסן סלומינסקי: אמרתי שנגבש – לא יהיה, יהיה לפני כן, יגיע לכל אחד לפני כן - - -

סתיו שפיר: הוא לא מבטיח.

ניסן סלומינסקי: לא מבטיח?

ניסן סלומינסקי: את רוצה שעכשיו נדון אם זה י שבוע או חמישה ימים, לא יהיה עכשיו דיון על זה, גמרנו.

סתיו שפיר: לא, אני רוצה שעכשיו נקבל את ההסכמה וההבטחה שלך כיושב-ראש הוועדה, שלפני ההעברה התקציבית הראשונה שנעשה כבר יגובש הנוהל, יוסכם הנוהל ונקבל את הטפסים מראש ונוכל לחקור אותו מראש.

ניסן סלומינסקי: לא, הוא לא יגובש, אתם תקבלו את הכול לפני כן.

ניסן סלומינסקי: אגבש נוהל והנוהל הזה יפעל.

ניסן סלומינסקי: לא ימצא חן בעינייך הנוהל, נניח, אם נניח נקבע ארבעה ימים ואת תרצי שישה ימים, תעלי את זה לדיון.

עיסאווי פריג': העיקר שיהיה לפני, שיהיה לנו זמן לעיין בחומר.

סתיו שפיר: אנחנו לא מדברים פה על ההפרש הזה, אנחנו מדברים פה על - - -

קארין אלהרר: ניסן, אנחנו מבקשים שבוע, זה נראה לי לגיטימי.

ניסן סלומינסקי: לא יודע אם שבוע, אני לא מאמין שכולם יכולים לעמוד בדבר כזה.

ניסן סלומינסקי: עזבי, בסדר, אשב עם האוצר, אני לא חושב ששבוע זה זמן שהם מסוגלים לעמוד בזה, כי העברות כספיות - - -

קארין אלהרר: עם כל הכבוד, יש לחברי כנסת עוד איזה דבר או שניים חוץ מההעברות ההכספיות.

יצחק כהן: ניסן, אתה יכול להפנות אותם לאוצר, האוצר ישמח לעזור להם.

ניסן סלומינסקי: זה ודאי, כל אחד.

ניסן סלומינסקי: הם יקבלו את זה, אבל אני לא יודע אם שבוע לפני כן אפשר כבר להעביר את כל ההעברות וכו', יכול להיות שנראה.

ניסן סלומינסקי: רבותי, אנחנו מתחילים, קחו את - - -

משה גפני: אני רק מבקש לפני ההצבעה, אני מסכים.

משה גפני: אני רק מבקש לפני זה, אתה כל הזמן חוזר על האמירה הזאת, אני רוצה רק שידעו, מדובר על אישור תקציבי שהוועדה אמורה לאשר, בוודאי אפשר לעשות את זה בנוהל הרגיל של ה-21 יום.

משה גפני: מה שאושר ב-2012, כמו שבכלל מאושר תקציב מדינה, איננו רלוונטי לעניינינו בגלל שכאן נעשה – בכל סעיף אתה לא ביצעת, אתה צריך להסביר לוועדה למה לא ביצעת, אתה צריך להסביר מה אתה מבקש עכשיו מהוועדה.

משה גפני: אני סבור שזה נוהל בסדר, אני לא חושב שיש פה בעיה עם העניין הזה, אני רק אומר לכל אלה שאומרים שבעבר היו מאשרים ככה, שנדע שאנחנו הולכים לאשר עכשיו שתי חוברות, שזה בעצם מיני תקציב מדינה, שאומנם זה רק בעודפים, אבל לכל אחד יש תקנה, פתאום אני שואל על מיליון - - -

ראובן ריבלין: זה מיני תקציב מדינה שאושר כבר.

משה גפני: כן, אמרתי, אושר, אבל פתאום אתה יודע - -

ראובן ריבלין: שאושר בהקפדה יתירה במאה אחוז.

משה גפני: - - שיש מיליון 300,000 לארבעה עובדים בסין.

משה גפני: פתאום אתה יודע את זה.

ניסן סלומינסקי: מוישה, בישיבות האחרות שהיו לאורך השנים זה הגיע והצביעו על זה.

משה גפני: אני לא מערער על העניין, אני רק אומר – אני לא יודע מה שאעשה, אני באופוזיציה, לא יודע מה אעשה - - -

ניסן סלומינסקי: תעשה מה שעשית בארבע שנים האחרונות.

משה גפני: אני מוכן לעשות, אתה יודע מה, אתה תעשה את זה?

משה גפני: אבקש ממך לעשות מה שעשיתי בארבע שנים האחרונות.

עיסאווי פריג': מה עשית?

עיסאווי פריג': מעניין.

משה גפני: דאגתי למעמד הביניים, מה שעכשיו לא.

עיסאווי פריג': ומה עשית עם העודפים המחויבים שהיו?

משה גפני: אישרתי אותם, בגלל שהמדינה לא הייתה יכולה - - -

ניסן סלומינסקי: אישר אותם.

ראובן ריבלין: אישר אותם מתוך דאגה למעמד הביניים.

משה גפני: הפחתתי 2% במס הכנסה למעמד הביניים, מה שעכשיו העלו להם.

ראובן ריבלין: עפר, הוא אישר את זה כדאגה למעמד הביניים.

משה גפני: אתה רוצה שאגיד לך מה עשיתי?

משה גפני: אגיד.

משה גפני: הרבה דברים עשיתי.

עפר שלח: אבל גם אישרת באישור התקציב את השכר של הסינים, אל תתחמק מאחריות, כשאישרת את התקציב של 2012.

משה גפני: אני לא מתחמק.

משה גפני: עכשיו אני רוצה לדעת, אני לא הולך לשאול את זה - - -

ניסן סלומינסקי: אישרת פעמיים 1% בהעלאת מס הכנסה.

משה גפני: הפחתתי 2% למעמד הביניים במס הכנסה, וכשהייתה העלאה - - -

ניסן סלומינסקי: לא יודע, אני יודע שהעליתם מס הכנסה.

משה גפני: בחיים לא, בקדנציה שלי לא עלה שקל אחד במס הכנסה למעמד הביניים.

ניסן סלומינסקי: בקדנציה הקודמת העלו פעמיים 1% במס הכנסה.

משה גפני: ניסן, אתה יכול להגיד מה שאתה רוצה.

ניסן סלומינסקי: לא, ככה אני חושב.

משה גפני: היות ואתה אומר לא נכון בעניין הזה, אז אני רוצה לתקן אותך – פעם אחת הפחתתי 2% - - -

עפר שלח: ניסן, רובי ואני צריכים לצאת תוך עשר דקות.

ניסן סלומינסקי: מוישה, סליחה.

משה גפני: מה יש לך אתה?

משה גפני: רגע, אמרת דבר - - -

ניסן סלומינסקי: אני מבקש סליחה, די.

ניסן סלומינסקי: לא, אני חוזר בי, לא רוצה לפתוח את זה.

משה גפני: לא, אבל אני רוצה - - -

יצחק כהן: הוא חוזר בו, לפיד לא חוזר בו.

משה גפני: הפחתתי 2% במס הכנסה למעמד הביניים.

משה גפני: כשהייתה העלאה נוספת של מס הכנסה למעמד הביניים לא עלה מס הכנסה.

משה גפני: בתקופתי דאגו למעמד הביניים, עיסאווי שאל, אז אני רוצה להגיד לו.

ניסן סלומינסקי: בסדר, מאה אחוז.

משה גפני: היות ואין זמן, היות ועפר רוצה לצאת, אז אני לא הולך למנות פה ארבע שנים של עשייה בשביל הציבור של מעמד הביניים שעכשיו פוגעים בו.

עיסאווי פריג': אני רואה שעודפים מחויבים לא מחייב הצבעה, זה בסדר.

ניסן סלומינסקי: רבותי, בואו נתחיל עם החוברת הגדולה – 10-001, מי בעד לאשר את זה?

משה גפני: לא, מישהו צריך להסביר, אתה לא יכול ככה.

<טמיר כהן: זה ביטחון לאומי.

<קריאות: - - -

<שגית אפיק: זה המטה לביטחון הלאומי, את זה הסבירו.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 10-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

משה גפני: נו, מה לעשות?

משה גפני: אתה ראש האופוזיציה.

משה גפני: לא, לא צריך להיות נגד.

משה גפני: נמנעתי.

ניסן סלומינסקי: כן, בסדר.

עיסאווי פריג': אני לא יכול להצביע, אני לא יודע - - -

ניסן סלומינסקי: 13-005, מי יכול להסביר אותו?

ניסן סלומינסקי: רבותי, בואו תעברו אתנו מהר.

<דורון סמיש: הבקשה התקציבית נועדה להעביר את עודפי התקציב משנת 2012 לשימוש בשנת 2013.

ניסן סלומינסקי: באיזה נושאים?

<דורון סמיש: סעיף הוצאות שונות יש הקלות במסים, יש מס הכנסה שלילי - - -

משה גפני: את זה עכשיו תשמע כל הזמן.

עיסאווי פריג': עוד מילה, "שונות".

סתיו שפיר: איזה מספר אנחנו?

<דורון סמיש: 13-005.

משה גפני: אמרת לי להפסיק, הפסקתי.

ניסן סלומינסקי: מה זה, אני רואה כאן "מועצות מקומיות", אתה יכול רק למנות כמה סעיפים?

משה גפני: הבטחתי שאני לא שואל, אם הייתי שואל, הייתי שואל מה זה הפרטת בנקים.

ניסן סלומינסקי: בוא, תמנה כאן – שיפוי רשויות מקומיות, פיתוח והפעלת תוכניות רווחה לעובדי וגמלאי שירות המדינה.

עיסאווי פריג': מה ההשלכות של השינוי הזה על מעמד הביניים?

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר?

ראובן ריבלין: ההשלכות מאוד רציניות.

סתיו שפיר: רגע, יש פה כמה שאלות.

סתיו שפיר: לא שואלים פה שאלות?

סתיו שפיר: ניסן, אני מבקשת עוד פרטים על זה.

סתיו שפיר: יש פה מספר סעיפים שמצריכים פרטים.

עפר שלח: את יכולה לשאול שאלות.

סתיו שפיר: מי הרפרנט?

<דורון סמיש: אני.

סתיו שפיר: אתה?

סתיו שפיר: צר לי.

<דורון סמיש: מה תרצי?

<דורון סמיש: בעיקר מה שמועבר בסעיף הזה זה תשלומי מס הכנסה שלילי וכל ההתקשרויות שקשורות להפרטת בנקים.

סתיו שפיר: מה זה רזרבה לפעולות מיוחדות?

<דורון סמיש: פעולות ביטחוניות מיוחדות.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את 13-005?

סתיו שפיר: פשוט לאשר בלי - - -

אראל מרגלית: רגע, אבל סתיו שאלה.

ניסן סלומינסקי: הוא אמר.

סתיו שפיר: הוא לא אמר.

יצחק כהן: הוא הסביר.

ניסן סלומינסקי: הוא אמר לך בשביל מה זה.

סתיו שפיר: מה הוא אמר?

<דורון סמיש: מס הכנסת שלילי זה - - -

סתיו שפיר: זה הפעולות המיוחדות?

עיסאווי פריג': זה השונות.

אראל מרגלית: את יכולה לשאול.

סתיו שפיר: אתם כולכם מבינים את זה?

עיסאווי פריג': אני מציע לאשר את כל החוברת כבלוק אחד, כי ממילא נחזור על אותם דברים.

סתיו שפיר: אתם לא מבינים.

סתיו שפיר: זה לא רק אני.

<קריאות: נכון.

עיסאווי פריג': לעשות מעצמנו צחוק.

ניסן סלומינסקי: רבותי, אבל לא, אתה צריך לעבור אחד אחד, אין לך ברירה.

<קריאות: - - -

סתיו שפיר: אנחנו עושים מעצמנו צחוק בזה שאנחנו עוברים על הדברים ומצביעים עליהם בלי - - -

ניסן סלומינסקי: גם אם אנחנו מבינים את רוב התקנה, ואם נשארה שאלה על סעיף בודד בתקנה - - -

ראובן ריבלין: אתן לך שאלה שהוא ישביע את רצונך – האם יש איזשהו שינוי מהמטרות שלשמן יועד התקציב הזה מהתקציב שאנחנו מבקשים להעביר?

<דורון סמיש: לא.

ראובן ריבלין: אין שינוי, זאת אומרת, זה אותו דבר ולאותה מטרה שאותה אישרנו בעבר.

ניסן סלומינסקי: בכל הסעיפים, אמת.

סתיו שפיר: ואפשר להגיד גם על התקציב עצמו.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את בקשה 13-005?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

עיסאווי פריג': למה אתה לא מאשר את כל החוברת כבלוק אחד?

ניסן סלומינסקי: כי הם אומרים שצריך לאשר אחד אחד.

ראובן ריבלין: הוא לא יכול.

אראל מרגלית: אבל אתה יודע, אחד אחד אז אנחנו מרגישים קצת משונה, ואז השאלות של סתיו הם ממש במקום.

עיסאווי פריג': עוד עינוי, על אי-הבנה, על בורות, על כל זה.

ניסן סלומינסקי: כי אם היינו צריכים לעשות את הכול - - -

סתיו שפיר: אפשר גם לעשות את זה תוך כדי עצימת עיניים ואז - - -

ראובן ריבלין: אתה יכול לא לאשר ולחכות 21 יום.

ראובן ריבלין: אם אתה רוצה לאשר את זה לפני 21 יום תצטרך לעבור אחד אחד, אין מה לעשות.

אראל מרגלית: דנו פה בעיקר על הפרוצדורה, אני חושב שהרבה מאתנו שאלו את השאלות, הבינו שבסופו של דבר זה Cash Flow שנדחה לשנה הבאה של התחייבויות שהיו, ולכן במידה רבה הונחה דעתנו, אבל עכשיו - -

ניסן סלומינסקי: אז בוא נרוץ מהר, כי שגית אומרת שצריכים לעבור סעיף סעיף, נו, אחרת היינו שמחים לעשות.

אראל מרגלית: - - אם תיקח סעיף סעיף אז - - -

ראובן ריבלין: אין מה לעשות, אראל, אחרת אם לא נעשה את זה - - -

ניסן סלומינסקי: אבל בוא נעבור מהר.

משה גפני: למה לא שאלת מי נמנע?

עיסאווי פריג': כי ברגע שאתה שואל, יש לנו שאלות, אז עדיף לא לעבור את הסעיפים.

סתיו שפיר: אז עדיף לא לראות ואז לא לשאול.

ניסן סלומינסקי: 53-001 הוסבר, זה הנושא של - - -

משה גפני: לא שאלת מי נמנע, אמרת מי בעד, מי נגד.

משה גפני: אני נמנעתי.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: לקחתי אותך קבוע כנמנע.

משה גפני: לא קבוע, זהו, לא קבוע.

סתיו שפיר: הוא לא הוסבר.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

<דורון סמיש: הוסבר.

<דורון סמיש: מדובר על פיתוח בתי-משפט, - -

ניסן סלומינסקי: בתי-משפט, הוא הסביר קודם.

<דורון סמיש: - - בינוי של בתי-המשפט ברחבי הארץ.

סתיו שפיר: זה הפעולות המיוחדות?

<דורון סמיש: כן.

סתיו שפיר: והפרטת בנקים?

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

יצחק כהן: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 13-005 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: סעיף 55-001, מי יודע להסביר אותו?

<דורון סמיש: גם אני.

<דורון סמיש: סעיף 55 הוא סעיף פיתוח של משרד האוצר ובעיקר סעיף של רשות המסים בישראל.

<דורון סמיש: במסגרת חריש עמוק התקנות מסעיף 55 הועברו לסעיף אחר.

<דורון סמיש: חוק יסודות התקציב לא מאפשר להעביר עודפים לסעיף אחר, ולכן העודפים מועברים לסעיף 55.

<דורון סמיש: תקבלו פנייה במהלך השנה שמעבירה אותם מסעיף 55 לסעיף הפיתוח החדש שהוא סעיף 83.

קארין אלהרר: אין פה עודף?

<דורון סמיש: יש פה עודף.

סתיו שפיר: מה אנחנו מפתחים?

קארין אלהרר: עודף שהולך לרזרבה ואז - - -

<דורון סמיש: זה לא עודף שהולך לרזרבה, הוא עודף שעובר, וביום שתאשרו את הפנייה הבאה, אם תאשרו, זה יועבר לסעיף שבה קיימת כיום ההתחייבות, שזה סעיף 83.

ראובן ריבלין: מאה אחוז.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

יצחק כהן: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 55-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

ניסן סלומינסקי: סעיף 56.

<דורון סמיש: סעיף 56, הסיפור מאוד דומה לסעיף 55 – מדובר על נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות.

ראובן ריבלין: מאה אחוז.

<דורון סמיש: במסגרת חריש עמוק זה עבר לסעיף 08, זה יועבר בפנייה תקציבית נפרדת לסעיף 08.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

משה גפני: אנחנו בעד.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 56-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

ניסן סלומינסקי: 09-001, מי יודע להסביר?

<ניר אמסל: אני.

יצחק כהן: מה עם הדוח של אלקין?

יצחק כהן: זה קשור לדוח?

משה גפני: מה עם הדוח של האיחוד האירופי?

ניסן סלומינסקי: חבר'ה.

<ניר אמסל: הבקשה התקציבית נועדה להעברת עודפי תקציב משנת 2012 לשנת תקציב 2013.

יצחק כהן: המשפט הידוע.

ניסן סלומינסקי: אז אין נציגויות בחו"ל.

<ניר אמסל: עודפי תקציב משנת 2012 לשנת 2013.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את 09-001?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

יצחק כהן: מי בעד - - - את הדוח?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 09-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

משה גפני: אנחנו לא מקבלים הסבר על הדוח?

משה גפני: מה קורה במשרד החוץ עם האיחוד האירופי?

יצחק כהן: הדוח עם אלקין.

ניסן סלומינסקי: 01-001, מי יודע להסביר?

ניסן סלומינסקי: נשיא המדינה.

<דורון סמיש: בקשה תקציבית זו נועדה להעברת עודפי התקציב משנת 2012 לשימוש בשנת 2013, כשדיברנו על פנייה זו של נשיא המדינה.

ניסן סלומינסקי: איך יש לו עודפים?

ניסן סלומינסקי: לא שילמו על הנסיעות?

<דורון סמיש: נסיעות לחו"ל, חלק מההתקשרויות הן ארוכות טווח - - -

ניסן סלומינסקי: כבר עשו חוזים לנסיעות אחרות?

<דורון סמיש: כבר עשו את הנסיעות.

<דורון סמיש: לדוגמה, משלמים בחברת אל-על שוטף פלוס ככה וככה ימים, וזה מועבר לאחר הטיסה.

ניסן סלומינסקי: כי אני לא בטוח – יש רצון שהוא ייסע?

ניסן סלומינסקי: אולי לא כדאי, יכול להיות שלא כדאי שייסע.

משה גפני: אז תצביע נגד.

ניסן סלומינסקי: אני יודע.

משה גפני: אם תצביע נגד, אצביע אתך.

משה גפני: אם אתה לא מצביע נגד, אני נמנע.

משה גפני: מה אתה מצביע?

ניסן סלומינסקי: זו קצת דילמה לא פשוטה, אבל אנחנו – כמה זמן עוד יש?

ראובן ריבלין: בסדר, אצביע במקומך.

ניסן סלומינסקי: מתי הבחירות של הנשיא?

ניסן סלומינסקי: מי בעד 01-001?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: רובי, אתה בכלל נוגע בדבר, אתה פסול להצביע.

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 01-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ראובן ריבלין: יש הרבה שבכלל לא יודעים שאני נוגע בדבר.

ניסן סלומינסקי: אני יודע, אבל אנחנו יודעים.

יצחק כהן: יש את אלה שלא רוצים לדעת, אתה מזכיר להם.

משה גפני: הלאה, נו, חבל על הזמן.

ראובן ריבלין: אי-אפשר את נשיא המדינה לבייש - - -

ניסן סלומינסקי: לא, הצבענו בעד.

ראובן ריבלין: מאה אחוז.

ניסן סלומינסקי: הצבענו בעד, זה עבר.

ניסן סלומינסקי: זה אושר.

ניסן סלומינסקי: 05-002.

<דורון סמיש: פנייה תקציבית זו נועדה להעברת עודפי התקציב של משרד האוצר, לרבות רשות המסים בישראל, משנת 2012 לשנת 2013.

ניסן סלומינסקי: אתה יודע על מה?

ניסן סלומינסקי: להגיד איזו דוגמה, משהו?

<קריאות: - - -

סתיו שפיר: לא שומעים פה כלום.

ניסן סלומינסקי: רבותי, ששש.

יצחק כהן: לך על פעילות בחו"ל.

ניסן סלומינסקי: תן דוגמאות.

<דורון סמיש: לדוגמה, מסלקה פנסיונית באגף שוק ההון; לדוגמה, היחידה לחינוך פיננסי פתחה התקשרויות מול חברות שעוזרות לה לפתח חומרי הוראה; לדוגמה, היחידה לחינוך פיננסי שפתחה התחייבויות לפיתוח אתר לטובת הציבור - - -

משה גפני: איפה זה הסעיף של היחידה לחינוך פנסיוני?

סתיו שפיר: מה זה הפעולות בחו"ל?

<דורון סמיש: תחת "שוק ההון, ביטוח וחיסכון".

יצחק כהן: ב-6 מיליון יש גם מסלקה פנסיונית וגם חינוך פיננסי, הכול?

ניסן סלומינסקי: רבותי, מי בעד לאשר את 05-002?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

סתיו שפיר: אשמח לקבל פירוט אמיתי.

יצחק כהן: בהעברות.

ניסן סלומינסקי: פירוט אמיתי על מה?

סתיו שפיר: פירוט – יש פה דברים.

ניסן סלומינסקי: הוא נתן לך פירוט.

משה גפני: גם בהעברות לא תקבלי פירוט.

סתיו שפיר: אני יודעת, ובגלל זה אני בעד כבר להתחיל עכשיו להתאמן על לקבל פירוט.

משה גפני: יש פה את הסעיף שהוא אומר "שוק ההון" - - -

ניסן סלומינסקי: בכל אופן היינו באמצע הצבעה, אז אני רק חוזר, מי בעד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו, מי שהצביע קודם.

קארין אלהרר: בעד.

ניסן סלומינסקי: את בעד.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 05-002 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

עיסאווי פריג': אז יש שוויון, מה?

סתיו שפיר: אני לא מבינה, כל חברי הכנסת שפה לצדי מרגישים בנוח עם זה שאתם לא מבינים על מה מדובר?

עיסאווי פריג': אני לא מרגיש בנוח עם כל מה שנאמר.

קארין אלהרר: כן, כי הייתה התחייבות מפורשת של יעל מבורך, סתיו - - -

ראובן ריבלין: סתיו, אני מציע שתראי לנו על איזה סעיף יש לך ערעורים, לא שאלות - - -

סתיו שפיר: אין לי ערעורים, ישבנו פה, לפני רגע התחלתי לשאול שאלות, כולם פה מהנהנים בהסכמה שהם לא מבינים שום דבר, כדאי שזה גם יכנס לפרוטוקול - -

יצחק כהן: לא, כל הכבוד.

קארין אלהרר: סתיו, סתיו - - -

סתיו שפיר: - - ובכל זאת מצביעים כמו "טטלה", כולם חוץ מאיציק.

יצחק כהן: וגפני.

משה גפני: את צודקת במאה אחוז, זאת השיטה.

עיסאווי פריג': חבר הכנסת ריבלין, אתה יודע מה מפריע לי?

עיסאווי פריג': מפריע לי שהחשב אישר את כל ההוצאות האלו ב-2012, ועכשיו אנחנו בספטמבר, תשעה חודשים אחרי תום שנת התקציב צריכים לאשר התחייבויות שהחשב חתם עליהן לפני שנה.

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, עיסאווי.

סתיו שפיר: אז למה אתם שותקים?

ראובן ריבלין: לא הייתה כנסת ולא היה תקציב 2013.

עיסאווי פריג': זה דברים בלתי – שלא נתפס בראש.

ראובן ריבלין: לא היה לאן להעביר.

ניסן סלומינסקי: די, רבותי, עשינו כבר דיון.

עיסאווי פריג': זה בנוסף לתקציב 2013.

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, ידידי, כבר עשינו את הדיון הזה.

קארין אלהרר: הייתה פגרה, לא היינו - - -

משה גפני: מה זה לא היינו?

משה גפני: הייתה ועדה קודם.

ניסן סלומינסקי: סעיף 32-001, מי מסביר?

ניסן סלומינסקי: מה זה?

ניסן סלומינסקי: תחבורה?

קארין אלהרר: 32 זה תמיכות.

ראובן ריבלין: חיים, אתה צריך להצביע אתו, כי אני כבר הייתי בוועדת – לא מצביע.

חיים כץ: אני לא מצביע על הצבעות בדיונים שלא השתתפתי בהם.

סתיו שפיר: אבל פה אנשים השתתפו בדיון והם עדיין לא מבינים את הנושא, והם בכל זאת מצביעים.

חיים כץ: יש גם כאלה שמשתתפים כל הדיון ולא מבינים, רק נדמה להם שהם מבינים.

קארין אלהרר: לא נכון, סתיו, זה ממש לא נכון.

קארין אלהרר: ישבה כאן יעל מבורך, סתיו, שאלתי אותה: את מתחייבת שכל מה שאנחנו מצביעים עליו היום זה דברים שלא השתנתה התוכנית לגביהם?

קארין אלהרר: היא אומרת שכן.

אראל מרגלית: סתיו, נכון.

סתיו שפיר: אז אם כך, אז אין לי מה להיות פה.

סתיו שפיר: מה זאת אומרת, אפשר גם לבוא לפני הגשת התקציב ולהגיד: האם האוצר מתחייב שכל מה שקורה בתקציב הזה זה דבר טוב – מה זאת אומרת?

סתיו שפיר: ואז פשוט להצביע.

קארין אלהרר: תקשיבי, אבל, סתיו, אין באמת - - -

סתיו שפיר: למה לחשוב ולהקשיב ולמה לשאול שאלות?

קארין אלהרר: אבל, סתיו, גם אם היא הייתה מביאה את זה שבוע לפני, בסדר?

קארין אלהרר: הייתי אומרת לך - - -

ניסן סלומינסקי: רבותי, ששש.

ניסן סלומינסקי: תחבורה.

עיסאווי פריג': ניסן, יש לי שאלה.

ניסן סלומינסקי: לא, עיסאווי, די.

ניסן סלומינסקי: רבותי, ששש.

עיסאווי פריג': שאלה, נריץ את זה היום, אל תדאג.

עיסאווי פריג': אני רק רוצה לשאול את האוצר שאלה.

סתיו שפיר: את נכנסת לישיבה של ועדת הכספים, את נדרשת להצביע, ואז את מקבלת בתחילת הישיבה – אין לה שום משמעות, אף אחד לא עבר על הסעיפים, לא מכיר את הסעיפים, הרזולוציה של הסעיפים האלה מביכה, ובכל זאת אנחנו מתבקשים לאשר.

עיסאווי פריג': ניסן, רק שאלה, בבקשה.

עיסאווי פריג': אני שואל את החברים מהאוצר, ודיברתי עם רן, האם כל העודפים המחויבים שניתנים לאישור כאן יצא כבר החשב, חתם על התחייבות או לא?

עיסאווי פריג': אני רוצה לשמוע את זה מהאוצר.

<רן רידניק: כן.

ניסן סלומינסקי: לא, עזוב.

עיסאווי פריג': אבל למה עזוב?

ניסן סלומינסקי: כי זה לא רלוונטי, לא כל דבר דורש התחייבות או חתימה.

עיסאווי פריג': אתה רואה, אז זה עוד תוספת תקציבית.

ניסן סלומינסקי: תלוי, אם אתה לוקח פרויקט שאתה מנהל אותו לחמש שנים או דברים כאלו - - -

עיסאווי פריג': שאלתי שאלה מוגדרת, פרויקט של חמש שנים אז יצאה התחייבות.

עיסאווי פריג': האם לכל העודפים שמתבקשים עכשיו יצאה התחייבות חתומה ב-2012 או לא?

עיסאווי פריג': אם לא, אז סימן שיש תוספת תקציב.

<קריאות: כן, כן, כן.

עיסאווי פריג': אני רוצה לשמוע את זה בפרוטוקול.

ניסן סלומינסקי: שאלנו את יעל, יעל אמרה שהכול מחויב כבר ב-2012.

ניסן סלומינסקי: הכול מחויב, כל פרויקט בהתאם להגדרה שלו במחויב.

עיסאווי פריג': אני לא מדבר על קבלת החלטה לבצע את הפרויקט, אני מדבר על מחויבות שיצאה לדרך.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה שתבין, יש עודפים ויש עודפים מחויבים.

ניסן סלומינסקי: עודפים רגילים שישנם במשרד זה מה שאתה אומר, האוצר לוקח את הכסף, נגמר.

ניסן סלומינסקי: עודפים מחויבים אין, כבר המדינה התחייבה וזה ממשיך.

עיסאווי פריג': אז אני שואל, מגדיר, האם בתוך העודפים המחויבים אין עודפים רגילים שהוסתרו בתוך זה?

ניסן סלומינסקי: אין.

ניסן סלומינסקי: כל זה מחויב.

ניסן סלומינסקי: אין, אין, היא אמרה שאין.

<שגית אפיק: יעל מבורך אמרה שלא.

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, אני רוצה שתבין, האינטרס של האוצר שאם יש עודפים רגילים הוא לוקח את זה לעצמו ונגמר.

עיסאווי פריג': אבל זה משאב לתוספת תקציב ל-2013, זה מה שאני חושב.

ניסן סלומינסקי: לא, הפוך, הוא לוקח, הוא לא מעביר את זה, כאן היא אמרה שזה עודפים מחויבים.

ניסן סלומינסקי: מי כאן מסביר את 32-001 – תחבורה?

עיסאווי פריג': אני לא שלם עם זה.

<רן רידניק: שלום, סעיף 32, הפנייה נועדה להעברת סך של כ-320 מיליון שקלים מסעיף 32 – תמיכות שונות, מעודפי תקציב 2012 לשימוש בשנת 2013.

<רן רידניק: שימושים שיש בזה, זה תמיכות בתחום התחבורה, החקלאות והמים.

<רן רידניק: דוגמה לתמיכות שיש כאן זו סובסידיית תחבורה ציבורית – 41 מיליון שקלים שעוברים מתקציב הסובסידיה של רכבת ישראל או תמיכות בחקלאות, הפחתת שימוש בחומרי הדברה, חוק הגליל – תמיכה בענף הבקר והצאן.

ניסן סלומינסקי: מה זה "תמיכות בספקי המים"?

ניסן סלומינסקי: תמיכות במים, מה זה?

ניסן סלומינסקי: אתה יודע?

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: מי בעד 32-001 לאשר?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

משה גפני: אני.

עיסאווי פריג': אני גם.

עיסאווי פריג': בקשה מספר 32-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

סתיו שפיר: רגע, היו רק שניים בעד?

ניסן סלומינסקי: לא, היו יותר.

ניסן סלומינסקי: אושר.

ניסן סלומינסקי: היה בועז, היינו ארבעה בעד.

סתיו שפיר: אה, מזל שיש.

ניסן סלומינסקי: היו ארבעה בעד ורק אחד נגד.

עיסאווי פריג': אני לא מבין על מה.

סתיו שפיר: הולכים ומדרדרים.

ניסן סלומינסקי: 33-001 – משרד החקלאות, מי יודע להסביר?

ניסן סלומינסקי: אתה?

<רן רידניק: הפנייה נועדה להעברת עודפי תקציב מ-2012 ל-2013, סעיף 33 – משרד החקלאות.

<רן רידניק: רוצים פירוט רחוב יותר?

<רן רידניק: גם התקציבאית של משרד החקלאות יכולה לפרט אם אתם מעוניינים בכך.

אראל מרגלית: יאללה, תגידו - - -

סתיו שפיר: נשמח לפירוט, על החשמל.

עיסאווי פריג': תגידי כמה מילים.

ניסן סלומינסקי: פירוט אחד, דוגמה אחת.

<סיון ינקוביץ: תקציב התפעול של משרד החקלאות כולל התקשרויות, נועד בין היתר להחזקת אתרי המשרד, תשלומים שוטפים שכבר דובר עליהם קודם הרבה: חשמל, ארנונה, שכר דירה.

משה גפני: לא שמעתי, מה זה תשלומים שוטפים?

משה גפני: איפה אלעזר שטרן מתי שצריך אותו?

ניסן סלומינסקי: רק רגע, ששש.

<סיון ינקוביץ: רכש של חיסונים לשירותים הווטרינריים, ציוד למעבדות של הגנת הצומח ושל השירותים הווטרינריים, פעולות פיקוח בענפי הפיקוח השונים.

עיסאווי פריג': אז מה זה קשור לעודפים המחויבים?

<סיון ינקוביץ: כל זה התחייבויות שנעשו לספקים בשנת 2012, טרם הגיע מועד פירעונם בשנת 2012, משולמים בשנת 2013.

משה גפני: מה?

משה גפני: הארנונה?

ניסן סלומינסקי: לא, היא מדברת על חיסונים, על דברים כאלה.

עיסאווי פריג': הדברים השוטפים – לוקח שנה להתחייב עליהם שנה מראש, על דבר שוטף?

עיסאווי פריג': זה לא מסתדר לי.

<קריאות: - - -

<סיון ינקוביץ: זה לפעמים לא שנה, זה לפעמים יכול להיות הבדל של חודשיים.

עיסאווי פריג': מתחייבים על פרויקט שהוא - - -

<סיון ינקוביץ: זה לא חייב להיות פרויקט של ארבע שנים, זה יכול להיות פרויקט של חודשיים.

עיסאווי פריג': גם על השוטף מתחייבים לשנה מראש, המים והחשמל?

<סיון ינקוביץ: כן, אופן הביצוע של תקציב המדינה הוא כזה שחותמים קודם את ההתחייבות ואחר כך משלמים.

משה גפני: לא מתחייבים שנה מראש.

משה גפני: היא אומרת, זו פעילות שוטפת של המשרד.

עיסאווי פריג': אבל זו פעילות שוטפת, אז מה זה מחויב?

עיסאווי פריג': זה לא מסתדר לוגית.

משה גפני: מחויב.

משה גפני: תאמין לי, שאלה מצוינת.

<סיון ינקוביץ: ככה מבוצע תקציב המדינה, קודם מתחייבים ואחר כך משלמים.

עיסאווי פריג': זה לא מסתדר, חברים, זה צחוק, לא מבין.

ניסן סלומינסקי: ששש.

ניסן סלומינסקי: לא שמעתי את הסוף אם המשכת עוד.

<סיון ינקוביץ: אמרתי שזה אופן הפעולה של תקציב המדינה, קודם מתחייבים ואחר כך משלמים, זו פרוצדורה קבועה.

עיסאווי פריג': אנחנו בספטמבר, רבותי, שוטף פלוס - - -

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את 33-001?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו, בועז.

עיסאווי פריג': תרים, תרים את היד.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 33-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

ניסן סלומינסקי: 07-001.

<אסף וסרצוג: הפנייה נועדה להעביר עודפי תקציב של המשרד לביטחון פנים על גופיו משנת 2012 ל-2013.

<אסף וסרצוג: חלק מהתקציב זה של המשרד עצמו, חלק זה של הגופים, בעיקרם זה המשטרה, שירות בתי-הסוהר ומערך הכבאות.

ניסן סלומינסקי: אבל אתה יכול לתת דוגמה.

סתיו שפיר: כן, מה זה "קניות"?

סתיו שפיר: למה זה מופיע פעמיים?

<אסף וסרצוג: לדוגמה, במשטרה יש את כל הנושא של קרן בלאי על רכב של משטרת ישראל.

<אסף וסרצוג: משטרת ישראל לא נמצאת במינהל הרכב הממשלתי ולכן יש לה תוכניות החלפה משלה.

<אסף וסרצוג: היו גם בעיות טכניות בעבר שגרמו לכך שפשוט יש תשלומים מסוימים שעדיין לא שולמו, יש גם רכבים חדשים שהיו צריכים להיקנות, יש רכבים שההזמנה בגינם יצאה ב-2012 ותשולם רק ב-13'.

<אסף וסרצוג: יש דוגמה של נושא של אבטחת מוסדות חינוך, מכיוון שההתקשרויות של המאבטחים במוסדות החינוך מול חברות האבטחה מבוצעת על-פני שנה לא קלנדרית.

<אסף וסרצוג: אלה העיקרים בתקציב.

עיסאווי פריג': יש לי שאלה בהמשך למה שידידי אמר.

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, זה לא התקציב של המדינה.

עיסאווי פריג': רק לפחות שבאתי, עד שהטרחתי את עצמי ובאתי לעבוד - - -

ניסן סלומינסקי: יש לך עוד סעיפים ששם יהיה לך הרבה מה לדבר.

אלעזר שטרן: מה זה הטרחת את עצמך?

אלעזר שטרן: מה אכפת לך?

אלעזר שטרן: משלמים לך על זה.

ניסן סלומינסקי: בסעיפים הבאים יהיה לך הרבה מה לדבר.

עיסאווי פריג': רק שאלה אחרונה.

עיסאווי פריג': ב-2013 שאישרנו תקציב של ביטחון פנים והמשטרה, לקחנו חלק בתקציב לבלאי הרכבים ולאבטחה.

<אסף וסרצוג: יש כל שנה תקציב מתחדש.

עיסאווי פריג': אז כל שנה בלאי הרכבים - - -

<אסף וסרצוג: אבל זה לתוכניות החלפה של השנה הבאה.

<אסף וסרצוג: אנחנו מדברים על תוכניות החלפה של שנים קודמות שלא מומשו במלואם או שהזמנות בגינם רק ישולמו בשנת 2013.

עיסאווי פריג': אז ב-2012 לא מומשה החלפת צי הרכבים, יש לנו בעיית פשע שאין לנו מספיק רכבים במגזר הערבי - -

<אסף וסרצוג: לא.

עיסאווי פריג': - - ויש תקציב שלא נוצל.

אלעזר שטרן: עכשיו שילמת את הדלק, עכשיו שילמת את הטרחה.

עיסאווי פריג': זה מעניין.

<אסף וסרצוג: דווקא המגזר הערבי זוכה - - -

עיסאווי פריג': הייתי יכול לחסוך כמה הרוגים שם, אתה רואה?

עיסאווי פריג': עודפים מחויבים.

ניסן סלומינסקי: בוא הנה, אתם ביום שישי - - -

אראל מרגלית: תגיד לי, למה המשטרה לא חלק ממינהל הרכב?

<אסף וסרצוג: אני לא יודע מה הסיבה ההיסטורית לכך, אבל הניידות של משטרת ישראל והרכבים המבצעיים שלה בעצם נקנים על ידה דרך המשרד לביטחון פנים וזה המנגנון שהיא מבצעת את זה דרכו.

<אסף וסרצוג: אני יכול לברר ולהחזיר תשובה לוועדה, אני לא יודע מה הסיבה ההיסטורית לכך.

<אסף וסרצוג: אני מניח שבגלל שיש פה עניין - - -

עיסאווי פריג': מה ביום שישי, ניסן?

ניסן סלומינסקי: יום שישי אצלנו ראש השנה, אצלכם היו כאלה חגיגות, השם ישמור, בקושי שמענו את החזן.

עיסאווי פריג': יום שישי יש לך גזר דין, דיר בלאק.

ניסן סלומינסקי: אבל ראש השנה מה עשיתם לנו?

ניסן סלומינסקי: יום שישי היה חג אצלנו.

עיסאווי פריג': אז כל ההחלטות נכנסות בדין של השנה.

ניסן סלומינסקי: זה נשלח את השוטרים, אתה אומר.

זבולון כלפה: שוטרים ממקום אחר.

ניסן סלומינסקי: מי בעד 07-001?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: כאן היו הסברים טובים, חבר'ה, רבותי, אפשר להצביע.

משה גפני: איזה הסברים טובים?

משה גפני: איזה הסברים?

אראל מרגלית: אבל אני עדיין לא מבין למה הרכב זה לא יחד עם מינהל הרכב הממשלתי.

ניסן סלומינסקי: הוא הסביר שחלק מהרכבים לא במינהל הממשלתי.

עיסאווי פריג': זה מעניין.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 07-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

משה גפני: אם הייתי יושב-ראש הוועדה, היו פה חברים בוועדה, היו אומרים: בשלוש דקות העביר מיליארד שקל, הייתי מקבל כותרות בעיתונים.

ניסן סלומינסקי: חכה, מי אמר שזה לא יהיה?

משה גפני: זה לא יהיה, לא יהיה.

משה גפני: ואני לא הולך להגיד את זה בגלל שאני חושב שזה נכון.

עיסאווי פריג': אמרת את זה כבר.

משה גפני: לא אמרתי.

ניסן סלומינסקי: לא אתה חייב, יש אחרים שיגידו, ואולי כבר אמרו ואולי נתת רעיונות.

<קריאות: - - -

אראל מרגלית: חוץ מזה אנחנו קוראים לך "יושב-ראש הוועדה במיל'" ותקבל גם ככה כותרות בעיתונים.

ניסן סלומינסקי: בעיתון יהיה כתוב שגפני לא אמר ש-.

עיסאווי פריג': ניסן, האומנות של גפני, איך להשתמש באותם דברים לחיוב ולשלילה מתי שהוא רוצה.

<קריאה: זה נכון.

עיסאווי פריג': אומנות מיוחדת, גפני.

ניסן סלומינסקי: רבותי, המינהל האזרחי.

<אסף וסרצוג: הפנייה נועדה להעביר את עודפי תיאום פעולות הממשלה בשטחים משנת 2012 ל-2013.

<אסף וסרצוג: עיקר הפעולות כאן זה בעצם פעולות פיתוח, כספים שמקורם באזור מתוקף פסק-דין מחצבות ומתוקף החלטת היועץ המשפטי לממשלה, משמשים לטובת פיתוח האזור, יש שם פרויקטי תשתית, כבישים, חשמל, ביוב, מים במעברים ופרויקטים נוספים, חלקם - - -

ניסן סלומינסקי: פרויקטים נוספים זה מעצר יהודים וכל הדברים האלה?

<אסף וסרצוג: לא, זה לא קשור אחד לשני.

ניסן סלומינסקי: זה לא עובר?

<אסף וסרצוג: לא, זה לא קשור אחד לשני, זה המינהל האזרחי, זה פעולות לטובת תושבי האזור שבעיקרם זו אוכלוסייה - - -

אראל מרגלית: ביו"ש.

<אסף וסרצוג: המינהל האזרחי זה באיו"ש.

אראל מרגלית: עיסאווי, אתה מבין מה אנחנו אומרים?

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': מה הסברת?

עיסאווי פריג': איזה סעיף?

משה גפני: היה מדובר, ואני יודע עכשיו גם כן, באזור קדומים על – יהודה ושומרון, נכון, ניסן?

ניסן סלומינסקי: קדומים זה ארץ-ישראל אבל - - -

משה גפני: אבל זה יהודה ושומרון.

אראל מרגלית: יהודה ושומרון זה לא חלקים של ארץ-ישראל?

משה גפני: זה לא הנושא עכשיו, עכשיו הנושא מקצועי.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, באזור קדומים הייתה מטמנה ששם היו מטמינים כל מיני דברים, בין היתר גם גניזה של ספרי קודש, זה הפסיק לפעול עכשיו – זו הולכת להיות בעיה מאוד מאוד קשה שהולכת ומצטברת – לא מפעילים את זה, הפסיקו את ההסכם הקודם ולא מחדשים את זה גם עכשיו, אני מבקש לדעת, האם מתכוונים לעשות את זה עכשיו?

<אסף וסרצוג: אני לא מכיר את זה, אני יכול לברר.

<אסף וסרצוג: זו שאלה שלא קשורה לעודפים, חבר הכנסת גפני.

משה גפני: סתם צחקתי.

אראל מרגלית: תברר את זה יחד עם המכוניות של המשטרה.

ניסן סלומינסקי: תוסיף לשאלה הזאת גם את כל הנושא של הביוב.

משה גפני: אבל הגניזה הפסיקה.

ניסן סלומינסקי: זה חמור.

ניסן סלומינסקי: איפה זה נמצא?

משה גפני: ליד קדומים.

ניסן סלומינסקי: שם תמיד מוצאים ספרים טובים.

אראל מרגלית: במערות.

ניסן סלומינסקי: לא במערות.

משה גפני: אבל תדע לך שזה הולך להיות נושא, ניסן, זה הולך להצטבר לממדים מאוד קשים.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז.

משה גפני: אתה תדאג - - -

<אסף וסרצוג: אברר את זה.

סתיו שפיר: אסף, תוכל בבקשה להרחיב קצת גם מה זה ה-70 בפיתוח האזור?

סתיו שפיר: ארכיאולוגיה, שמורות טבע, גנים לאומיים.

<אסף וסרצוג: זה מה שאמרתי קודם, זה בעצם פעולות שהכספים צריכים להישאר למעשה באזור ולטובת תושבי האזור, חלקם זה פרויקטים של פיתוח שמורות טבע, פרויקטים ארכיאולוגים, רובם זה לפרויקטים - - -

סתיו שפיר: איזה תושבי אזור?

<אסף וסרצוג: כעיקרון זה לטובת האוכלוסייה הפלסטינית, יש גם פרויקטים שהם לאוכלוסיות מעורבות, לדוגמה, אם אתה משפץ כבישים שנוסעים עליהם שתי האוכלוסיות, זה לטובת שתי האוכלוסיות הנמצאות באזור, לצורך העניין.

סתיו שפיר: זה פיתוח האזור אתה אומר.

<אסף וסרצוג: זה פיתוח האזור.

סתיו שפיר: שמורות טבע, גנים לאומיים, ארכיאולוגיה, איזה דברים פה – הכול פה נע מאפס ל-?

סתיו שפיר: אנחנו מדברים פה על סכום מאוד מאוד גדול, כל העניין של - - -

<אסף וסרצוג: יש 70 מיליון שקל בנושא של פרויקטי תשתית שמועברים בעודפים, זה התקשרויות כנגד קבלנים וספקים.

עיסאווי פריג': אסף, למה זה נקרא "אזור"?

עיסאווי פריג': אזור זה התנחלויות אתה מתכוון.

<אסף וסרצוג: הכוונה אזור, אזור יהודה ושומרון, זה קיצור - - -

ניסן סלומינסקי: פה זה דווקא התושבים המקומיים.

<אסף וסרצוג: את זה אשאיר לך.

עיסאווי פריג': כן, התנחלויות.

עיסאווי פריג': אז 70 מיליון שקל אנחנו מעבירים?

עיסאווי פריג': שיהיה לך לבריאות, ניסן.

ניסן סלומינסקי: זה ממש לא להתנחלויות, פה זה למקומיים.

עיסאווי פריג': פיתוח אזור.

<אסף וסרצוג: כפי שהסברתי זה דווקא לטובת האוכלוסייה הפלסטינית.

ניסן סלומינסקי: זה דווקא לאזרחים, אני לא יכול להגיד מקומיים כי גם אנחנו מקומיים, אבל לא לאזרחים היהודים, נגיד כך, זה דווקא לא.

עיסאווי פריג': גם אנחנו אזרחים.

ניסן סלומינסקי: אבל יש לנו חשבון אתו, לא תמצא את הדברים האלה.

עיסאווי פריג': אבל זה סכום מכובד, 70 מיליון זה מכובד.

ניסן סלומינסקי: נכון, אבל זה דווקא למקומיים מה שנקרא.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את 17-001?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 17-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

ניסן סלומינסקי: 52-001.

<אסף וסרצוג: הפנייה נועדה להעביר את עודפי תקציב פיתוח המשטרה ושירות בתי-הסוהר משנת 2012 לשנת 2013.

<אסף וסרצוג: עיקר התקציב כאן מופנה לטובת פיתוח, בינוי ושיפוץ מתקני כליאה של שירות בתי-הסוהר ושיקום ושיפוץ של מבני משטרה, זה עיקר התקציב כאן.

עיסאווי פריג': כל זה הבניינים?

<אסף וסרצוג: איזה בניינים?

עיסאווי פריג': כל זה השיפוץ של הבניינים?

<אסף וסרצוג: הרוב כאן מוקדש לטובת הדבר הזה, כן.

<אסף וסרצוג: בשירות בתי-הסוהר הרוב זה לטובת שיפוץ, בינוי בתי-סוהר במתקני כליאה שונים, ובמשטרה זה שיפוץ, הרחבה והקמה של מתקנים.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את 52-001?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 52-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

ניסן סלומינסקי: עכשיו יש לנו בקשה מיוחדת, מאחר שהעוזרת של שרת הקליטה נמצאת פה והיא צריכה לטוס, אז ביקשו שנעלה את הסעיף שלה, זה 30-001 שהיא תסביר, כי היא חייבת לצאת למטוס, בבקשה.

<קריאה: היא כבר טסה.

ניסן סלומינסקי: מי המסבירה?

<קריאה: המסביר.

<גיא הרמתי: הפנייה נועדה להעברת 292 מיליון ש"ח עודפים מחויבים מ-2012 לשנת 2013.

ניסן סלומינסקי: על מה זה?

עיסאווי פריג': על מה זה?

ניסן סלומינסקי: לתוכניות שנמשכות מ-2012 ל-2013?

<גיא הרמתי: כן, תוכניות רציפות מול ספקים, מול קליטת עולי אתיופיה בתוכנית החומש.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את 30-001?

עיסאווי פריג': יש לי שאלה, מה זה "ייחודיות"?

עיסאווי פריג': מה זה סיוע לאוכלוסיות ייחודיות?

עיסאווי פריג': הרי יש אתיופים, יש רוסים, יש קהילה, הכול ידוע, מה זה ייחודי?

עיסאווי פריג': לאום שמו לאום ייחודי, מה זה?

אראל מרגלית: שאלה טובה.

ניסן סלומינסקי: לדוגמה, בני מנשה לא כתובים פה.

<אופיר להב: אני יכול לענות.

ניסן סלומינסקי: כן, תענה.

<אופיר להב: אוכלוסיות ייחודיות במשרד הקליטה זה יוצאי אתיופיה, יוצאי קווקז - - -

עיסאווי פריג': יש סעיף לאתיופים.

ניסן סלומינסקי: רגע, אז הוא עונה לך הלאה, תשמע.

<אופיר להב: יש סעיף ליוצאי אתיופיה במסגרת תוכנית החומש, שזה סעיף נפרד.

<אופיר להב: תוכנית החומש הוא תקציב תוספתי.

<אופיר להב: במקביל, משרד הקליטה מתקצב המון פעילויות אחרות ליוצאי אתיופיה בנוסף ליוצאי קווקז, יוצאי בוכרה, אלה שלושת האוכלוסיות שנמצאות - - -

עיסאווי פריג': זה סכום מפלגתי, יעני סכום שנשים בצד לצורך המפלגה, מה?

יצחק כהן: לחבר העמים.

עיסאווי פריג': לחבר העמים?

עיסאווי פריג': למה אתה שותק?

עיסאווי פריג': תגיד שאבין.

יצחק כהן: אתה צודק.

ניסן סלומינסקי: ששש, עיסאווי.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר 30-001?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 30-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

ניסן סלומינסקי: אנחנו חוזרים לסדר הרגיל.

ניסן סלומינסקי: 78-001 – תיירות.

עיסאווי פריג': למה הדברים עוברים בקלילות?

עיסאווי פריג': אני לא מבין.

עיסאווי פריג': ייחודי – זה מה שהורג אותי.

אלעזר שטרן: זה לא ייחודי, זה לא ייחודי.

עיסאווי פריג': זה ייחודי, זה ייחודי עם סימן שאלה גדול.

עיסאווי פריג': זה ייחודי, כספים קואליציוניים – זה ייחודי.

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, מה אתה - - -

אראל מרגלית: חשוב מה שהערת, כי עכשיו כשנבוא לתקציב הבא במשרד הקליטה ונראה את העניין הזה של הייחודי נפקח את העיניים.

אראל מרגלית: פה זו פרוצדורה - - -

ניסן סלומינסקי: זה דברים שכבר התמודדו אתם ב-2012 בממשלה הקודמת עוד.

אראל מרגלית: זו שאלה טובה, ונעשה בדיקה מה זה הייחודי, אתה צודק.

ניסן סלומינסקי: 78001 – תיירות.

<קרן שפר: הפנייה נועדה להעביר עודפים מחויבים בתקציב הפיתוח של משרד התיירות, שכולל שלושה מרכיבים: הגנות ים המלח מפני הצפה, עידוד האכסון המלונאי, זה מענקים להקמת בתי-מלון ופיתוח תשתיות תיירותיות במדינה, שזה נעשה בעיקר באמצעות תקציב החמ"ת, החברה הממשלתית לתיירות.

ניסן סלומינסקי: יפה מאוד.

עיסאווי פריג': מה זה "מענקים מינהליים"?

<קרן שפר: מענקים מינהליים זה אומר שזה לא במסגרת החוק לעידוד השקעות הון, זה מענקים שאנחנו נותנים למשל לצימרים בבית-ג'אן, בדאלית-אל-כרמל.

עיסאווי פריג': אז זה גם ייחודי.

עיסאווי פריג': זה מאוד חשוב, ניסן, מענקים מינהליים זה גם סעיף ייחודי.

עיסאווי פריג': יא אללה, שיבושמו.

סתיו שפיר: זה לא משהו שהאוצר - - -

<טמיר כהן: זה מופיע בכולם.

אראל מרגלית: אבל זאת שאלה מצוינת, למה צריך מענקים מינהליים אם יש חוק עידוד?

<קרן שפר: כי נותנים להם מענקים - - -

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: ששש, רגע, שאלו – חבר'ה, נו.

אראל מרגלית: חבר'ה, קרן שפר רוצה לדבר.

ניסן סלומינסקי: קרן, בבקשה.

<קרן שפר: תודה.

<קרן שפר: בגלל שהחוק לעידוד השקעות הון מעניק בעצם מענק של 20% ובמקרה הזה נתנו 24%, זה במסגרת החלטות ממשלה מול משרד רוה"מ.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, נצביע, ואני חושב שמגיע לקרן מזל טוב שהיא התארסה, אז על זה אנחנו לא מצביעים.

קארין אלהרר: מזל טוב.

ניסן סלומינסקי: אחרת גם פה על זה יצביעו.

עיסאווי פריג': לא מצביעים על זה, זה אנחנו לא נימנע, נצביע בעד.

ניסן סלומינסקי: לא, עיסאווי, תבקש גם על זה פרטים ונראה אם נצביע או לא, זה עודף מחויב או לא?

ניסן סלומינסקי: או שזה שינוי בסטטוס.

עיסאווי פריג': איך אני מכניס את כבר-קאסם למענקים מינהליים?

ניסן סלומינסקי: על זה דבר אתי אחר כך, ככל שתדבר פה יותר הסיכוי פוחת, אז עזוב.

אראל מרגלית: שאלה טובה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את 78-001?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 78-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

ניסן סלומינסקי: הלאה, 37-001 גם תיירות.

ניסן סלומינסקי: קרן, את היום תופסת - - -

אראל מרגלית: אני מקווה שזה מגיע לבית-ג'אן ומגיע להם על הבגרות.

עיסאווי פריג': על תוצאות הבגרות.

<קרן שפר: זה התקציב הרגיל של משרד התיירות.

<קרן שפר: עיקר העודפים פה נובע מתקציב השיווק של משרד התיירות.

<קרן שפר: החלק הארי של התקציב יוצא לקמפיינים לפ"מ של הלשכה הממשלתית לפרסום ובגלל שזה פרויקטים שממשיכים מעבר לשנה קלנדרית, אז זה מתגלגל לשנה עוקבת ל-2013.

ניסן סלומינסקי: נקווה שזה יצליח.

עיסאווי פריג': שאלתי היא בפעולות - - -

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, בוא, אתה שוכח, זה לא - - -

עיסאווי פריג': לא, תן לי להבין, למה אתה סותם לי את הפה?

עיסאווי פריג': לא, אתה סותם לי את הפה, תן לי לשאול.

אראל מרגלית: עיסאווי, אתה רוצה לשאול על הסרטון?

עיסאווי פריג': יש לי לכל סעיף שאלה.

עיסאווי פריג': באחרון, "פעולות שיווק תיירות המתבצעות בחו"ל", כמה מתוך הסכום הזה הולך לחבר העמים?

<קרן שפר: לחבר העמים?

<קרן שפר: אני יכולה לבדוק לך.

עיסאווי פריג': תבדקי, אני מבקש תשובה.

עיסאווי פריג': בסדר?

עיסאווי פריג': אם זה 200 מיליון שקל.

<קרן שפר: זה 108 מיליון.

עיסאווי פריג': בסדר, 108.

<קרן שפר: יש לנו לשכות תיירות בכל העולם ואנחנו מקדמים - - -

עיסאווי פריג': השאלה מוגדרת, כמה מתוך הסכום הזה הולך למדינות חבר העמים?

ניסן סלומינסקי: הלוואי והיה יותר, שיביאו תיירים.

<קרן שפר: מבטיחה לתת לך תשובה.

עיסאווי פריג': מבטיחה?

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר 37-001?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו?

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, עכשיו אתה חייב להצביע, אחרי שהיא אמרה לך.

עיסאווי פריג': כשאקבל את התשובה.

ניסן סלומינסקי: לא, מראש, אז היא תהיה מחויבת לך.

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 37-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

יצחק כהן: דקה, יש פה משהו מאוד מוגזם, אישרתם את זה, זה לא יקלקל את ההצבעה – על הסקרים משקיעים 23 מיליון, אבל לענף המלונאות סך הכול 1.5 מיליון, אתה רואה את - - -

ניסן סלומינסקי: אשראי לענף המלונאות, נו, אז מה השאלה?

ניסן סלומינסקי: למה כל כך קצת?

יצחק כהן: כן.

ניסן סלומינסקי: כי הם ניצלו את הכול ב-2012.

יצחק כהן: והסקרים לא ניצלו?

יצחק כהן: לא עשו סקרים?

ניסן סלומינסקי: 06-001 – משרד הפנים, יש?

ניסן סלומינסקי: כן.

אראל מרגלית: הבנתי מתוך התיירות שזה תיירות וסקרים וקווקז.

<יוסי עדס: הפנייה נועדה להעברת עודפים מחויבים משנת 2012 לשנת 2013.

<יוסי עדס: בפנייה כלולים עודפים מחויבים בגין הפעולות הכלליות של המשרד, תפעול, נושא הבחירות: היערכות לבחירות המקומיות ברשויות, התחום של פיקוח ארצי על הבחירות, שזה גם חלק מהבחירות ברשויות המקומיות.

<יוסי עדס: בסעיף הזה יש גם את הנושא של שירותי דת לעדות לא יהודיות, משרד הדתות מתעסק רק ביהודים, שאר הדתות נמצאות בסעיף 06, זה גם כן כלול כאן, פעולות והוצאות פיתוח ותמיכות בקבוצות דת שונות וכן שירותי דת שוטפים.

<יוסי עדס: אנחנו רואים פה שירותי דת שוטפים זה תמיכות ויש לנו פיתוח מבני דת, זה גם כן השקעות והוצאות פיתוח למבני דת.

<יוסי עדס: בנוסף, יש בסעיף את הרשות למאגר ביומטרי, זה מטפל בכל הנושא של מאגר ביומטרי שבשנה שעברה יצא לדרך, יש פה גם כן את הנושא של מינהל התכנון, חלק מזה זה הוצאות ייעוץ ותפעול שירותי תכנון, זה התקשרויות עם יועצים חיצוניים והכנת תוכניות מתאר, וכן יש את היחידה הארצית לפיקוח על הבנייה וזה הוצאות התפעול של היחידה הארצית לפיקוח על הבנייה.

עיסאווי פריג': למה סעיף "כללי" בשני סעיפים?

עיסאווי פריג': סעיף כללי וסעיף כללי.

<יוסי עדס: כיוון שמדובר בתחומים שונים, הסעיף הכללי הראשון זה הסעיף הכללי של - - -

<יוסי עדס: הוא רשום תחת התחום.

<יוסי עדס: התחום הראשון זה הנהלת המשרד כללי, זה כל הנושא של הכללי של המשרד, המבנה, יש שם גם את השלטון המקומי, והתחום הכללי השני זה הרשות למאגר ביומטרי, שזה תחום בפני עצמו ויש לו את הוצאות התפעול שלו.

עיסאווי פריג': אז לביומטרי אני צריך לחבר את ה"כללי".

<יוסי עדס: הביומטרי נמצא מתחת לתחום שבו מופיע ה"כללי", זה שייך לביומטרי.

עיסאווי פריג': אז לביומטרי אני צריך את שני הסכומים, 9 מיליון לחבר אותם.

עיסאווי פריג': מה המניע?

עיסאווי פריג': למה אתם מפרידים אותם?

עיסאווי פריג': שניהם שייכים לביומטרי – יש את "הרשות למאגר ביומטרי" ויש "כללי" מתחת ויש - - -

<יוסי עדס: "הרשות למאגר הביומטרי" זה התחום, בתוך התחום יש את התפעול של הרשות למאגר ביומטרי וזה הסכום, זה סכום אחד, זה פשוט שורות נפרדות, זו שורת כותרת ושורת פירוט.

עיסאווי פריג': האם ב-2012 היו בחירות מקומיות בארץ?

<יוסי עדס: ב-2012 לא היו בחירות, אבל הבחירות אמורות להיות ב-22 באוקטובר השנה.

עיסאווי פריג': ולמה כל כך הרבה כסף הוצאת ב-2012?

<יוסי עדס: ההיערכות לבחירות נעשית עוד קודם.

ניסן סלומינסקי: זה הרבה כסף.

עיסאווי פריג': ההיערכות לבחירות נעשית ב-2012?

<יוסי עדס: ההיערכות לבחירות זה עריכת מאגר הבוחרים, פנקס הבוחרים - - -

עיסאווי פריג': את פנקס הבוחרים מוציאים השנה, אחי, לא מוציאים ב-12'.

<יוסי עדס: אבל בונים אותו במהלך כל השנה.

עיסאווי פריג': אבל מרשם האוכלוסין זה באופן טבעי, אני מוציא את הסכום הזה, חצי מיליון שקל על – זה ממש תיאטרון, הצגה ממש.

עיסאווי פריג': למה אתם מקלים ראש בנו?

<יוסי עדס: הפיקוח על הבחירות פועלים במהלך כל השנים, גם בשנים שאין בחירות יש להם פעולות.

<יוסי עדס: דרך אגב, ב-2012 היו בחירות למועצות אזוריות ולכן יש תקציב גדול.

עיסאווי פריג': אמרת שלא היו, עכשיו כן היו?

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, די, אתה יודע כמה זמן לוקח – אני לא רוצה להיכנס לזה, אבל - - -

עיסאווי פריג': לא, ניסן, קלות הדעת שלהם כלפינו - - -

ניסן סלומינסקי: אבל לא קלות דעת, זה סכומים שאושרו – עוד לא הסתובב לך הסוויץ', אנחנו לא דנים לאשר את זה, אישרו את זה כבר.

יצחק כהן: זו היסטוריה.

עיסאווי פריג': בסדר.

עיסאווי פריג': להבין מותר לי?

עיסאווי פריג': מותר?

ניסן סלומינסקי: לא היית בוועדת הכספים הקודמת, חלקנו לא היה, דנו בזה, אישרו, אישרה כנסת ישראל, לא מתחילים לחקור כאילו אנחנו הולכים לאשר את זה עכשיו.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את 06-001?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 06-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

ניסן סלומינסקי: 14-001 – מימון מפלגות, בחירות.

ניסן סלומינסקי: גם אתה?

ניסן סלומינסקי: רוץ.

<יוסי עדס: מדובר בתקציב מימון הבחירות לכנסת.

<יוסי עדס: זה תקציב של ועדת הבחירות המרכזית ומדובר פה בעודפים שנוצרו, חלק מזה זה בעקבות הבחירות שנעשו, מימון התקשרויות שונות ומימון מפלגות שעדיין צריך להיות משולם גם לאחר הבחירות.

ניסן סלומינסקי: חלק גדול אחרי אישור של מבקר המדינה, הרי הוא אישר 20% מהמימון, 20% המדינה משאירה עד אחרי הדוח של המבקר שאם יש צורך מורידים, וזה עכשיו.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את סעיף 14-001?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 14-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

ניסן סלומינסקי: 18-001 – רשויות מקומיות.

<יוסי עדס: סעיף 18 זה סעיף העברות לרשויות המקומיות.

<יוסי עדס: בסעיף הזה כלולים מענק האיזון, מענקי פיתוח שמועברים לרשויות, תוכניות הבראה ומענקים שונים.

<יוסי עדס: סך הכול הסכום מסתכם לכ-355 מיליון ש"ח.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את 18-001?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

סתיו שפיר: איך הגעתם לכזה סכום?

סתיו שפיר: בקשה מספר 18-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

ניסן סלומינסקי: 54-005.

<יוסי עדס: מדובר בחלק מסעיף 54 שנוגע ל"איגוד ערים כנרת".

<יוסי עדס: "איגוד ערים כנרת" מטפל בכל הסביבה החופית של הכנרת, יש כאן תקציבי פיתוח שנעשים מתוקצבים על פני שנים ולכן יש כאן עודפים של 30 מיליון שקל.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את הבקשה?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 54-005 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

ניסן סלומינסקי: 68-001.

<יוסי עדס: סעיף 68 זה סעיף של רשות האוכלוסין.

<יוסי עדס: רשות האוכלוסין מטפלת בכל נושא הנפקת הדרכונים, תעודות זהות, ניהול מאגר האוכלוסין, אז יש לנו כאן את הוצאות התפעול, יש לנו כאן הוצאות מחשוב שזה כל הנושא של המאגרים השונים, יש לנו כאן את הנושא של תעודות הזיהוי החכמות שזה קשור לתעודות הביומטריות.

<יוסי עדס: כמו כן, יש בסעיף 68 את כל הנושא של הטיפול במורחקים, זרים ששוהים שלא כחוק בארץ בביקורת הגבולות.

עיסאווי פריג': ניסן, מאחר ששני הסכומים הראשונים זה 500 מיליון, זה המון כסף, זה - - -

<יוסי עדס: זה לא ביחד, סך כל הכסף שעובר בסעיף הזה זה 292 מיליון.

עיסאווי פריג': מטה לשכות האוכלוסין ורשות - - -

<יוסי עדס: זה פירוט בתוך הסעיף.

<יוסי עדס: הכותרת הראשית זה 292 מיליון שקלים.

עיסאווי פריג': יש שאלה שמתחילת הדיון רציתי לשאול, בכל העמודים יש שורה תחתונה, רשום כאן: "הסכומים על מצב התקציב כוללים בקשות לשינויים תקציביים בתהליך", מה זה?

עיסאווי פריג': למה זה כתוב?

<יוסי עדס: אלו בקשות שוועדת הכספים אישרה במהלך שנת 2012, שינויים בתקציב שוועדת הכספים אישרה במהלך שנת 2012.

עיסאווי פריג': אבל אומרים "בתהליך", מה זה תהליך?

עיסאווי פריג': תהליך זה יעני עכשיו.

עיסאווי פריג': "הסכומים על מצב התקציב כוללים".

ניסן סלומינסקי: זו כותרת שאני לא יודע להגיד למה המילה הזאת, זה משהו סטנדרטי.

עיסאווי פריג': אז למה היא קיימת?

ניסן סלומינסקי: זה משהו סטנדרטי שקיים שאני לא יודע.

עיסאווי פריג': אין דבר סטנדרטי.

<דודי קופל: אפשר להסביר את זה.

ניסן סלומינסקי: רק רגע, הנה הסבר.

<דודי קופל: המשפט הזה אומר שאם יש בקשות שכבר הועברו לוועדה ונמצאות על שולחנה ואמורות להידון הן פה בתוך המספרים כבר.

<דודי קופל: המערכת שלנו עובדת ככה שברגע שבקשה כבר עברה לוועדה מבחינת ההצגה בלבד, לא מבחינת האישור ולא מבחינת המשרדים, כלומר הכסף לא באמת עובר עד שהוועדה לא אישרה, אבל מבחינת ההצגה זה למען ניתוחים סטטיסטיים, זה נראה כאילו זה כבר עבר.

ניסן סלומינסקי: הם כבר לוקחים את זה בחשבון כדי שלא תשאלו אותם.

עיסאווי פריג': לדעתך ולהערכתך, האם יש בנתונים בוועדות סכומים שעדיין בתהליך אישור?

<דודי קופל: כרגע?

<דודי קופל: אם עברו בקשות כבר מאגף תקציב לוועדת הכספים, אז זה יראה פה כאילו הם עברו.

<דודי קופל: דרך אגב, זה לא אומר שהם יעברו בהכרח, רק אם הוועדה תאשר.

ניסן סלומינסקי: רבותי, מי בעד לאשר 68-001?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 68-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

ניסן סלומינסקי: 83-006.

קארין אלהרר: מתי מתחילה ועדת - - - ?

קארין אלהרר: מתי?

ניסן סלומינסקי: היא לא תתחיל כל זמן שלא נגמור.

ניסן סלומינסקי: לא יכולה להיות חפיפה.

<טמיר כהן: היא אמורה להתחיל בשתיים.

ניסן סלומינסקי: רבותי, מי מסביר?

<אסף וסרצוג: הפנייה נועדה להעביר את עודפי תקציב הוצאות פיתוח אחרות משנת 2012 לשנת 2013.

<אסף וסרצוג: עיקר הסכום שעובר זה כנגד הלוואות עובדי מדינה, בעצם מנגנון שבו המדינה מתחשבנת נגד בנק דיסקונט שמעמיד את ההלוואות, כל אדם שפורע את ההלוואה, זה חוזר למדינה בצורה של הוצאה מותנית על מנת שיהיה אפשר למחזר הלוואות.

<אסף וסרצוג: העודפים המחויבים, בעצם הדלתאות בסוף צריכות לחזור לבנק, זה הסבסוד שהמדינה נותנת ולמעשה מה שאתם רואים פה.

<אסף וסרצוג: החלק העיקרי זה החזרת הקרן, זו ההשתתפות בהלוואות לעובדי מדינה.

<אסף וסרצוג: יש פה גם תקציבים שמופנים לטובת פעולות מחשוב.

אלעזר שטרן: זה ברור.

אלעזר שטרן: מי בעד לאשר את 83-006?

אלעזר שטרן: מי נגד?

אלעזר שטרן: מי נמנע?

אלעזר שטרן: בקשה מספר 83-006 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

אלעזר שטרן: אושר, הלאה.

<טמיר כהן: 73-001 – מפעלי מים.

<רן רידניק: הפנייה נועדה להעברת עודפי תקציב משנת 2012 לשימוש בשנת 2013.

<רן רידניק: מפעלי מים, מדובר בתקציב הפיתוח של משק המים, עודפים מגיעים מתוכנית פעולות במשק המים בעיקר למהנדסים שרשות המים עובדת אתם, וכן תוכניות לפיתוח תשתיות ביוב.

אלעזר שטרן: מי בעד?

אלעזר שטרן: מי נגד?

אלעזר שטרן: מי נמנע?

עיסאווי פריג': אתה נהנה, אה?

אלעזר שטרן: אתה יכול להחליף אותי.

אלעזר שטרן: תודה.

אלעזר שטרן: בקשה מספר 73-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

<טמיר כהן: 41-001 – רשות ממשלתית למים ולביוב.

<רן רידניק: הפנייה נועדה להעברת עודפי תקציב בסעיף 41 של רשות המים.

<רן רידניק: מרבית העודפים נועדו למימון תקנות ייעוץ בעיקר בתחום ההתפלה, וכן יש 6 מיליון שקלים כעודפים לתקנות התפעול, תחום שנועד לתפעול, לא הספיקו לשלם את זה בסוף 12' והועבר כעודף מחויב לתחילת 2013.

אלעזר שטרן: מי בעד?

אלעזר שטרן: מי נגד?

אלעזר שטרן: מי נמנע?

אלעזר שטרן: בקשה מספר 41-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

אלעזר שטרן: עבר, הלאה.

<טמיר כהן: 36-002, הסברת את זה במהלך הדיון, נזכיר לכם.

אלעזר שטרן: אז אפשר ישר להצביע.

אלעזר שטרן: מי בעד?

אלעזר שטרן: מי נגד?

אלעזר שטרן: מי נמנע?

אלעזר שטרן: בקשה מספר 36-002 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

אלעזר שטרן: אושר, הלאה.

<טמיר כהן: 34-001 – משרד התשתיות הלאומיות.

<רן רידניק: הפנייה נועדה להעברת עודפי תקציב משנת 2012 לשימוש בשנת 2014 של סעיף 34.

<רן רידניק: כל העודפים נועדו בגין מימון התחייבויות עבר של משרד האנרגיה, בחלקם לתחום שימור האנרגיה כגון: חינוך, הסברה ושימור אנרגיה במגזר הביתי, כגון החלפת מכשירים זוללי אנרגיה, וכן נועד לתקצוב שירותי ייעוץ ומחקרים במשק המתבצעים בהתקשרויות לטווח ארוך, ייעול סוגיות של מחצבים, מכרות, טכנולוגי, - - - יעבור להוצאות תפעול.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 34-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

ניסן סלומינסקי: איפה אתם נמצאים?

<טמיר כהן: 54-003 – רשויות פיקוח.

<רן רידניק: הבקשה התקציבית נועדה להעברת עודפי תקציב משנת 2012 לשימוש בשנת 2013 בעבור רשות הגז.

<רן רידניק: העודפים מחולקים בין שני סעיפי תפעול עיקריים, הראשון זה ייעוץ, התקשרויות ארוכות טווח בהתאם לאופי הפעילות במשק הגז הטבעי, והשני תכנון, בעיקר בתחום תכנון תוואי הולכת גז והעברת גז בלחץ גבוה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 54-003 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

<טמיר כהן: 60-003 – חינוך.

<שירלי באבד: צהריים טובים, הפנייה נועדה - - -

עיסאווי פריג': את ממשרד החינוך?

<שירלי באבד: לא, אני ממשרד האוצר.

עיסאווי פריג': אין אף אחד ממשרד החינוך כאן?

יצחק כהן: לא צריך, תאמין לי, לא צריך.

אלעזר שטרן: היא רפרנטית.

עיסאווי פריג': לא, כי אתמול היה נחש בבית-ספר אצלנו, זה לא יאומן.

יצחק כהן: נחש אחד?

אראל מרגלית: אבל, עיסאווי, אתה מגיע לוועדת הכספים ואתה מורגל, ותראה כמה נחשים.

ניסן סלומינסקי: טוב, רבותי, ששש, חבר'ה.

אלעזר שטרן: אבל עיסאווי התבלבל מהיום מכפר-קאסם.

אלעזר שטרן: דרך אגב, הוא בא מאלקנה, עיסאווי.

ניסן סלומינסקי: נסע לאלקנה ושם נתקע.

<קריאה: איזה בית-ספר?

עיסאווי פריג': בית-ספר אל מנאר.

<שירלי באבד: הפנייה נועדה להעביר סכום של 136,000 שקלים לסעיף 60, שהוא סעיף פיתוח של משרד החינוך, משנת 2012 לשנת 2013.

<שירלי באבד: עיקר הסכומים פה זה על בינוי כיתות לימוד.

ניסן סלומינסקי: שהתחילו וממשיכים.

<שירלי באבד: נכון.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 60-003 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

<טמיר כהן: 20-001 גם חינוך.

<שירלי באבד: הפנייה נועדה להעביר סכום של מיליארד 331,000 שקלים בתקציב השוטף של משרד החינוך, זה נשמע אולי סכום גדול, אבל מדובר פה ב-3% בערך מהתקציב של המשרד.

עיסאווי פריג': אבל במספרים הוא גדול, מיליארד, תארו לעצמם, חברים, מיליארד 300,000 לא נוצלו.

<שירלי באבד: לא, לא שלא נוצלו.

ניסן סלומינסקי: לא שלא נוצלו ואללה, עיסאווי, זה לא עודפים.

עיסאווי פריג': מחויבים.

<שירלי באבד: אסביר רגע, במשרד החינוך יש גם - - -

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, אם זה היה עודפים היו לוקחים את זה ולא היו מביאים את זה לפה.

ניסן סלומינסקי: האוצר היה לוקח, זה לא עודפים.

עיסאווי פריג': מחויבים, לא בוצעו.

<שירלי באבד: מיליארד 300,000 זה רק 3% מהתקציב וגם במשרד החינוך.

<שירלי באבד: כמו שאנחנו יודעים שנת התקציב ושנת הלימודים לא תואמות, ולכן דווקא במשרד החינוך 3% עודפים מחויבים זה ממש לא הרבה בהתחשב בזה.

<שירלי באבד: זה בא לידי ביטוי גם ברכישות, גם בתמיכות, גם בהקצבות לבתי-ספר, שלל דוגמאות.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

סתיו שפיר: איך זה בא לידי ביטוי במשהו כמו פרסי ישראל?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

סתיו שפיר: שנייה, רגע, ניסן, יש לי שאלה.

ניסן סלומינסקי: אבל כבר התחלתי להצביע.

סתיו שפיר: מה, איבדת את הסבלנות?

ניסן סלומינסקי: לא, התחלתי להצביע כבר.

סתיו שפיר: זה נורא מעניין הדבר הזה.

ניסן סלומינסקי: אני מסכים אתך, אבל זה כשנאשר את התקציב.

ניסן סלומינסקי: מה שאלת?

סתיו שפיר: התקציב אושר.

סתיו שפיר: אני שואלת, איך זה בא לידי ביטוי במשהו כמו פרסי ישראל?

סתיו שפיר: מה זה אומר מבחינת התחייבויות?

ניסן סלומינסקי: מה זה?

ניסן סלומינסקי: 395,000?

<שירלי באבד: כן, זה סכומים - - -

יצחק כהן: אזוטריים.

<שירלי באבד: אני יכולה לבדוק ספציפית.

סתיו שפיר: הכול אזוטרי, גם המאות מיליונים אזוטריים, אפשר לארגן את הכול ככה, השאלה, מעניין.

ניסן סלומינסקי: בסדר, אז היא לא יודעת תשובה לזה, היא תיתן לנו תשובה.

<שירלי באבד: אני יכולה לתת את הדוגמאות הגדולות, דוגמאות קטנות אשמח לבדוק פרטני.

עיסאווי פריג': גפני, אני מקנא בך.

משה גפני: למה?

עיסאווי פריג': תראה איזה מלגות לאברכים כאן, ואללה.

משה גפני: מתחת לצלחת תראה את הקיצוץ.

משה גפני: אתה יודע מה, אני מוכן לקחת סעיף אחר במשרד החינוך להעביר למלגות לאברכים.

משה גפני: יש קיצוץ, חבל לך על הזמן.

עיסאווי פריג': זה סכום עם בשר.

ניסן סלומינסקי: כל שר לפני שהוא עוזב הוא רוצה כבר להבטיח את אלה שיקבלו את הפרסים, אז הוא כבר קובע וכבר מתחייב, ואחר כך יכול להיות שהוא כבר לא השר, אבל הוא כבר התחייב.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את סעיף 20-001?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

עיסאווי פריג': כולל המענקים לאברכים?

משה גפני: עוד הפעם אברכים?

משה גפני: תסתכל כמה מיליארדים יש בסעיפים האחרים.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 20-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

עיסאווי פריג': את המילה "ערבי" בכל מערכת החינוך לא מצאתי.

משה גפני: בטח שיש.

עיסאווי פריג': אין, אני לא מוצא.

משה גפני: בטח שיש, גם במוכר וגם בממלכתי.

<שירלי באבד: במוכר.

משה גפני: ודאי, גם בממלכתי.

ניסן סלומינסקי: וואו, כמה דפים זה היה.

<טמיר כהן: רק בדברי ההסבר הייתה לכם טעות מ-2013 לשנת 2013, צריך פה לתקן את זה מ-2012, הערה.

עיסאווי פריג': אתה אתם או נגדם?

<שירלי באבד: אוקיי.

משה גפני: הוא צודק, עיסאווי, איך הממשלה הזאת מעבירה 2 מיליון שקל לאברכים?

ניסן סלומינסקי: אני מציע, אל תעירו ואל תעוררו.

משה גפני: אני דווקא רוצה לעורר.

יצחק כהן: כמה?

משה גפני: 2 מיליון שקל, איך הממשלה הזאת מעבירה לאברכים?

ניסן סלומינסקי: זה רק אברכים שהיו בצבא, אל תדאג, כנראה.

משה גפני: אה, זה שייך לקריטריונים של שי פירון?

ניסן סלומינסקי: עדיין לא.

משה גפני: אבל אין לך מה לדאוג, אני הולך לבג"ץ על זה.

משה גפני: אין מציאות כזאת.

ניסן סלומינסקי: אני דואג?

ניסן סלומינסקי: מה אני דואג?

ניסן סלומינסקי: מה יש לדאוג?

משה גפני: אני הולך לבג"ץ, יש פה כמה דברים שאני הולך לבג"ץ.

יצחק כהן: ישיבות הסדר.

ניסן סלומינסקי: ותבואו אלי.

משה גפני: - - ויתנכלו לכם ויעשו לכם נזק, חבל על הזמן, זה מה שהוא אמר לי באוניברסיטת תל-אביב, היינו יחד.

ניסן סלומינסקי: נכון, אני יודע.

ניסן סלומינסקי: לא העלית על דעתך שיכול להיות מצב שתהיו באופוזיציה.

עיסאווי פריג': אבל זה מהממשלה הקודמת.

ניסן סלומינסקי: לא, הוא לא מדבר על זה, הוא מדבר על משהו אחר לגמרי.

עיסאווי פריג': אה, כן?

ניסן סלומינסקי: 16-002.

<אסף וסרצוג: הפנייה נועדה להעביר את עודפי תקציב הוצאות חירום אזרחיות משנת 2012 ל-2013.

<אסף וסרצוג: מדובר בפעולות להתמגנות העורף, בעיקר מיגון יישובים, מוסדות חינוך, מקלטים ומסכות מגן, התקשרויות כאלה.

עיסאווי פריג': וסופות חול, מה?

<אסף וסרצוג: זה שם של פרויקט.

עיסאווי פריג': סופות חול?

<אסף וסרצוג: "סופת חול".

עיסאווי פריג': 100 מיליון?

יצחק כהן: עזוב, זה סודי, עזוב.

עיסאווי פריג': לא, מעניין מה זה מיגון סופות חול.

<אסף וסרצוג: זה לא מיגון "סופת חול", אם אני לא טועה, זה הנושא של מסכות מגן.

ניסן סלומינסקי: רבותי, מי בעד לאשר את הסעיף?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 16-002 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: הסעיף אושר.

ניסן סלומינסקי: 19-001 מי?

ניסן סלומינסקי: משרד המדע.

עיסאווי פריג': ניסן, אתם מסודרים במיגון ביהודה ושומרון?

<קריאות: - - -

משה גפני: למה זה הולך לאט?

יצחק כהן: חינוך התיישבותי, אתה שם לב, 100 מיליון.

ניסן סלומינסקי: פרי שר המדע?

ניסן סלומינסקי: מדע, יש מישהו?

<שלמה פשקוס: הפנייה הזאת נועדה להעביר עודפים מחויבים מ-2012 ל-2013 במשרד המדע, 56 מיליון שקלים.

<שלמה פשקוס: עיקר הסכום הגדול הוא במה שנקרא "מדע וקהילה" שזה תמיכה במרכזי מחקר ופיתוח אזוריים, תמיכה במלגות, תמיכה בקייטנות קיץ מדעיות וכדומה.

<שלמה פשקוס: עוד סכום כסף של מחקר תשתיתי, שזה תמיכה באוניברסיטאות למחקר לתחומים לאומיים ולקשרי חוץ מדעיים שזה מחקרים משותפים בין מדינות.

ניסן סלומינסקי: זה השר הקודם עוד עשה, חבר'ה, זה לא סתם.

עיסאווי פריג': איפה הקייטנות הלכו?

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את זה?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 19-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

ניסן סלומינסקי: 39-001.

משה גפני: אה, הוא צודק איציק כהן, בזה של משרד החינוך יש חינוך התיישבותי.

יצחק כהן: 100 מיליון.

משה גפני: 100 מיליון, למה זה?

ניסן סלומינסקי: אתה אישרת את זה אז, אתה צריך להגיד לי מה.

משה גפני: אני רוצה לדעת מה זה.

ניסן סלומינסקי: אתה צריך להגיד לי מה נכנס שם.

ניסן סלומינסקי: חבר'ה, נו, תקשורת.

משה גפני: אתה לא צריך להראות שאת הכול אתה יודע.

יצחק כהן: אוי, אוי, אוי, מוישה, את הכול להביא בחשבון, תהליך מדיני לקדם.

זבולון כלפה: ממש מאיים.

יצחק כהן: לקדם תהליך מדיני.

יצחק כהן: די נמאסתם, אתם נטל.

ניסן סלומינסקי: נכון, אתה צודק.

יצחק כהן: אחרי זה אומרים "שוויון בנטל", הם הנטל ואנחנו שוויון בנטל.

ניסן סלומינסקי: נספר בבית"ר-עילית - - -

עיסאווי פריג': אתה מסודר חופשי - - -

יצחק כהן: אתם משתמשים בהם, הורדתם להם את אזור העדיפות, בית"ר-עילית.

משה גפני: לקחתם לבית"ר-עילית.

יצחק כהן: אתם לא מתביישים, הורדתם לבית"ר-עילית את אזור העדיפות.

ניסן סלומינסקי: איפה?

ניסן סלומינסקי: איזה אזור עדיפות?

משה גפני: אזור עדיפות לבית"ר-עילית.

יצחק כהן: הוא לא יודע.

יצחק כהן: לרחלים נתתם - - -

משה גפני: לקחתם את בית"ר-עילית בתור בשר תותחים.

ניסן סלומינסקי: לא, נתנו לבדואים שם.

עיסאווי פריג': אה, איזה כייף, איציק, דרך כל העולם מגלים מה עשית שם לפני זה.

יצחק כהן: הייתי בסדר, תאמין לי.

עיסאווי פריג': הכול מתגלה.

משה גפני: איציק, אני בעד לקדם את התהליך המדיני.

יצחק כהן: נו, אז בוא.

<קריאות: - - -

משה גפני: בית"ר-עלית הם לא – אחרי שהורידו אותם מאזורי עדיפות - - -

יצחק כהן: הם בגושי ההתיישבות.

ניסן סלומינסקי: נכון, שיפנו גם – זה לא פרוש, אז - - - לפנות.

יצחק כהן: דרך אגב, גם הטייקונים – מה אתה עושה לו ככה, משפחות אין להן מה לאכול בראש השנה, מה אתה עושה ככה?

משה גפני: נכון, הוא יודע, מה, הוא לא יודע?

ניסן סלומינסקי: חבר'ה, נו.

קארין אלהרר: חבר'ה, די.

עיסאווי פריג': בסדר, למה?

עיסאווי פריג': תן לו.

משה גפני: הבנו, הבנו.

<אליאן רובנוביץ: הבנתם?

משה גפני: כן, בטח.

ניסן סלומינסקי: אני מציע שלא תפרטי את הנושא של חניה.

<אליאן רובנוביץ: חניה – חוזי חניה חתום מיוני 2012 עד יוני 2013.

ניסן סלומינסקי: אמרתי אל תפרטי.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר 39-001?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

עיסאווי פריג': שוטף?

עיסאווי פריג': 14 מיליון שקל שוטף?

עיסאווי פריג': עניינים שוטפים.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 39-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

ניסן סלומינסקי: 24-002 – משרד הבריאות.

משה גפני: זה כסף משנה שעברה שעובר לשנה זו?

<חגי דרור: נכון.

משה גפני: מי בעד?

עיסאווי פריג': חוזים חתומים.

ניסן סלומינסקי: אתה יכול לתת דוגמה או משהו שנוכל להבין?

<חגי דרור: באופן כללי במשרד הבריאות מדי שנה כ-200 מיליון שקל נמצאים בעודפים מחויבים - - -

משה גפני: הבנו, זה ליצמן עשה.

<חגי דרור: יש רכש מאוד משמעותי שפשוט חלקו עובר לשנה הבאה.

<חגי דרור: הסכומים המרכזיים פה זה: פסיכיאטריה, רכש מקופות החולים - -

יצחק כהן: מה עם השיניים?

<חגי דרור: - - לקראת הרפורמה בבריאות הנפש, המעבר לבניינים החדשים של משרד הבריאות שחלק מהיזמים והקבלנים עדיין לא קיבלו את הסכומים והמשרד התחייב על הכסף, מחשוב, פרויקטים - - -

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את הסעיף?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

עיסאווי פריג': תן לנו רק לעבור ולקרוא את הסעיפים.

משה גפני: זה ליצמן עשה.

ניסן סלומינסקי: לכן אנחנו בעד.

משה גפני: אז אנחנו בעד.

עיסאווי פריג': מה זה רזרבה?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, אנחנו כבר בהצבעה, אי-אפשר לדבר.

עיסאווי פריג': בסדר, אבל מה זה רזרבה 40 מיליון?

עיסאווי פריג': מה, אפשר לדעת?

עיסאווי פריג': אני לא מבין.

קארין אלהרר: די, באמת, עיסאווי, די, כבר צהריים.

עיסאווי פריג': אם כבר יושבים, שנבין לפחות.

<חגי דרור: אסביר מה זה.

<חגי דרור: למען האמת חשבנו שהפנייה הבאה תעבור לפני פניית העודפים, עד כדי כך היינו סקפטיים לגבי העודפים, ולכן - -

יצחק כהן: עיסאווי, בשלוש סוגרים את המזנון.

<חגי דרור: - - הסכמנו עם משרד האוצר על איזושהי הקדמה של 40 מיליון שקל בפנייה שתגיע לפה כנראה רק בעוד כחודש, ואמרנו שמתוך העודפים נחזיר את ה-40 מיליון כדי לאפשר למשרד לעבוד.

משה גפני: הבנתי.

עיסאווי פריג': זה המחויבות.

משה גפני: חשבתם שההעברות יגיעו לפני העודפים?

<חגי דרור: כן.

משה גפני: למה?

<חגי דרור: מניסיון העבר העודפים מגיעים מאוד מאוחר.

יצחק כהן: במרס.

<חגי דרור: החשב התעקש שתהיה איזושהי פנייה שתוגש לוועדת הכספים כדי שהוא יוכל לאשר על בסיסה את ההוצאות השוטפות של המשרד, אז בנינו בהסכמה בין החשב, אגף התקציבים ומשרד הבריאות פנייה שבה יש 40 מיליון שקל הקדמה של הסכומים.

משה גפני: אתה צודק.

עיסאווי פריג': אני, אדוני, out, אני מרגיש את עצמי ליצן יושב כאן.

משה גפני: לא ליצן, אתה אומר דברים רציניים – זאת השיטה.

עיסאווי פריג': לשמוע את הדברים האלו מול זה, אתם עושים מאתנו מסחרה.

משה גפני: עיסאווי, זאת השיטה, זה לא הם עושים את זה, זו השיטה.

סתיו שפיר: מר גפני, למה אתה משתף פעולה עם השיטה?

משה גפני: אני נגד.

משה גפני: אמרתי את זה גם כשהייתי יושב-ראש הוועדה, אני נגד.

משה גפני: רציתי לשנות בחוק, הייתה לי מלחמה, נכשלתי.

סתיו שפיר: יש לנו הזדמנות עכשיו לשנות את זה בחוק, אם אנחנו - - -

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את 24?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

משה גפני: מאה אחוז, אני אתכם לגמרי.

סתיו שפיר: מה זה אתכם?

סתיו שפיר: עכשיו, עכשיו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 24-002 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

קארין אלהרר: נכון.

סתיו שפיר: איפה כל הדבר הזה?

סתיו שפיר: אבל זו לא השאלה, עדיין לא קיבלנו תשובה - -

קארין אלהרר: זו כן השאלה.

סתיו שפיר: - - מיושב-ראש הוועדה על זה שלקראת הפעם הבאה שבה כן יהיו העברות תקציביות יהיו תקנות נורמליות.

קארין אלהרר: זו כן השאלה.

קארין אלהרר: אני בדיוק עומדת מאחורי מה שאמרתי אתמול גם להיום.

סתיו שפיר: אז תצטרפי אלי בבקשה מניסן - -

קארין אלהרר: לא, סתיו, אסביר לך גם למה.

סתיו שפיר: - - שלקראת הפעם הבאה יוגדרו התקנות עכשיו, שנשמע אותן ונוכל לדעת שאנחנו לא מגיעים לעוד ישיבה שבה אנחנו יושבים בה כמו סטטיסטים.

קארין אלהרר: סתיו, אסביר לך גם למה – כי המשרדים התחייבו לכספים האלה, אם לא נשנה - - -

סתיו שפיר: זה לא משנה, את הדבר הזה כולנו מבינים, כולם מבינים את זה.

סתיו שפיר: אני מדברת אתך על הפעם הבאה.

ניסן סלומינסקי: אתן מדברות על שני דברים נפרדים, היא מדברת על משהו אחר, תאמיני לי.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, תסביר.

קארין אלהרר: אנחנו לא מדברות על שני דברים נפרדים.

<שלמה פשקוס: הפנייה בסעיף 38, תמיכות בענפי המשק, העברת עודפים מחויבים משנת 2012 לשנת 2013 בסך של 306 מיליון שקלים, אז את הרכיבים המרכזיים - - -

משה גפני: הבנו.

ניסן סלומינסקי: רגע, נו, זה חשוב.

<שלמה פשקוס: הרכיבים המרכזיים זה פעילות לשכת המדען הראשי במשרד הכלכלה, פעילות של מרכז ההשקעות בחוק לעידוד השקעות הון מענקים במסגרת חוק עידוד השקעות הון, מענקים לעסקים קטנים ובינוניים וקידום יצוא סחר חוץ - - -

עיסאווי פריג': מה זה עידוד המגזר העסקי שזה הסכום בעצם?

<שלמה פשקוס: זה מענקים על-פי חוק עידוד השקעות הון - - -

עיסאווי פריג': למה לא מתחת לסעיף "השקעות הון"?

עיסאווי פריג': למה קראת לו "מגזר עסקי"?

<שלמה פשקוס: עידוד המגזר העסקי זה מה שנקרא "תחום", מתחתיו "החוק לעידוד השקעות הון" זו תוכנית.

ניסן סלומינסקי: תראה לפי המספרים.

משה גפני: עיסאווי, ניסיתי בחוק שכאשר הוא מביא עודף או שהוא מביא העברה ירד לפרט הזה שעליו הוא מדבר, לא לתוכנית הכללית, שבתוכנית הכללית אתה לא יודע לאיזה סעיף זה עובר.

משה גפני: ניסיתי, האוצר לא נתן.

ניסן סלומינסקי: לא זה מה שהוא שואל.

משה גפני: זה מה שהוא שואל.

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, רק תדע להבחין – תראה לפי המספרים.

משה גפני: למה זה מופיע תחת ל"עידוד המגזר העסקי".

עיסאווי פריג': אני רואה ארבע ספרות, שתיים ושש, אני מבין.

משה גפני: בדיוק.

ניסן סלומינסקי: בדיוק.

ניסן סלומינסקי: יופי, אז זה בסדר.

עיסאווי פריג': התקציב פי שלושה, הספקתי להבין.

משה גפני: ביקשתי שזה יהיה בשמונה ספרות.

משה גפני: באמת, עשינו אז בחוק.

משה גפני: טמיר, אתה זוכר?

<טמיר כהן: זוכר, תאמין לי.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את הסעיף הזה?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 38-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

ניסן סלומינסקי: 54-004.

משה גפני: אולי באמת ניסן ילך לשמונה ספרות?

משה גפני: תלך באמת לשמונה ספרות.

משה גפני: תאמין לי, זו תהיה מהפכה ממש.

יצחק כהן: רשויות פיקוח.

ניסן סלומינסקי: עד הישיבה הבאה תחשוב אם אתה רוצה את זה או לא.

עיסאווי פריג': נדחה את הדיון לישיבה שבוע הבא.

ניסן סלומינסקי: לא, לא חשוב, לא עכשיו, לא עכשיו.

משה גפני: א', אני רוצה - - -

יצחק כהן: די, מוישה, מנחה, מנחה.

משה גפני: אה, כן, מנחה, מנחה.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, מי רשות הגבלים עסקיים?

<דוד שטינמץ: אסביר את זה.

<דוד שטינמץ: מדובר פה - - -

עיסאווי פריג': מה תפקידך?

עיסאווי פריג': מה שמך, בבקשה?

ניסן סלומינסקי: הוא ותיק יותר מכולנו.

משה גפני: תשמע, אם היית בוועדת הכספים - - -

עיסאווי פריג': החדש שואל את הוותיק.

ניסן סלומינסקי: ההפך, אני רק משבח אותו.

משה גפני: אבל שתדע שהוא חלק מוועדת הכספים.

עיסאווי פריג': אה, כן?

עיסאווי פריג': לחיוב.

משה גפני: לחיוב.

ניסן סלומינסקי: ודאי, רק לחיוב.

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': משלנו.

ניסן סלומינסקי: לא רק לחיוב, אפילו עם חיוך.

יצחק כהן: יש עוד ארבעה עמודים.

ניסן סלומינסקי: איזה ארבעה?

ניסן סלומינסקי: יש עוד חוברת, דקה אומנם.

ניסן סלומינסקי: נו, רוץ.

קארין אלהרר: חוברת דקה ממש, זה הכול שם כפול ארבע.

<דוד שטינמץ: מדובר פה בעודפים משנת 2012 ל-2013 לתפעול הכללי של הרשות להגבלים עסקיים ושל הרשות להגנת הצרכן.

עיסאווי פריג': אבל "המועצה הישראלית לצרכנות" בכתה שקיצצו לה בכסף.

<קריאה: אבל זה לפני, זה מ-2012.

ניסן סלומינסקי: הוא בא לומר שבתקציב של 2013 קיצצו, אבל זה 2012.

עיסאווי פריג': קיצצו.

עיסאווי פריג': הוא לא ניצל את זה.

ניסן סלומינסקי: הוא לא אמר שלא ניצל.

<דוד שטינמץ: רגע, קודם כול מדובר פה בעודפים שזה התחייבויות.

עיסאווי פריג': כן, אני יודע.

<דוד שטינמץ: לגבי המועצה לצרכנות, הקיצוץ הוא קיצוץ רוחבי, כמו שיש לכל המשרדים, אבל מעבר לקיצוץ דאגנו לתת להם בשלוש שנים האחרונות עוד 6 מיליון שקל אקסטרה, זה הסיכום שלנו עם האוצר בנוסף למה שקיים בזה.

יצחק כהן: וב-13' מה?

ניסן סלומינסקי: דיון חדש.

<דוד שטינמץ: עד 2013, מ-2014 זה בדיון.

משה גפני: כמה קיצצתם?

<דוד שטינמץ: הקיצוץ הוא קיצוץ רוחבי - - -

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: חבר'ה, זה לא שייך, נו.

עיסאווי פריג': אני לא מבין, ניסן, למה אתה מלחיץ, שנבין.

עיסאווי פריג': בסופו של דבר הכול יעבור.

ניסן סלומינסקי: לא, אבל אתה לא יודע כמה סעיפים יש לנו עוד לדון.

עיסאווי פריג': לא נורא, אנחנו אתך עד הבוקר.

עיסאווי פריג': מה, התנסינו בזה.

ניסן סלומינסקי: אתה, תראה כמה יישארו פה.

יצחק כהן: מה התקציב ב-13' ו-14' של "המועצה הישראלית לצרכנות"?

<דוד שטינמץ: התקציב ב-13', 14' – תקציב 2013 יעמוד על בערך 10 מיליון שקל.

יצחק כהן: וכמה הוא היה?

<דוד שטינמץ: בבסיס יש רק 4 מיליון.

יצחק כהן: כמה הוא היה על שינוייו ב-12'?

<דוד שטינמץ: על שינוייו ב-12' הוא היה 14 מיליון, מתוכם 4 מיליון שקל עודפים שעוברים מכל שנה, אותו תקציב שהיה להם כמו שנה שעברה, רק - - -

משה גפני: כמה יש בתקציב של 2014 למועצה לצרכנות?

<דוד שטינמץ: בינתיים ב-2014 למועצה לצרכנות יש את ה-4 מיליון שקל שיש בבסיס התקציב.

משה גפני: זאת אומרת, 10 מיליון קיצוץ.

<דוד שטינמץ: לא, היה 10 מיליון, 6 מיליון שאנחנו נותנים להם - - -

משה גפני: היה 14 ב-2012.

<דוד שטינמץ: אבל ב-2014 היה 4 מיליון - - -

משה גפני: ב-2012.

<דוד שטינמץ: 4 מיליון שקל היו עודפים בשנת 2011.

<דוד שטינמץ: התקציב היה כ-10 מיליון שקל שיש להם - - -

ניסן סלומינסקי: מתוך זה 6 מיליון שהוסיפו.

<דוד שטינמץ: לגבי 2014 אין עוד סיכום עם המועצה, אז יש בינתיים את מה שיש בבסיס התקציב שהוא בערך 4-4.5 מיליון שקל.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את הסעיף?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

משה גפני: אני נגד הקיצוץ.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: זה לא קיצוץ.

משה גפני: לא, למעשה מקצצים למועצה לצרכנות 6 מיליון שקל.

יצחק כהן: מחקו אותה לגמרי, מה אתה מדבר.

עיסאווי פריג': איציק, אתה על תקן מקשיב היום, אני מבקש, זה הכול אתה.

יצחק כהן: ח'ליהא פי אל-ניילון, עיסאווי.

עיסאווי פריג': ח'ליהא פי אל-ניילון.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 54-004 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

ניסן סלומינסקי: 67 – משרד הבריאות, קדימה.

<חגי דרור: זה תקציב הפיתוח של משרד הבריאות, בעצם בינוי, בעיקרו לבינוי של מחלקות בבתי-חולים גם פסיכיאטריים, גם כלליים: ברזילי, נהרייה, פורייה.

משה גפני: ממתי התוכנית הזאת?

<חגי דרור: זה תוכניות רב-שנתיות.

<חגי דרור: הסיבה שפה יש חידוש עודפים משמעותי זה בגלל שהתוכניות הן רב-שנתיות, קצב הביצוע משתנה, בהתאם לאבני הדרך משלמים.

משה גפני: מי הכין את התוכנית הזאת?

יצחק כהן: כמה יש פה לברזילי?

יצחק כהן: אתה יכול להגיד לי?

<חגי דרור: זה מופיע בסעיף של ברזילי, אין לי מולי את המספרים.

יצחק כהן: תברר לי, אני רוצה לדעת.

<חגי דרור: נדמה לי שכ-30 מיליון, אבל אני יכול לתת לך - - -

יצחק כהן: מה-30 מיליון, אמור להיות 60 מיליון.

<חגי דרור: בעודפים.

<חגי דרור: אתה מדבר על 60 מיליון חדשים שאמורים להתווסף לברזילי, פה זה עודפים של 2012.

ניסן סלומינסקי: זה עודפים של 2012.

יצחק כהן: והתוספת 60 תהיה.

<חגי דרור: אמורה להיות בהסכם בין המשרדים וחלק מתקציב המדינה.

ניסן סלומינסקי: אם יתקדמו בבנייה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

משה גפני: אני בעד.

משה גפני: זו התוכנית של ליצמן.

קארין אלהרר: איזה סט שיקולים מרגש.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 67-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

יצחק כהן: עיסאווי, "ח'ליהא פי אל-ניילון", אחוי.

עיסאווי פריג': אני נמנע בניילון הזה העטוף.

משה גפני: תגידי, את רוצה להירדם מרוב שעמום?

משה גפני: לפחות משהו - - -

אראל מרגלית: לייצר עניין.

קארין אלהרר: זה ציני, זה לא - - -

ניסן סלומינסקי: 76 – תעשייה.

<דוד שטינמץ: מדובר בתקציב הפיתוח של המשרד, פיתוח אזורי תעשייה ברחבי הארץ, פיתוח קרקע, תשתיות, מים כבישים - - -

עיסאווי פריג': למשל?

עיסאווי פריג': איזה אזורי תעשייה?

ניסן סלומינסקי: טייבה תוריד, טייבה זה לא, מה?

<דוד שטינמץ: מהצפון ועד הדרום, זה פיתוח אזורי תעשייה, זה תשלום שאנחנו נותנים - - -

משה גפני: נשמע בסדר.

ניסן סלומינסקי: נשמע טוב.

עיסאווי פריג': נשמע מעניין.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

משה גפני: אני נמנע.

משה גפני: בקשה מספר 76-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

ניסן סלומינסקי: הלאה, 08.

<דורון סמיש: פנייה תקציבית זו נועדה להעביר את העודפים המחויבים של סעיף 08 שכולל את משרד המשפטים, את הנהלת בתי-המשפט, את בתי-הדין הרבניים ואת רשות האכיפה והגבייה משנת 2012 לשימוש בשנת 2013.

ניסן סלומינסקי: בתי-הדין הרבניים, מה זה?

ניסן סלומינסקי: כמה התקציב שעובר?

<דורון סמיש: התקציב שעובר כ-400 מיליון, 420 מיליון מתוך תקציב של 2.5 מיליארד.

ניסן סלומינסקי: לא אפתח את זה, יש לי כאן הרבה מה להגיד, אבל זה בסדר.

עיסאווי פריג': לא, תגיד שנבין, יכול להיות - - -

סתיו שפיר: תגיד, תגיד את זה.

עיסאווי פריג': תגיד.

ניסן סלומינסקי: זה בתי-הדין הרבניים, מה אתה - - -

משה גפני: עשינו דיון על העניין הזה, היה פה דיון מפורט, מתברר שבתי-הדין הרבניים בשום פרופורציה, בשום תחום, גם לא בכוח אדם, גם לא במבנים, גם לא בסנגוריה, בכל הדברים מקופח באופן הכי חמור.

ניסן סלומינסקי: לכן אני רוצה להגיד, בבושה הכי גדולה להיכנס לבית-דין רבני זה כאילו – לא רוצה להגיד, כאילו להיכנס לאורווה – אבל זה משהו מזעזע.

משה גפני: נכון.

משה גפני: המעלה הגדולה שאמרנו - - -

ניסן סלומינסקי: לא היה אפילו מחשוב.

ניסן סלומינסקי: אתה זוכר אז עם טומי לפיד שהיה, דרשנו, הקציבו כל שנה 5 מיליון למחשוב אפילו.

ניסן סלומינסקי: הבושה היא גדולה, ובעזרת השם עכשיו עם ציפי לבני ודאי שזה יטופל.

ניסן סלומינסקי: איפה אלעזר?

משה גפני: אפליה על פניו, באמת.

משה גפני: זה לא בצחוק.

עיסאווי פריג': אבל, ניסן, מה שמעניין בסעיף הזה, רשות האכיפה והגבייה 95 מיליון, איך?

<דורון סמיש: רשות האכיפה והגבייה הוא גוף שהוקם רק בשנת 2009 והוא גוף בהקמה, משרדים בהקמה, יש להם הרבה פעמים הרבה עודפים בגלל זה.

<דורון סמיש: רוב העודפים שם מועברים למערכת מחשוב "כלים שלובים" שעומלים על פיתוחה כבר כשנתיים וצפויה לעלות השנה, ולכן הדברים חויבו בשנת 2012 ויבוצעו בשנת 2013.

עיסאווי פריג': זה חד-פעמי, יעני, לא בכל עודף - - -

<דורון סמיש: כל שנה העודפים יורדים בגלל שזה גוף בהתהוות.

ניסן סלומינסקי: רבותי, מי בעד לאשר?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 08-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

ניסן סלומינסקי: 19 – משרד המדע, וואו.

<דודי קופל: לא, זה משרד התרבות והספורט, הם רשומים עדיין תחת אותו סעיף.

ניסן סלומינסקי: אה, זה התרבות והספורט, זה החלק שהופרד.

עיסאווי פריג': יש להם מיליון, כסף קטן.

<דודי קופל: עיקר העודפים הם בתקציב התמיכות של מינהל התרבות.

<דודי קופל: מינהל התרבות תומך בגופי תרבות בכמעט 800 מיליון שקל בשנה לפי תבחינים, לפי סעיף 3א לחוק יסודות התקציב.

<דודי קופל: חלק מהתמיכות לא מועברות בסוף שנה אלא נגררות לשנה שלאחר מכן היות ועל הגופים לעמוד בתבחינים מאוד רבים, שיעור הנהלה וכלליות נמוך מתוך סך ההוצאות: - -

ניסן סלומינסקי: משה, פה היינו צריכים לדבר, מינהל תרבות, כל התבחינים שלהם.

<דודי קופל: - - מכירת כרטיסים, איכות אומנותית – עד שבודקים את כל התבחינים לעתים חלק מהסכומים גולשים לשנה שלאחר מכן, זה הסכום שפה.

ניסן סלומינסקי: השם ישמור, אף גוף נורמלי לא יכול להיכנס לשם.

<דודי קופל: בתקציב הספורט גם מדובר על תמיכות, אבל בעיקר על תמיכה בהקמת - - -

ניסן סלומינסקי: אחרי כל ההפסדים יש עוד תמיכות?

ניסן סלומינסקי: אה, ניצחו את הולנד.

<דודי קופל: אין פה כדורגל.

ניסן סלומינסקי: אבל גם כדורסל, שלושה הפסדים, מה?

<דודי קופל: גם אין פה, כמעט ואין דברים כאלה.

<דודי קופל: רוב התקציב שמועבר כעודף זה בינוי אולמות ומגרשי ספורט שכמובן באופן טבעי מדובר בתקציב פיתוח שלוקח יותר משנה אחת.

משה גפני: מה זה ההפסדים שאתה מדבר עליהם?

ניסן סלומינסקי: היה קידוש השם.

עיסאווי פריג': נבחרת הכדורסל קיבלה כאפה ונסעה, כל הבלגן והשחיתות והאיגוד, כל העולם, גם הנבחרת על הדרך.

<דודי קופל: נסענו לגרמניה.

משה גפני: הפסידה?

משה גפני: אז על זה עכשיו מעבירים להם כסף מ-2012?

<דודי קופל: אין פה כדורסל וכדורגל.

ניסן סלומינסקי: מוישה, לא, זה כבר עובר.

ניסן סלומינסקי: זה במחויבות כבר כמה שנים שעוברים ההפסדים, שאנחנו כל שנה מפסידים.

עיסאווי פריג': היום יש את רוסיה – בגלל שאין לנו סיכוי ננצח שלוש אפס.

ניסן סלומינסקי: אבל מה זה יעזור כבר אחרי כל ההפסדים.

ניסן סלומינסקי: רבותי, מי בעד לאשר?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 19-002 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

ניסן סלומינסקי: 29-001 – משרד הבינוי, וואו.

<דודי קופל: משרד הבינוי והשיכון – מדובר בתקציב הרגיל של המשרד, תקציב האמרכלות ותקציב שיקום שכונות חברתי.

<דודי קופל: עיקר העודפים המועברים הינם בגין חידוש תשתיות במשרד.

<דודי קופל: המשרד עשה עבודות בינוי משמעותיות שנה שעברה, ובגין שיקום שכונות חברתי שקצב הביצוע בו איטי יחסית, מדובר על תוכניות רב-שנתיות למגזר האתיופי, למגזר הבדואי בצפון ולמגזר הדרוזי.

עיסאווי פריג': מה זה?

<דודי קופל: שיקום שכונות חברתי.

עיסאווי פריג': אה, לא המגזר הערבי.

אלעזר שטרן: לא, רק לבדואים.

<דודי קופל: בדואי בצפון ודרוזי.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 29-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

אלעזר שטרן: מה זה מגזר בדואי בצפון?

עיסאווי פריג': תראה, בשביל - - -

אלעזר שטרן: לא שאלתי אותך.

עיסאווי פריג': אני חייב להגיד משהו לפני שהוא עונה.

עיסאווי פריג': קורה מצב מרוב שהוא מוזר, תיאטרון ומצחיק - - -

אלעזר שטרן: ידעתי מה תסביר.

אלעזר שטרן: אני מכיר את זה.

אלעזר שטרן: זה הולך לפי מי שמשרת את החברה שהוא חי בה.

ניסן סלומינסקי: תדע שכשההצבעה בכנסת תהיה ביומטרית, אז יכול להיות שהמספרים יצטמצמו קצת במגזר.

ניסן סלומינסקי: על 42 הצבענו, זה אושר.

ניסן סלומינסקי: 70-001.

<דודי קופל: מדובר בתקציב הפיתוח של משרד הבינוי והשיכון, פה מדובר בעודפים מאוד משמעותיים.

<דודי קופל: אתם יכולים לראות - -

עיסאווי פריג': 2 מיליארד.

<דודי קופל: 2 מיליארד.

<דודי קופל: - - ש-1.5 מיליארד מתוך ה-2 מיליארד, הבנייה החדשה – מדובר בכספים שנגבים כאשר משרד הבינוי והשיכון משווק קרקעות לבנייה, הוא גובה בעת השיווק את מלוא עלויות הפיתוח ואילו הפיתוח עצמו מתפרס על פני כארבע שנים, היות שחלקו נעשה טרם שהקבלנים בונים את הבניינים וחלקו הגדול נעשה לאחר מכן.

<דודי קופל: אתה לא בונה גינה לפני שהקבלן יצא מהשטח ואחרי שהוא בנה את הבניין, לכן קצב הביצוע של הכסף הוא יחסית ארוך, הוא נפרס על פני הרבה שנים.

<דודי קופל: היות ומשרד הבינוי והשיכון האיץ מאוד בשנתיים האחרונות את קצב השיווק, אז כספים רבים נכנסו, קצב היציאה העתידי שלהם הוא על פני מספר שנים, ולכן נצבר עודף די משמעותי.

<דודי קופל: יתר העודפים הינם - - -

אלעזר שטרן: אני רוצה רק לחדד את השאלה ששאלנו קודם, שאלה קצרה בשבילו.

אלעזר שטרן: כל מה שאתם אומרים, כל פעם אנחנו מזכירים את זה מחדש, זה בכל מקרה פרויקטים שהתחילו.

<דודי קופל: ודאי.

קארין אלהרר: אין שום דבר חדש.

ניסן סלומינסקי: זה כסף שאספו, לקחו כבר, לא רק שהתחיל, את הכסף כבר לקחו.

אלעזר שטרן: את זה אני מבין.

אלעזר שטרן: שאלתי אם הפרויקטים התחילו – זו התחייבות וזו תוכנית שאושרה, זה הכול אני יודע – שאלתי אם זה פרויקטים שהתחילו.

<דודי קופל: כן, פה ספציפית אני יכול להגיד לך, מדובר על היישוב חריש שעבודות הפיתוח בו התחילו: על בית-שמש, על אופקים, על נתיבות, כל הפרויקטים כבר פרויקטים שהתחילו.

עיסאווי פריג': מה זה "משק סגור"?

<דודי קופל: זה בדיוק מה שהסברתי, אגיד עוד פעם.

<דודי קופל: "משק סגור" הכוונה - - -

ניסן סלומינסקי: אתה גובה כסף בשביל לעשות את הפיתוח אתו.

<דודי קופל: בדיוק, זה מלוא ההכנסות ומלוא ההוצאות בשיטה של משק סגור, הכוונה שכל ההכנסות מתקבלות וזה גם מקבלנים, וזה מממן את הוצאות הפיתוח שלהם.

ניסן סלומינסקי: גובים כסף עבור הקמת מסגד, עיסאווי, ואחרי שהשכונה נגמרת יש כסף לבנות מסגד, כי הרי אנשים לא יתנו כסף.

<דודי קופל: מערכות ביוב, מערכות כבישים, הכול ממומן על-ידי גבייה בעת שיווק הקרקע.

עיסאווי פריג': מה זה "אבטחת מזרח ירושלים"?

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את התקנה?

עיסאווי פריג': שנייה, תן שנבין.

אלעזר שטרן: לא שמעת מה הוא אמר לך?

אלעזר שטרן: בבניית בית-הכנסת התושבים משתתפים.

עיסאווי פריג': "אבטחת מזרח ירושלים", מה, יש בית במזרח ירושלים שעולה לנו 4 מיליון שקל?

ניסן סלומינסקי: לא, אבטחה במזרח ירושלים, כנראה בהסכמים שקיימים זה עובר דרך משרד השיכון, ואני מניח שהשנה ב-2013, נדמה לי אם אני לא טועה, זה כבר חוזר חזרה למשטרה.

אלעזר שטרן: צודק, עיסאווי, שאלה מצוינת, באמת.

עיסאווי פריג': 50 מיליון אבטחה, שאני אבין, מה.

עיסאווי פריג': למה אתם אומרים לי את זה?

עיסאווי פריג': 60 מיליון "אבטחת מזרח ירושלים".

אלעזר שטרן: באמת, אני אומר לך דוגרי, השאלה שלך מצוינת.

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, מי שייתן לך תשובה למה זה נעשה זה אריק שרון, אתה מוזמן לפנות אליו, שם זה התחיל, ואני מניח שעכשיו אני חושב שעומדים להחזיר את זה בחזרה למשטרת ישראל שתעשה את זה.

משה גפני: כמה זמן יש לך עוד?

ניסן סלומינסקי: זהו, לא יודע, כמה שנעשה את זה יותר מהר, תלוי.

אלעזר שטרן: זו שאלה טובה, אז הוא היה שר השיכון.

עיסאווי פריג': למה זה נמשך?

אלעזר שטרן: אבל כרגע אתה לא יכול לעשות עם זה כלום.

עיסאווי פריג': יש משבר של דיור ו-2 מיליארד לא בוצעו?

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, צריכים להשלים מניין למנחה, אתה יכול ללכת עם גפני?

עיסאווי פריג': גפני, לצאת?

ניסן סלומינסקי: קח אותו, כן.

ניסן סלומינסקי: קח אותו למניין, הוא צריך להשלים מניין.

משה גפני: לא, אני לא צריך שום דבר.

עיסאווי פריג': אבל שזהבה גלאון לא תדע, כי היא ביקשה שאני אהיה כל הדיון.

ניסן סלומינסקי: אבל היא לא ביקשה שתדבר, היא אמרה רק בתקנה הראשונה תדבר, לא כל הזמן.

עיסאווי פריג': לא, היה - - - אז זה מה - - -

ניסן סלומינסקי: ההפך, אצלצל אליה.

אלעזר שטרן: אם היא הייתה יודעת שיש לך אפשרות להשלים מניין - - -

ניסן סלומינסקי: אצלצל אליה.

ניסן סלומינסקי: היא דיברה רק על התקנה הראשונה, זהו, לא יותר.

ניסן סלומינסקי: צריך לדבר, אבל על הראשון, לא כל הזמן.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 70-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

ניסן סלומינסקי: 12-001.

<דורון סמיש: פנייה תקציבית זו נועדה להעביר את העודפים המחויבים של מינהלת הגמלאות במשרד האוצר, שזה הגוף שאחראי על התשלומים לגמלאים בפנסיה תקציבית משנת 2012 לשנת 2013.

עיסאווי פריג': אוכלים לנו את הכסף?

אלעזר שטרן: אני גם יכול ללכת למנחה?

ניסן סלומינסקי: לא, לא, לא.

אלעזר שטרן: הבית היהודי אמר לי לא ללכת למנחה?

אלעזר שטרן: איזה דבר זה?

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: אתה לא רוצה, לא יצרפו אותך למניין עכשיו.

ניסן סלומינסקי: עזוב, מה אתה צריך?

ניסן סלומינסקי: צחקתי.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 12-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

ניסן סלומינסקי: 04-007 – משרד ראש הממשלה, הרבנות הראשית, וואו, איפה רב מוישה?

ניסן סלומינסקי: הלך, בדיוק - - -

<דודי קופל: מדובר בשלושה משרדים שמתוקצבים תחת סעיף 04, אבל זה לא משרד ראש הממשלה, אחד זה הרבנות, מדובר ב-5 מיליון שקלים, זה שארית הסכומים שלא בוצעו בסוף השנה.

<דודי קופל: המשרד השני זה המשרד לשירותי דת, מדובר ב-182 מיליון שקלים.

אלעזר שטרן: מה מחיר הפרת החוזה שם?

<דודי קופל: זו לא הפרת חוזה, זה שארית.

אלעזר שטרן: הפרת התחייבות, כי אנחנו לא רוצים לאשר את זה.

<דודי קופל: שאלה – אני לא יודע לענות עליה.

עיסאווי פריג': אתה תשב בספסלים שלנו, אז תיזהר.

אלעזר שטרן: ברור.

ניסן סלומינסקי: רגע, מה באמת בשירותי דת?

<דודי קופל: 182 מיליון שקלים שזה סכום משמעותי יותר.

<דודי קופל: המשרד לשירותי דת תומך בהקמת מבני דת, תומך ברשויות מקומיות ובמועצות דתיות.

אלעזר שטרן: איזה?

אלעזר שטרן: רק זה מה שהוא עושה?

<דודי קופל: כל סכום שהוא שם הוא מול התקדמות בקצב הביצוע, היות ולפעמים קצב הביצוע איטי, אז גם הכספים מתגלגלים משנה לשנה.

ניסן סלומינסקי: זה מקוואות, בתי-כנסת, דברים כאלה?

<דודי קופל: מקוואות ובתי-כנסת, בדיוק שני הדברים האלה.

<דודי קופל: ומשרד לנגב וגליל, מדובר בפעולות פיתוח בנגב ובגליל: פרויקט כיתות חדשות - - -

זבולון כלפה: במשרד לשירותי דת איך יכול להיות סכום כזה?

זבולון כלפה: התקציב השנתי שלהם לפיתוח מבני דת אולי 25 מיליון.

אלעזר שטרן: הוא אומר לך, זה מכמה שנים, זה יכול להיות מכמה שנים דוגרי.

<דודי קופל: תקציב הבסיס השנה הוא קצת יותר מ-25, הוא 30 ומשהו, אבל היו שנים שהוא היה יותר וזה פשוט קצב ביצוע איטי.

אלעזר שטרן: הנה, זה מתגלגל לך.

<דודי קופל: היה ב-2011 כמעט 100 מיליון שקלים לדעתי בגמר השנה.

ניסן סלומינסקי: זבולון, כשהיינו שלושה חברי כנסת היינו בכל התחומים יותר ממה שיש לנו כשאנחנו 12.

אלעזר שטרן: תשמע לי משהו, זבולון, בוא אסביר לך איך זה היה ככה - - -

זבולון כלפה: התחלקת עם האחרים, חביבי.

ניסן סלומינסקי: לא התחלקתי, אני לא יודע מי עשה את זה, אבל - - -

זבולון כלפה: יש עוד אחים במשפחה, לא?

זבולון כלפה: ככה אמרו.

ניסן סלומינסקי: זה כן.

אלעזר שטרן: תן לי, אסביר לך, זבולון, תשמע עכשיו, רוצה לשמוע?

עיסאווי פריג': אבל איפה איציק כהן סגן שר האוצר?

זבולון כלפה: הלך להתפלל עכשיו.

אלעזר שטרן: החליטו לתת 200 מיליון שקל למקוואות, אז באו לשר השיכון שאז הוא היה במקום אחר, ואמרו לו: 200, הוא אמר: לא, אני רוצה את זה רק להתנחלויות, אז אמרו לו: אי-אפשר, אנחנו משרד השיכון צריכים לתת לכולם, אז הוא חשב, חשב, אמר: אוקיי, אז מאלה שמעל 200 מטר גובה.

אלעזר שטרן: תשמע לי מה אני אומר, לא סתם, תשמע.

אלעזר שטרן: הוא אמר: רק מעל 200 מטר גובה.

אלעזר שטרן: "בינג", מסתדר הכול, עכשיו זה לוקח זמן, בסוף אין הרבה יישובים מעל 200 מטר גובה שצריכים מקוואות.

ניסן סלומינסקי: אלעזר, אתה מדבר על שר השיכון הקודם?

אלעזר שטרן: לא, על שר השיכון הנוכחי.

ניסן סלומינסקי: אז זה לא קשור לעודפים.

ניסן סלומינסקי: זה משהו אחר, זה בשנה הבאה.

אלעזר שטרן: לא, הוא שאל איך נצבר כל כך הרבה כסף.

ניסן סלומינסקי: לא, תזכור את זה לשנה הבאה, תיתן את הנאום.

ניסן סלומינסקי: זה נצבר מ-2012, מהשר הקודם.

אלעזר שטרן: ניסן, אתה יודע שאני רק מחייך, לא צוחק.

ניסן סלומינסקי: כן, אבל צריכים לחשוב מה עשה השר הקודם.

אלעזר שטרן: לא, זה עשה שר החינוך - - -

ניסן סלומינסקי: לא, הוא לא יכול.

אלעזר שטרן: עזוב אותך, הוא היה יכול, לא הבנת שהיו פה מסחרות.

ניסן סלומינסקי: אבל הוא לא היה שר השיכון.

אלעזר שטרן: הוא היה חבר ועדת הכספים?

ניסן סלומינסקי: זה משהו אחר.

אלעזר שטרן: אוקיי, ככה הוא עשה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 04-007 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

ניסן סלומינסקי: 23-001 – משרד הרווחה.

<גיא הרמתי: הפנייה נועדה להעברת 485 מיליון ש"ח עודפי תקציב מחויבים משנת 2012 לשנת 2013, מדובר בכ-10% מתקציב המשרד.

<גיא הרמתי: עיקר ההוצאות לדוגמה: 36 מיליון באגף לטיפול באדם עם פיגור, 50 מיליון באגף שיקום שמטפל בנכים, 100 מיליון בשירות לילד ונוער שמעניק שירות חוץ ביתי לילדים, אלה הם עיקר ההוצאות.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: להרים, להרים, אלעזר.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 23-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

עיסאווי פריג': ניסן, שים לב, 10% מתקציב המשרד עודפים מחויבים, זה מאוד מעניין, זה נראה לך סביר?

<גיא הרמתי: דווקא במשרד הרווחה הסכום סביר לדעתי, בגלל שרוב ההוצאה היא עבור תשלומים חודשיים עבור חוסים במעונות.

<גיא הרמתי: כלומר, זה תשלום חודשי קבוע כאשר ההתקשרות עם המעון, עם העמותה שמפעילה, נניח מסגרת ל-50 נכים, ההתקשרות היא לא כל חודש בחודשו, למרות שהתשלום הוא סדיר כל חודש בחודשו עבור 50 נכים, לא חותמים על חוזה מחדש בכל חודש.

<גיא הרמתי: זאת אומרת, יש חוזים שנחתמים באוקטובר, יש חוזים שנחתמים בפברואר, הכול בהתאם לגוף שאתו מתקשרים.

אלעזר שטרן: גם עד שמקבלים את הכסף זה לוקח להם יותר זמן, אני אומר לך, אני מכיר.

ניסן סלומינסקי: רבותי, מי בעד לאשר את סעיף 30-001?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 30-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

ניסן סלומינסקי: את הסעיף הבא 30 אישרנו כבר לרגל נסיעתה של – תעברו ל-43-001.

עיסאווי פריג': אתה רואה?

עיסאווי פריג': סיימת, לא?

ניסן סלומינסקי: זה המרכז למיפוי, למי זה שייך?

<דודי קופל: מדובר במרכז למיפוי ישראל, הוא גוף תחת משרד הבינוי והשיכון.

עיסאווי פריג': מה זה מיפוי?

עיסאווי פריג': של מה?

<דודי קופל: מיפוי הכוונה במדידות לצורכי רישום, לצורכי טאבו, היכן נמצא נכס, היכן נמצא מגרש מסוים, פעילות שמחויבת על מנת לקיים פעילות משקית תקינה בשוק הנדל"ן.

<דודי קופל: עיקר הפעולות זה חוזים ארוכי טווח בתחום המחשוב, בתחום המדידות, מדובר בפעילות שהיא גם במאפיינים של הפעילות פיתוח.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את הבקשה?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 43-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

ניסן סלומינסקי: 04-005 – משרד ראש הממשלה ממש?

<קריאה: משרד ראש הממשלה.

ניסן סלומינסקי: אז זה מינהלת תנופה עדיין?

<דודי קופל: זה גם כולל את מינהלת תנופה.

<דודי קופל: הפנייה התקציבית נועדה להעברת עודפי תקציב משרד ראש הממשלה, מינהלת תנופה ומשרדים נוספים שנמצאים תחת סעיף 04 משנת התקציב 2012 לשנת התקציב 2013.

ניסן סלומינסקי: אצביע בעד, אבל שם זה באמת עודפים מחויבים, רק הם מחויבים כבר שמונה שנים ולא נותנים לאנשים, זו בושה.

<קריאות: נכון.

עיסאווי פריג': הכוונה למינהלת תנופה, תנופה למה?

ניסן סלומינסקי: לשקם את אותם אלה שהרסו את ביתם ופינו אותם מאדמתם וכו', ועדיין הם משוקמים, עדיין חלקם עוד לא מצאו – מי בעד לאשר?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 04-005 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: 04-006.

<קריאה: מדובר בעודפי נציבות שירות המדינה.

<קריאה: הבקשה נועדה להעברת עודפי תקציב של נציבות שירות המדינה משנת התקציב 2012 לשנת 2013.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 04-006 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

ניסן סלומינסקי: רבותי, גמרנו חוברת אחת, עכשיו עוברים לחוברת השנייה, אומרים שפה יש לנו הקלות.

ניסן סלומינסקי: סעיף 26-001.

<שאול הויזלר: הפנייה נועדה להעברת עודפים של שנת 2012 לשנת 2013 של המשרד להגנת הסביבה והקרנות שבתחום אחריות המשרד.

<שאול הויזלר: עיקר הפנייה זה בעצם הקרנות של המשרד שעיקרם זה 582 מיליון של הקרן לשמירה על הניקיון, זה כספים של תל הטמנה שחוק שמירת הניקיון חל עליהם.

<שאול הויזלר: הכספים האלה מחויבים בפרויקטים רב-שנתיים של המשרד לפרויקטים של הפרדה במקור ופרויקטים של מתקני קצה, מיון וטיפול, וזה עיקר הכספים וגם פינוי פסולת ביישובים מעוטי יכולת.

ניסן סלומינסקי: מה התקציב הכולל שלכם?

ניסן סלומינסקי: מיליארד ו-100?

<שאול הויזלר: תקציב הבסיס של המשרד עצמו הוא באזור ה-310 מיליון.

<שאול הויזלר: יש גם תקציב של הקרנות שבעצם זה תקציב - - -

ניסן סלומינסקי: כמה הם ביחד?

<שאול הויזלר: הוצאה מותנית בהכנסה.

עיסאווי פריג': כמה אחוז מהתקציב העודפים?

<שאול הויזלר: התקציב של הקרן לשמירת הניקיון תלוי בכמה הכנסה תקבל הקרן, - - - ההטמנה מוערך כרגע באזור ה-300 מיליון שקל לשנה.

ניסן סלומינסקי: אני נמנע מלשאול סכומים, תחבר אותם, איך מגיע שיש לך כאן כמעט 770 עודפים.

<שאול הויזלר: 771 מיליון שקל.

ניסן סלומינסקי: זה יותר מכל התקציב כפול שניים.

עיסאווי פריג': מה האחוז מהתקציב?

<שאול הויזלר: אסביר שנית, העודפים הם 771 מיליון שקל, אם אתם רואים יותר למטה 2613 זה בעצם תחום של הקרנות של המשרד, וזה 640 מיליון שקל מתוך ה-770.

<שאול הויזלר: 640 זה בכלל לא תקציבים של המשרד אלא תקציבים של קרנות המשרד שבתוך זה 582 מיליון שקל זה קרן לשמירה על ניקיון מתוקף חוק שמירת הניקיון, שזה בעצם כספים - - - שזה כספים של פרויקטים רב-שנתיים שלוש-ארבע וחמש שנים - - -

עיסאווי פריג': מה ההבדל בין תקציב המשרד לתקציב הקרנות של המשרד?

<שאול הויזלר: קרנות המשרד עובדות מתוקף חוק, כל קרן וקרן.

<שאול הויזלר: הקרן העיקרית של המשרד זה קרן השמירה על הניקיון שיש חוק של שמירת הניקיון, שכל כסף של היטל הטמנה – למעשה כל טון פסולת שמוטמן במדינת ישראל אתרי הטמנה צריכים להעביר לקרן לשמירת הניקיון שהיא באחריות המשרד להגנת הסביבה סכום מסוים, תלוי איזה פסולת.

ניסן סלומינסקי: זה כמו קרנות של המים והביוב שבעיקרון כל רווח שיש לך אתה מכניס לקרן שמיועדת רק לשיפוץ ולשיפור המים והצנרת וכו', לא חשוב שהרשויות לוקחות דברים אחרים.

ניסן סלומינסקי: כלומר, זה דבר ייחודי, אתה מקבל, שומר לצורך נושא מסוים, אתה לא יכול להשתמש בזה באופן תיאורטי לדברים אחרים, לא לשוטף ולא לכלום.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את זה?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 26-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

ניסן סלומינסקי: חבר'ה, תשימו רק לב שיש לנו כאן כפילויות, אז אנחנו קופצים, לא מאשרים פעם שנייה, אחרת עיסאווי ידבר פעם שנייה על אותה תקנה.

עיסאווי פריג': שלוש פעמים זה כבר רץ אותו דבר, ארבע פעמים כבר.

ניסן סלומינסקי: ארבע פעמים, ואללה, יו.

<טמיר כהן: 25-002.

ניסן סלומינסקי: בסדר, תן לי להגיע אליו, זהו כאן.

עיסאווי פריג': ואתם אומרים, למה אתם מבזבזים ולמה אין עודפים.

ניסן סלומינסקי: 25-002.

<גיא הרמתי: הפנייה נועדה להעברת עודפי תקציב מחויבים משנת 2012 לשנת 2013 ברשות לזכויות ניצולי השואה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

קארין אלהרר: רגע, וזה עובר עכשיו לרווחה?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 25-002 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: זה אושר.

<גיא הרמתי: לא, זה לרשות לזכויות ניצולי השואה סעיף נפרד, שהרשות כרגע היא תחת משרד האוצר, אבל היא עוברת למשרד הרווחה במסגרת שינוי ארגוני.

קארין אלהרר: אבל כשזה עובר זה עובר אתם.

<גיא הרמתי: הסעיף נשאר סעיף נפרד.

ניסן סלומינסקי: 25 גם כן הולך כמה פעמים אני רואה.

עיסאווי פריג': ארבע פעמים, מה, וואו.

ניסן סלומינסקי: וואו, חבר'ה, זו הצלה משמים, למה זה לא היה בחלק הקודם?

ניסן סלומינסקי: 40-001.

<דודי קופל: מדובר בתקציב השוטף של משרד התחבורה, העודף הוא 105 מיליון שקלים, מתוכם 71 מיליון שקלים לרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

<דודי קופל: מדובר על פעילויות שוטפות של המשרד ושל הרשות לבטיחות בדרכים, בעיקר פעולות הסברה ברשויות, פיתוח ברשויות.

ניסן סלומינסקי: כמה כיכרות יש בתוך התקציב הזה?

<דודי קופל: אני לא יודע את החלוקה הזאת, אבל אם אתה רוצה אפשר להעביר כל מידע.

<דודי קופל: כל מידע שנדרש נעביר לוועדה.

ניסן סלומינסקי: הלאה, בסדר.

עיסאווי פריג': מה זה "בטיחות בדרכים" ב-71 מיליון?

עיסאווי פריג': למה זה קורה?

<דודי קופל: מדובר בתקציב של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, חלק גדול מהפרויקטים שלהם הם פרויקטים מתמשכים של שיפור הבטיחות ברשויות המקומיות כמו שהוא ציין: כיכרות, רמזורים, כל מה שצריך לעשות, פעילויות שמתפרסות על פני זמן, היא עושה גם פעולות הסברה, יש גם תקציבי פיתוח.

עיסאווי פריג': בעיקר הסברה.

<דודי קופל: אתה צודק, תחת הסעיף של - - -

חמד עמאר: היא לא יכולה לעשות את זה.

<דודי קופל: אתה צודק שלא היא עושה פעולות פיתוח, תחת הסעיף שלה נמצאים גם תקציבי פיתוח, לא היא כגוף ביצוע, ברור.

<דודי קופל: אתה צודק, אני מקבל את ההערה.

חמד עמאר: לא, גם כי היא גוף ביצוע, היא לא מתקצבת את הרמזורים?

חמד עמאר: הרשות לבטיחות בדרכים - - -

עיסאווי פריג': זו הסברה.

עיסאווי פריג': אני מתכוון הסברה.

<דודי קופל: בתקציב משרד התחבורה זה פשוט אחד - - -

חמד עמאר: משרד התחבורה כן, לא הרשות לבטיחות בדרכים.

<דודי קופל: אתה צודק, אני מקבל את התיקון שלך.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את התקציב?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 40-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

ניסן סלומינסקי: 40 ימשיך הלאה.

עיסאווי פריג': הכול ארבע פעמים.

ניסן סלומינסקי: 51-002 – זה דיור ממשלתי.

<אמיר רשף: הפנייה התקציבית נועדה להעברת עודפי תקציבים מחויבים מ-2012 ל-2013 בתקציב הדיור הממשלתי בסך של 92 מיליון.

<אמיר רשף: הנתח העיקרי של התקציב פה זה הנגשת משרדי הממשלה, כל הפעילות שהממשלה צריכה לעשות בבנייני המשרדים שלה בהתאם לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות.

קארין אלהרר: בעד זה.

<אמיר רשף: וגם חוזי שכר דירה שמתמשכים, נפרסים על פני כמה שנים.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 51-002 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

ניסן סלומינסקי: עדיין 51, וואו.

ניסן סלומינסקי: 79-001.

<דודי קופל: מדובר בתקציב הפיתוח של משרד התחבורה בתחום התחבורה היבשתית ופרויקטים בתחום הבטיחות בדרכים.

<דודי קופל: התקציב נועד לכסות התחייבויות קיימות לפרויקטים בשנת 2012, בין הפרויקטים האמורים: כביש בגין דרום בירושלים, ביצוע הפרדות מפלסיות בשיתוף רכבת ישראל.

עיסאווי פריג': למה אין לכם – אני רואה בטיחות בדברים חוזרת על עצמה יותר מפעם – למה אין דבר של איגום משאבים?

עיסאווי פריג': למה כל משרד בטיחות בדרכים, בטיחות בדרכים?

עיסאווי פריג': למה לא מאגמים את כל המשאבים של כל המשרדים במטרה אחת?

<דודי קופל: בתקציב המדינה אנחנו מחלקים גם לפי הוראות שונות בין תקציבי פיתוח לתקציבים שוטפים.

<דודי קופל: 79 הוא תקציב פיתוח, מה שהקראתי קודם, תקציב 40 זה תקציבים שוטפים, ולכן יש חלוקה.

ניסן סלומינסקי: חשבתי שיש סכומים יותר גבוהים.

ניסן סלומינסקי: סך הכול אנחנו רוצים שיהיו הרבה פרויקטים תחבורתיים, זה חשוב לקשר את הפריפריה למרכז, זה מקל על החיים, מאפשר לנוע בלי הפקקים.

<דודי קופל: הסכומים הנמוכים פה אומרים שהביצוע היה גבוה, דווקא זה - - -

ניסן סלומינסקי: אבל בדרך כלל הפרויקטים – זה בסדר.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רק משפרים את המשרד.

עיסאווי פריג': ניסן, מותר לך להגיד את דעתך, גם אם אתה יושב-ראש ועדת הכספים.

ניסן סלומינסקי: אז אמרתי, אני משבח את המשרד בכל מקרה, ואנחנו מקווים רק שימשיכו הלאה לפתח באמת ולעשות שיהיה לנו קל.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 79-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

ניסן סלומינסקי: 54-001.

<רונית מורן: אנחנו מדברים כאן על 73 מיליון שקל מועברים משנת 2012 ל-13'.

<רונית מורן: רוב הפרויקטים הם פרויקטי פיתוח, יכול להיות פרויקטים של הנגשות נכים, נופש בחיק הטבע, מימוש החלטות ממשלה כמו הוונדליזם בעבדת שהיה שיקום הנזקים, מרכז המבקרים על שם אילן רמון.

אלעזר שטרן: יש לי שאלה, את רפרנטית או את עובדת של - - -

<רונית מורן: אני מנהלת אגף תקציבים ברשות.

אלעזר שטרן: אז למה זכינו?

ניסן סלומינסקי: מה פירוש?

<רונית מורן: כדי להגיד לכם שעוד מעט מגיע חג.

אלעזר שטרן: לא, זו פעם ראשונה ש - - -

<רונית מורן: לא, גם משרד התקשורת הייתה, איכות הסביבה, כדי לברך אתכם בחג ולהגיד לכם לבוא לרשות, יש דברים מקסימים בכל אתרי הרשות וכולכם מוזמנים.

ניסן סלומינסקי: יש להם את המדים.

עיסאווי פריג': מי יושב-ראש מועצת הרשות?

עיסאווי פריג': ג'ומס, לא?

<רונית מורן: המנכ"ל הוא שאול גולדשטיין.

ניסן סלומינסקי: המנכ"ל שאול, אז לא, אז היושב-ראש זה לא ג'ומס.

<רונית מורן: עדיין אין יושב-ראש.

עיסאווי פריג': זה הטבע, בגלל זה 73 מיליון, זה המון כסף.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 54-001 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

ניסן סלומינסקי: תמסרי דרישת שלום למנכ"ל וכו' וכו'.

ניסן סלומינסקי: 83-005 – זו אחרונה, רבותי, זו חגיגה.

ניסן סלומינסקי: הוצאות, מי זה?

ניסן סלומינסקי: לאיזה משרד זה?

ניסן סלומינסקי: משרד החינוך?

ניסן סלומינסקי: מה זה השתתפות בהלוואות עובדי הוראה?

<ניר אמסל: לא, זה לא משרד החינוך.

<ניר אמסל: כפי שהוסבר בבקשה 83-006 בכל הנוגע להלוואות שבנק דיסקונט נותן לעובדי המדינה, פה מדובר על אותו דבר רק שזה מופרד בעצם לשתי תוכניות נפרדות בין עובדי המדינה ועובדי הוראה, ולכן מבחינה טכנית הפניות פוצלו.

<ניר אמסל: בעיקרון זו הייתה אמורה להיות פנייה אחת שתי הפניות האלה, שתי הבקשות האלה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את זה?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בקשה מספר 83-005 לשנת תקציב 2013 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: הבקשה אושרה, וזהו אני חושב.

עיסאווי פריג': נגמרה הישיבה להיום?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: כל זה היה צריך לקחת – לא רוצה להגיד כמה זמן בהתחלה.

ניסן סלומינסקי: עכשיו אנחנו מתחילים את ועדת הכספים.

אלעזר שטרן: עיסאווי, עכשיו זה הדיון של הנחש שלך.

עיסאווי פריג': אני מודה, דיוני ועדת הכספים מעניינים.

עיסאווי פריג': אתה מגלה כמה - - -

ניסן סלומינסקי: כל העודפים המחויבים אושרו.

ניסן סלומינסקי: באמת יישר כוח ותודה רבה לרפרנטים שהיו ושנשארו ושעוד נפגוש אותם במהלך הדיונים.

ניסן סלומינסקי: <3.

ניסן סלומינסקי: אישור מוסדות ציבור לעניין סעיף 46 לפקודת מס הכנסה ולעניין סעיף 61 לחוק מיסוי מקרקעין>

ניסן סלומינסקי: עכשיו אנחנו עוברים לסעיף השני, זה סעיף 46, יחלקו, כפי שאמרתי לכם קודם - - -

קארין אלהרר: למה רק עכשיו מחלקים את רשימת העמותות, ניסן?

קארין אלהרר: באמת אני שואלת.

ניסן סלומינסקי: עכשיו טמיר יסביר.

ניסן סלומינסקי: תכף טמיר יסביר את הדברים.

<טמיר כהן: בזמן הישיבה אנחנו לא – נמצא פה בלגן.

קארין אלהרר: לא בזמן, אבל מה, קיבלתם את זה היום?

ניסן סלומינסקי: לא, היא שואלת למה לא אתמול ושלשום.

<טמיר כהן: אה, אתמול ושלשום, את זה אמרנו, נגבש את כל הכללים בתוכנו, ואז מה שיוחלט נקיים.

קארין אלהרר: לא, זה לא לעניין, עכשיו נראה לכם שאני יודעת מי העמותות האלה?

קארין אלהרר: באמת.

ניסן סלומינסקי: תכף יסבירו מה הכוונה, רק שנייה.

ניסן סלומינסקי: קודם שנבין על מה מדובר ואחר כך נראה, כי בדרך כלל, אני אומר שוב, נמצא אתנו כאן מנהל תחום בכיר שאחראי על מה שנקרא "סעיף 46", יהודה מונסוניגו, והוא ותיק ובקיא, ייתן לנו רקע על הדבר הזה, ואחר כך אנחנו אולי נוסיף קצת, ואז נתקדם.

עיסאווי פריג': הישיבה עכשיו, ניסן, זה ללמוד 46 או לאשר גופים ל-46?

עיסאווי פריג': חשבתי לתת נהלים, לאשר.

ניסן סלומינסקי: רבותי, אנחנו רק מתחילים את הישיבה, בהתחלת הישיבה יש לנו עוד כמה סעיפים, אז בואו נקשיב, נשמע, נשאל, אחר כך נבין ונתקדם.

ניסן סלומינסקי: יהודה.

<יהודה מונסוניגו: שלום לכולם, אני מנהל מחלקת מלכ"רים ברשות המסים, אני מופקד על טיפול במלכ"רים ומוסדות ציבור ברשות המסים.

<יהודה מונסוניגו: בעצם פקודת מס הכנסה מאפשרת מתן הטבות מס מאוד יפות לארגוני מגזר שלישי, הכוונה לגופים שהם ללא כוונת רווח, בדרך כלל גופים שמאוגדים כעמותות או כחברות ל - - - הציבור.

<יהודה מונסוניגו: אם הם עומדים בקריטריונים מסוימים אז הם יכולים גם ליהנות מהמעמד של מוסד ציבורי.

<יהודה מונסוניגו: יש מוסד ציבורי לעניין פטור ממס חברות, זה יכול להיות על פעילות עסקית, יכול להיות על הכנסות מריבית, רווחי הון וכדומה, ויש את סעיף 46 שזה עוד תת-קטגוריה, זו דרישה יותר מוחמרת שהחוק גם דורש, ואנחנו דורשים אותה.

<יהודה מונסוניגו: בעצם היא מאפשרת לאדם שתורם לעמותה כזאת לקבל החזר על אותה השקעה פילנטרופית שלו.

<יהודה מונסוניגו: זאת אומרת, אם למשל השקעת 1,000 שקלים - -

ניסן סלומינסקי: כמה ההחזר?

<יהודה מונסוניגו: - - אז אתה יכול לקבל החזר כיחיד של 350 שקלים, זיכוי של 35%.

עיסאווי פריג': זיכוי במס.

<יהודה מונסוניגו: זה זיכוי במס, נכון.

<יהודה מונסוניגו: בעצם אתה הופך את המדינה לשותפה באותה השקעה פילנטרופית שלך.

<יהודה מונסוניגו: מבחינה פרוצדורלית איך הדברים עובדים?

<יהודה מונסוניגו: רשות המסים בעצם היא גוף שממליץ, זה גוף מקצועי, יש ועדה ברשות סמנכ"ל, יועץ משפטי, אני, עובדים שלי, ואנחנו בעצם בוחנים תיקים, בוחנים בקשות, כמובן על בסיס קריטריונים שאנחנו עובדים אתם לאורך השנים.

עיסאווי פריג': מה הקריטריונים?

עיסאווי פריג': זה כללים או ניתן לשיקול דעת?

<יהודה מונסוניגו: רגע, יש כללים שהם כללים בסופו של דבר יותר מקצועיים, יותר טכניים, ויש גם עניין של שיקול דעת, וכל זאת למה?

<יהודה מונסוניגו: מאחר שלא כל מוסד ציבורי מקבל את ההטבה של סעיף 46, אלא אך ורק מוסד ציבורי שפועל למען מטרה ציבורית.

<יהודה מונסוניגו: מטרות ציבוריות יש, למשל: חינוך, תרבות, תאונות דרכים, פעילות למען טוהר הציבור, זכויות אדם, וכן הלאה, המטרות מאוד מגוונות.

<יהודה מונסוניגו: בניגוד לתקנות תמיכה שהניסוח הוא יותר קזואיסטי ויותר ברור, כאן יש יותר מתחם פרשני לגבי מטרות ציבוריות, ותמיד כמובן שלנו יש את הדילמה בגלל שאנחנו מפעילים חוק פיסקלי ובגלל שאנחנו צריכים לשמור על מסגרת תקציבית, לבוא ולבחון ולראות ולנסות להתאים את החוק גם לדינמיות החברתית המשתנה.

<יהודה מונסוניגו: למשל, אם בעבר נתנו לעמותות סעד באופן מובן מאליו, בשנים האחרונות גילינו שיש עמותות שלא עוסקות בלתת דגים אלא עוסקות בלתת חכה, בהכשרה מקצועית וכן הלאה.

<יהודה מונסוניגו: מה שחשוב לי רק שתדעו, ברשותך, תן לי רק לסיים, שאנחנו גוף שממליץ לשר, החוק אומר שהשר יקבע איזה מוסדות ציבור וועדת הכספים תאשר אותם.

<יהודה מונסוניגו: זאת אומרת, לשר יש את שיקול הדעת הפוזיטיבי לבוא ולהחליט מה הוא רוצה או מה לא רוצה, בכל זאת הוא נציג של רשות מבצעת והוא יכול להתאים גם את הסעיף למדיניות הממשלתית כלפי המגזר השלישי.

<יהודה מונסוניגו: המגזר השלישי הוא מגזר שמשלים את המדינה בהרבה משימות חברתיות שלה, ולשר יש את שיקול הדעת הזה, כשלכם כוועדת הכספים יש את הסמכות לאשר או לא לאשר.

<יהודה מונסוניגו: זאת אומרת, הכוח הוא יותר נגטיבי, כך אנחנו מבינים את החוק הזה.

<יהודה מונסוניגו: זה בגדול הכללים, לכן חשוב שתדעו שאנחנו לא גוף שמאשר, אלא גוף שרק ממליץ לשר.

קארין אלהרר: יש לי שאלה, במסגרת - - -

ניסן סלומינסקי: אתן לך לשאול, דקה.

ניסן סלומינסקי: אני רק רוצה להסביר, כי לפעמים עושה רושם שפה המדינה הולכת ונותנת הטבה לגוף מסוים, ואז מתחילים לבדוק מה פתאום נותנים הטבה וכו'.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה שנבין לפעמים את הצד ההפוך של העניין, וכך תמיד ועדות הכספים הבינו את זה, ולכן סעיף 46 היה יחסית קל לאישור.

ניסן סלומינסקי: מה שסעיף 46 עושה, זה אומר שבמקום גוף מסוים שיהיה תלוי אך ורק במדינה ויבוא לדרוש או לבקש תקציבים מהמדינה, והמדינה תעשה, המדינה אומרת: רבותי, אנחנו משחררים אותך, לך תחפש תורמים, תמצא תורמים וכתוצאה מזה אתה פחות תהיה תלוי במדינה.

ניסן סלומינסקי: כלומר, כל תורם שאתה מוצא כאילו המדינה משתחררת מזה.

ניסן סלומינסקי: כדי שיהיו תורמים המדינה נותנת עידוד מסוים והעידוד הזה ניתן.

ניסן סלומינסקי: יש יהודים שתורמים למוזיאונים, לכל מיני דברים – הוא מרוויח מזה, התורם מרוויח מזה שהוא נותן תרומה ומקבל על זה החזר, הגוף מרוויח מזה שהוא הצליח למצוא תורם שיתרום, והמדינה הרוויחה שאת אותה תרומה קיבלו מתורמים והמדינה כאילו לא הייתה צריכה לעזור.

ניסן סלומינסקי: כלומר, צריכים להסתכל על זה בראיה הזו שגם למדינה זה כדאי שהגופים יקבלו, ימצאו תורמים, ובמקום שהיא תשלם 100%, אז היא בסוף מעודדת ב-35%.

ניסן סלומינסקי: קארין, אני לא יודע אם שמעת אותי.

קארין אלהרר: כן, יש לי שאלה.

קארין אלהרר: שמעתי, אני מכירה את ההסדר.

ניסן סלומינסקי: אם את מכירה, זה בסדר.

קארין אלהרר: האם במסגרת השיקולים שנלקחים בחשבון לאישור עמותה כזו או אחרת נלקח גם איזשהו שיקול של אפקטיביות לכמה אנשים עוזרים אם בכלל, משהו שמעיד על כך שהכספים האלה, שבואו לא נתבלבל, נכון שלא נותנים כספים פוזיטיבית, אבל זה כספים שיכלו להיות כספי מסים שהיו יכולים לרתום אותם לפרויקטים או לדברים אחרים, ואני רוצה לדעת שהכספים האלה לא הולכים לאיזה עמותות שחבר של דוד של לא יודעת מי – אני רוצה לדעת שזה באמת ניתן לעמותה נכונה.

קארין אלהרר: אני רואה פה, דרך אגב, ברשימת העמותות שהועברה לפני דקות ספורות, עמותות שאני מכירה באופן אישי ואני מכירה את העבודה שלהן ויודעת שהן טובות, אבל יש עמותות שאני לא מכירה.

קארין אלהרר: מכיוון שזה ניתן לנו לפני חצי שנייה, אז איך אנחנו הולכים לעשות את זה פרוצדורלית?

קארין אלהרר: מישהו יבוא ויספר על כל עמותה ועל הפעילות שלה?

ניסן סלומינסקי: קודם כול, רשום פה את - - - העמותה ויכול להיות שאם יהודה ידע, יוכל להגיד את זה, אבל אני מניח שכמו שאת מכירה בטח חלק, יכול להיות שאחר מכיר חלק אחר בנושא הזה.

קארין אלהרר: בסדר גמור.

קארין אלהרר: ואם ניקח בחשבון - - -

ניסן סלומינסקי: אז השאלה תמיד אם אנחנו סומכים על המחלקה שעושה את העבודה ובדרך כלל שיקול הדעת שם – צריכים לדעת שיש דרישות פורמליות שחייבים לעמוד בהם, ואנחנו סומכים שהם עושים את זה.

קארין אלהרר: נכון.

ניסן סלומינסקי: שיקול הדעת לא פוליטי, ואנחנו צריכים מאוד להיזהר לא לערבב - - -

קארין אלהרר: אני לא - - -

ניסן סלומינסקי: לא אמרתי שאת, אמרתי שאנחנו צריכים מאוד להיזהר לא לערבב שיקולים פוליטיים בתוך הדבר הזה אלא להסתכל רק לגופו של עניין.

קארין אלהרר: נכון, וכדי למנוע מצב שבו נשקלים שיקולים לא ענייניים, לא שחלילה אני אומרת שנעשו פה שיקולים לא ענייניים, אבל אם יש קריטריונים מסודרים שאפשר לבוא ולהצביע למה זה כן וההוא לא.

ניסן סלומינסקי: כן, יש הרבה גופים שלא מאושרים.

<יהודה מונסוניגו: בוודאי.

<יהודה מונסוניגו: קודם כול החוק דורש שתהיה פעילות, וכמובן שאנחנו גם כאנשי חשבונות בודקים מאזנים, בודקים מחזורים, אם זו עמותה שעוסקת בסעד נבקש לדעת קריטריונים למי מחלקים, מה מחלקים, עושים מדגם, לפעמים מצלצלים, מבררים, אנחנו חייבים להשתכנע שבאמת מדובר בפעילות שהיא בסדר, שהיא נורמטיבית, שהיא באמת תורמת חברתית.

<יהודה מונסוניגו: כמובן, זה חלק מהעבודה שלנו, זה היומיום שלנו.

חמד עמאר: תגיד לי, כמה זמן לוקח - - -

אלעזר שטרן: יש לי שאלה.

ניסן סלומינסקי: לפי הסדר, אחרי קארין ביקש עיסאווי, עכשיו הוא מצביע אז צריכים לתת לו, אחר כך אלעזר, אחר כך תרשום שלא אסתבך.

עיסאווי פריג': כן, שלום, היושב-ראש, את שם המשפחה שלך פשוט קשה לי - - -

<יהודה מונסוניגו: שלי?

עיסאווי פריג': כן.

<יהודה מונסוניגו: שלי מונסוניגו – מונסון, זו הייתה בירת האינקוויזיציה בספרד, המשפחה שלי ברחה למרוקו, 500 שנה חיו במרוקו, ועלו לארץ-ישראל.

משה גפני: אני במקומך הייתי מקים על זה עמותה.

עיסאווי פריג': אני גם מצאצאי גירוש ספרד.

עיסאווי פריג': המשפחה שלי ברחה מספרד, זה בסדר.

עיסאווי פריג': תקשיב, חברים, אני שואל כמה שאלות.

עיסאווי פריג': יש לך אינדיקציה לגבי הסכומים של כלל התאגידים שיש להם 46 שמנצלים את הסעיף הזה?

<יהודה מונסוניגו: אני יכול להגיד לך נתונים כספיים.

<יהודה מונסוניגו: העלויות של סעיף 46 - - -

עיסאווי פריג': ארשום את השאלות.

זבולון כלפה: כספיים ל-2012.

<יהודה מונסוניגו: אענה גם לזה.

<יהודה מונסוניגו: בגלל שבמס הכנסה אתה קולט דוחות וגם נותן החזרי מס עד שש שנים קדימה, אז אני לא יכול לתת לך נתוני אמת של שנת 2012 כי אנשים עוד יגישו דוחות - - -

עיסאווי פריג': אני רוצה מ-2011 עד הרגע.

<יהודה מונסוניגו: אענה לך, ברשותך, אני יכול להגיד לך, העלויות של סעיף 46 נכון לשנת 2009 זה משהו כמו 246, כמעט 250 מיליון שקל.

עיסאווי פריג': שהם 30%.

<יהודה מונסוניגו: שזה ה-30% או חברה זה קצת פחות.

<יהודה מונסוניגו: יחד עם זאת צריך לדעת שאם יש לך סעיף 46 יש לך הקלה גם במסי מקרקעין, מס רכישה זה 1/2% ולא 5%, יש הקלה חלקית או מלאה, תלוי בתנאי החוק, לעניין מס שבח, גם סעיף 92 עצמו שנותן פטור על ריביות וכן הלאה, יש לו עלויות שאני - - -

זבולון כלפה: רגע, שנדע, אבל את כל הנתונים האלה אתה לא סוכם ל-250.

<יהודה מונסוניגו: לא, לא סוכם, זה בנוסף.

זבולון כלפה: 250 זה כשבעצם החזרת מס לאנשים.

<יהודה מונסוניגו: בוודאי, אבל אם אני עושה - - -

יצחק כהן: תגיד לי גם מה התועלת מכל הסיפור, תגיד גם מה התועלות.

זבולון כלפה: על זה הוא דיבר בהתחלה.

<יהודה מונסוניגו: תועלות דיברנו, שבעצם זה סוג של מינוף, שאתה בעצם מגייס גם הון פילנטרופי, והמדינה נותנת את התמריץ שלה.

עיסאווי פריג': ב-2009 אמרת 250 מיליון.

<יהודה מונסוניגו: אבל זה נתון חלקי כמו שהסברתי, כי כשאתה מדבר על סעיף 46 יש עוד הטבות מס מסביבו.

עיסאווי פריג': ב-2010 כמה?

<יהודה מונסוניגו: אין לי כרגע נתונים של 2010, אבל בדרך כלל יש.

<יהודה מונסוניגו: זה רק הולך ועולה.

עיסאווי פריג': אני מבקש את הנתונים.

עיסאווי פריג': השאלה השנייה, כמה אגודות בסך הכול היום בארץ יש להם 46?

<יהודה מונסוניגו: 5,200 פלוס מינוס, נכון למדידה של לפני שבוע.

עיסאווי פריג': האם יש אגודות שקיבלו 46 ולא ניצלו את הדבר הזה?

<יהודה מונסוניגו: התופעה הזאת גם קיימת, כן.

עיסאווי פריג': קיימת.

קארין אלהרר: נותנים להם מחדש?

<יהודה מונסוניגו: אסביר לך, אנחנו נותנים אישור לשלוש שנים, ופעם בשלוש שנים מחדשים את האישור, ואז כשאנחנו בודקים את החידוש של האישור, אנחנו גם רואים את הנתונים.

<יהודה מונסוניגו: אם מתברר שגוף לא מנצל את ההטבה הזאת לאורך השנים, יש בהחלט עילה לשאול, להרים גבה אם יש מקום להמשיך לתת את ההטבה, כן או לא.

זבולון כלפה: אתה בעצמך מבין ששלוש שנים זו לא יחידת זמן מספקת.

עיסאווי פריג': קלפה, תן לי להשלים את הרצף.

זבולון כלפה: כי שש שנים הרי אפשר לתבוע אחר כך אחורה, שבע שנים.

<יהודה מונסוניגו: אבל אין בהכרח קשר.

ניסן סלומינסקי: רגע, כל אחד מכם – זבולון ועיסאווי שואלים בכיוון הפוך.

עיסאווי פריג': להשלים את התמונה.

עיסאווי פריג': אמרת שהאישור ניתן לשלוש שנים.

<יהודה מונסוניגו: כן, עד שלוש שנים.

עיסאווי פריג': עד שלוש שנים.

עיסאווי פריג': היום קראתי ב"כלכליסט" שיש עמותות שקיבלו לשנה ושנתיים, מה השיקול שלכם לתת לשנה ולשנתיים?

<יהודה מונסוניגו: אסביר לך, יש הרבה פעמים מה שנקרא "טענת הביצה והתרנגולת", אנחנו כמדינה רוצים לתת את הטבות המס לגופים שבאמת ישמשו זרוע ארוכה של המדינה במשימות חברתיות ויש להם בסיס איתן.

<יהודה מונסוניגו: ויחד עם זאת הרבה פעמים עמותות אומרות: רגע, אם לא נקבל את התמיכה לא נוכל להתפתח, לא נוכל לגדול.

<יהודה מונסוניגו: הרבה פעמים קורה שיש עמותה שהיא עדיין קטנה, אבל הולכת לכיוון חיובי ואנחנו מתלבטים, ואז אנחנו אומרים: במקום להגיד לה "לא", ניתן לך לשנה ולא לשלוש שנים, ועוד שנה נבחן מה קרה.

<יהודה מונסוניגו: זאת אומרת, משתדלים להפעיל שיקול דעת לקולא כדי ללכת לקראת העמותות בהקשר הזה.

<שגית אפיק: השלוש שנים זה מתוך הנוהל שלהם.

<יהודה מונסוניגו: נכון, זו הסמכת שר.

עיסאווי פריג': הרבה עניין שיקול דעת.

עיסאווי פריג': היום הקמתי עמותה, אני רוצה 46, מה הזמן המינימלי לקבלת האישור?

<יהודה מונסוניגו: קודם כול אתה צריך להתחיל לפעול, להראות פעילות, נבחן אותך בממוצע אחרי שנה, נראה שיש פעילות, נראה שזה עומד בקריטריונים שלנו, כשתגיש את הבקשה נבחן, זה משתנה.

חמד עמאר: אתה רוצה להגיד לי שלא מחויב בניהול תקין?

<יהודה מונסוניגו: מחויב בניהול תקין.

חמד עמאר: אז אחרי שנה אתה לא יכול לתת ניהול תקין.

<יהודה מונסוניגו: לא, אני מסתמך על הניהול תקין הזמני של רשם העמותות.

<יהודה מונסוניגו: של פעילות.

עיסאווי פריג': מינימום שנה של פעילות, וחייב שיהיה לו ניהול תקין.

<יהודה מונסוניגו: בהחלט.

עיסאווי פריג': והניהול התקין, אני כרואה חשבון, כשאני בא להוציא לעמותות לוקח שנתיים, כי אתה צריך להראות פעילות.

<יהודה מונסוניגו: לא, זה לא נכון.

<יהודה מונסוניגו: אם אתה רואה חשבון זריז ויעיל אתה יכול לקבל אישור ניהול זמני וזה מספק אותנו.

עיסאווי פריג': יפה, למה אני רואה בין השמות עמותות שאין שנה להקמתן?

<יהודה מונסוניגו: יש.

<יהודה מונסוניגו: לכולן יש שנה לפחות לפעילות.

עיסאווי פריג': ראיתי עכשיו בעיניים.

<יהודה מונסוניגו: אני אומר לך שזה הכללים שלנו.

עיסאווי פריג': אני לא סתם, ראיתי עמותות כאן שהוקמו - -

קארין אלהרר: תראה לו דוגמה.

ניסן סלומינסקי: איפה?

ניסן סלומינסקי: איזה עמותה?

עיסאווי פריג': - - בדצמבר 2012, אתה מביא אותם ל-46, איך זה?

עיסאווי פריג': הנה, עכשיו עברתי, זה 17 בינואר, שמה "מרכז החסד".

<שגית אפיק: איזה מספר?

עיסאווי פריג': איך אמספר את זה?

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': 11.

עיסאווי פריג': 25 בדצמבר 2012, איך זה?

עיסאווי פריג': אתה מבלבל את הראש.

<יהודה מונסוניגו: קודם כול זה גוף שכבר היה פעיל וכבר עושה פעילות ובעצם הוא רק - - -

<טמיר כהן: עיסאווי, תפנה אותנו למכתב.

<יהודה מונסוניגו: הוא מדבר על "דואליס"?

<יהודה מונסוניגו: אענה לך.

<יהודה מונסוניגו: זה מקרה מיוחד של גוף שפועל כבר המון שנים.

<קריאות: - - -

<יהודה מונסוניגו: רגע, חבר'ה, תנו לי רק להתמודד.

<יהודה מונסוניגו: מדובר בגוף שעוסק בעסקים חברתיים, הוא לוקח בעצם אוכלוסיות מוחלשות, בעיקר נוער בסיכון, ובעצם מפעיל אתם עסק כשהמטרה של העסק הזה זה קודם כול לשקם את הנוער בסיכון הזה.

<יהודה מונסוניגו: אם אתם מכירים, אז יש להם את מסעדת "ליליות" בתל-אביב.

<יהודה מונסוניגו: עומדים מאחורי הגוף הזה אנשים מאוד יקרים שבאמת עושים פעילות יפה.

<יהודה מונסוניגו: במקרה הזה בעצם הם מעתיקים את הפעילות הקיימת לגוף הזה של "דואליס", ולכן יש פה המשכיות.

משה גפני: זה חנוך ברקת.

<יהודה מונסוניגו: נכון.

משה גפני: הוא אח של ברקת?

אלעזר שטרן: לא.

<יהודה מונסוניגו: אני לא יודע הוא אח של מי, אני יודע שזה חנוך ברקת מאחורי הגוף.

<יהודה מונסוניגו: אני רק יכול להגיד שמדובר בפעילות קיימת שבעצם מועברת לגוף החדש הזה, ולכן כאן הלכנו לקולא.

<יהודה מונסוניגו: יש כבר פעילות קיימת.

<יהודה מונסוניגו: אנחנו משתדלים להפעיל שיקול דעת ענייני ונכון שאנחנו קובעים כלל של פעילות.

עיסאווי פריג': שם המשחק "שיקול דעת".

<יהודה מונסוניגו: בסך הכול רוצים שכספי משלמי המסים, שאני ואתה משלמים בסופו של דבר, יגיעו לייעודם כמו שהגברת כאן אמרה, ולכן אנחנו בודקים את הגוף, וזה דבר לגיטימי לראות שיש פעילות כלשהי.

<יהודה מונסוניגו: יחד עם זאת אי-אפשר להיות ראש בקיר, יש מקרים חריגים, יש מקרים מעניינים, יש מקרים שגוף בכל זאת נכנס עם המון תקציב או כבר יש לו פעילות קיימת כמו המקרה שהצגת, ולכן אנחנו משתדלים לזרום איפה שצריך.

עיסאווי פריג': הבנתי.

עיסאווי פריג': כמה מתוך ה-5,200 הם גופים דתיים וכמה מתוכם שייכים לחברה הערבית?

<יהודה מונסוניגו: אני לא יודע להגיד לך בדיוק מה החתך של גופים דתיים.

<יהודה מונסוניגו: לגבי המגזר הדתי אני יכול - - -

עיסאווי פריג': הערבי.

<יהודה מונסוניגו: הערבי, סליחה.

<יהודה מונסוניגו: אני חמש וחצי שנים בתפקיד, אמרתי בעבר בישיבות כאן, אני לא סוציולוג של החברה הישראלית, אני לא יודע להסביר למה יש מגזרים שיותר פעילים או פחות פעילים, אנחנו בסופו של דבר פועלים לפי מינהל תקין, לפי כללים.

<יהודה מונסוניגו: גם ברשימות כאן יש כמה גופים ערביים.

<יהודה מונסוניגו: זה נכון שהמגזר השלישי בתוך החברה הערבית – אני מתרשם שהוא לא דומיננטי והוא לא מספיק חזק וחבל.

<יהודה מונסוניגו: אבל להגיד לך באחוזים, אני לא יודע להגיד לך.

בועז טופורובסקי: כמה בערך?

עיסאווי פריג': חוסר הדומיננטיות - - -

אלעזר שטרן: חבר'ה, זו לא השאלה, השאלה כמה הגישו וקיבלו אישור.

ניסן סלומינסקי: אבל זו לא השאלה, אם לא הגישו?

עיסאווי פריג': לא, אני שואל, חוסר הדומיננטיות כאן כפופה בגלל שיקול הדעת שלכם בוועדה או בגלל חוסר פעילות שלהם שהם לא מגישים?

קארין אלהרר: לא בהכרח.

אלעזר שטרן: לא הגישו.

<יהודה מונסוניגו: אבל אני אומר לך שלא מגישים.

יצחק כהן: אתה מכיר מקרה שדחו אותו?

ניסן סלומינסקי: הוא אומר שלא הגישו.

יצחק כהן: עיסאווי, אתה מדבר על איזה מקרה שאתה יודע עליו?

עיסאווי פריג': זה לא הנושא כאן.

חמד עמאר: לא ענית כמה זמן לוקח מאז הגשת הבקשה עד קבלת האישור.

<יהודה מונסוניגו: זה נורא תלוי במורכבות של התיק, זה יכול לקחת חודש-חודשיים, זה גם יכול לקחת חצי שנה ויותר, זה גם יכול להסתיים בתשובה שלילית.

בועז טופורובסקי: תגיד לי בערך כמה בתי-כנסת יש שם?

יצחק כהן: המון המון המון, הרבה הרבה, אלפים.

<יהודה מונסוניגו: יש המון בתי-כנסת.

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: רגע, לא מסודר, רגע.

עיסאווי פריג': לא סיימתי.

עיסאווי פריג': יש לי שאלה אחרונה.

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: רגע, רבותי, לא, ששש.

בועז טופורובסקי: בשום הסבר שלו - - -

<יהודה מונסוניגו: אפשר לענות לך על בתי-הכנסת?

<יהודה מונסוניגו: אפילו לא שמעת אותי.

יצחק כהן: המון בתי-כנסת, אלפים.

יצחק כהן: תענה לו, יהודה.

ניסן סלומינסקי: יצחק, בועז, עיסאווי, רגע, לא כך.

יצחק כהן: תענה לו.

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, סיימת?

עיסאווי פריג': שאלה אחרונה וזהו.

<יהודה מונסוניגו: אני רוצה לענות על בתי-הכנסת.

ניסן סלומינסקי: רגע, לא, זו לא שאלה שנשאלה.

קארין אלהרר: תן לו לענות.

ניסן סלומינסקי: עוד מעט, עיסאווי יגמור, נעשה מסודר, אחר כך אלעזר, אחר כך הוא יגמור.

יצחק כהן: עיסאווי לא יגמור עוד שבוע.

ניסן סלומינסקי: אני יודע - - -

יצחק כהן: אבל אתה היושב-ראש.

עיסאווי פריג': האם אתם במשרד בודקים תרומות חריגות של עמותות לאורך שנים?

יצחק כהן: תראה איך הוא המציא את השאלה תוך כדי תנועה.

עיסאווי פריג': פתאום יש בעמותה ניצול של 46 גבוה, האם אתם בודקים את הסוגיה הזו של חריגות?

<יהודה מונסוניגו: יכול להיות מצב שאדם תורם תרומה גדולה - - -

עיסאווי פריג': אתם בודקים?

עיסאווי פריג': שאלתי.

<יהודה מונסוניגו: אני אומר לך שכן.

<יהודה מונסוניגו: אני עונה לך שכן, תן לי לענות לך.

<יהודה מונסוניגו: אני אומר לך שיכול להיות מקרה שיש תרומה מאוד גדולה ובאופן טבעי נרצה לדעת מה נעשה, איזה שימושים נעשו בה, האם הכסף לא חוזר חזרה?

<יהודה מונסוניגו: האם אדם תורם ובעצם זה חוזר חזרה לקרוב משפחה שלו.

ניסן סלומינסקי: מכבסה.

<יהודה מונסוניגו: "מכבסה" מה שנקרא, ודאי שזה חלק מהעבודה שלנו, בוודאי.

ניסן סלומינסקי: אלעזר.

יצחק כהן: זה לא פה, זה בנוהל - - -

אלעזר שטרן: אני שואל על זה.

אלעזר שטרן: הדבר השני, כתוב פה "המוסד אינו מסייע במישרין או בעקיפין לפעילות פוליטית או מפלגתית", בדברים שאני יודע יש מוסדות שיש להם 46 שכן מסייעים בהיבט הזה.

אלעזר שטרן: האם אתה יכול לתת לנו דוגמאות לאזהרות, להוצאות, ללא יודע מה.

אלעזר שטרן: והדבר האחרון, בלי קשר לאחוזים, שמענו ששר האוצר הולך להטיל מגבלה על שכר מנהלי הבנקים בהיבט הזה, האם יש מגבלה גם על שכר של ראשי העמותות שנהנים מסעיף 46?

<יהודה מונסוניגו: אני קודם כול ממש מודה לך על השאלות האלה, כי הנושא של שכר בעמותות – אני רוצה שתדעו שבעצם יש הפרטה במדינת ישראל של השירותים החברתיים, וזה לא התחיל מהיום, זה תהליך של 30-20 שנה, ובעצם זה גופים שמחליפים את המדינה בהרבה הקשרים של חברה ותרבות, וזה מתוך תפיסה של כלכלת שוק, של אולי שירות יותר טוב, שאנשים שעושים את הדברים באופן וולונטרי וכן הלאה.

<יהודה מונסוניגו: ויחד עם זאת, בהגדרה שלנו של הגדרת מוסד ציבורי כתוב שכל הנכסים והמטרות ישמשו למטרה הציבורית בלבד וזהו, ומתוך המשפט הזה אפשר להגיד מתחם פרשני:

<יהודה מונסוניגו: כל הנכסים צריכים לשמש למטרה הציבורית בלבד, זה אומר גם לא משכורות מופרזות.

<יהודה מונסוניגו: יחד עם זאת, אין לי כלי טוב ומדויק כמו תקנות או כמו שקיים למשל בחברות ממשלתיות או כמו שאתה עכשיו הצגת בבנק ישראל לגבי הנושא של שכר.

<יהודה מונסוניגו: הנושא הזה מאוד רגיש ומאוד נכון.

אלעזר שטרן: למה רגיש?

ניסן סלומינסקי: אלעזר, רגע.

<יהודה מונסוניגו: אגיד לך למה, כי הוא לא מוסדר, ואם אתה רוצה לעזור לי כרגולטור, אז קדימה, תעשה את זה.

<יהודה מונסוניגו: אתה נמצא בתפקיד הנכון, במקום הנכון, תעזור לנו.

<יהודה מונסוניגו: אנחנו כן רוצים – אני כן חושב שזה מאוד נכון להגביל את הנושא הזה, דרך אגב יעזור לנו בהמון דברים ויפשט אולי את העבודה היומיומית שלנו.

ניסן סלומינסקי: שכר של מנהל העמותה - - -

חמד עמאר: אין הגבלות לשכר של מנהל עמותה?

<יהודה מונסוניגו: אין לנו כרגע הגבלות, יש לנו עיקרון.

עליזה לביא: יש הגבלה על סך המשכורות.

<יהודה מונסוניגו: היא לא מספקת.

אלעזר שטרן: שאלנו את זה, זה חלק - - -

<יהודה מונסוניגו: היא לא מספקת, אסביר לך.

<יהודה מונסוניגו: יש מה שנקרא "כללי הנהלה וכלליות" שזה מכוח ועדת אפרתי שכל הרשויות שמתעסקות במלכ"רים מתעסקות עם זה, אמצו את זה, זה קיים בחשכ"ל, זה קיים אצלנו וזה קיים ברשות התאגידים.

<יהודה מונסוניגו: מה זה אומר?

<יהודה מונסוניגו: למשל, עמותה שהמחזור שלה עד 10 מיליון שקל, אז הוצאות "הנהלה וכלליות" שלה לא יעלו על 22%, זה עדיין לא אומר שאין בעיה, כי יכול להיות שמתוך 2.2 מיליון שקל הוצאות הנהלה וכלליות עדיין המנכ"ל לוקח מיליון שקל הביתה, פי שניים ממנכ"ל בחברה ממשלתית, זה עדיין לא סוגר לי את הפרצה.

<יהודה מונסוניגו: שתדעו את זה.

אלעזר שטרן: מה שהבנתי, היושב-ראש, א', יהודה, ענית לי על חצי מהשאלות.

<יהודה מונסוניגו: אענה לך על ההמשך.

אלעזר שטרן: מה שהבנתי, שאני מתבקש כאילו פה להגיש הצעת חוק.

ניסן סלומינסקי: אנחנו צריכים בכלל, לא רק על זה.

אלעזר שטרן: אגיד לך מה הבנתי.

משה גפני: לא, אלעזר, לפני שאתה ממשיך.

משה גפני: הגוף צריך לתת לו ניהול תקין?

אלעזר שטרן: כן.

משה גפני: בניהול התקין יש לו מגבלה של שכר?

חמד עמאר: יש מגבלה.

משה גפני: אין מגבלה?

ניסן סלומינסקי: אין.

אלעזר שטרן: אין, זה בדיוק העניין.

ניסן סלומינסקי: חוץ מהמגבלה הזאת שאמרנו, המגבלה של ה-20% מהסך הכול, אבל זה - - -

אלעזר שטרן: הבנתי.

ניסן סלומינסקי: אלעזר, אנחנו בנושא הזה צריכים לחשוב, כי הנושא של מגבלה בשכר יכול לחול על עוד כל מיני דברים לא רק על הסעיף הזה.

<קריאות: - - -

משה גפני: אין מגבלה על גובה השכר?

עיסאווי פריג': יש.

עיסאווי פריג': מה פתאום.

עיסאווי פריג': יש מגבלה כ-1% מהמחזור הקיים.

חמד עמאר: מגבלה בשכר יש - - -

<קריאות: - - -

אלעזר שטרן: עיסאווי, הייתי יושב-ראש של קרן במחזור של 400 מיליון שקל, יש מגבלה תלוי בגובה עד 7.5%, נגיד 3%, אתה יודע כמה כסף יכול לקבל מנכ"ל שם?

אלעזר שטרן: אז אני אומר לך - - -

חמד עמאר: יצא חוזר מנכ"ל חדש שמגביל את השכר.

אלעזר שטרן: אז אני אומר לך, עכשיו אני יודע על מוסדות חינוך, עמותות שמקבלים שם מעל 30,000 שקל בחודש, מה תגיד?

חמד עמאר: מה שידוע לי שיש הגבלות בשכר.

אלעזר שטרן: עכשיו.

ניסן סלומינסקי: בבנקים מנסים עכשיו להגביל, אבל זה סכומים ברמות אחרות לגמרי.

חמד עמאר: לא, בעמותות, אני מדבר על העמותות.

ניסן סלומינסקי: הלאה.

<יהודה מונסוניגו: לגבי השאלה על מעורבות פוליטית.

<יהודה מונסוניגו: לפני 20 שנה היה בג"ץ שנקרא "חוקה לישראל", הייתה תנועה שרצתה לשנות את שיטת הממשל בישראל, הם רצו לקבל סעיף 46.

<יהודה מונסוניגו: משרד האוצר, שר האוצר דאז סירב, זה הגיע לבג"ץ, השופט ברק בחן את המתחם הפרשני שיש לשר האוצר, ואמר שזה בהחלט במתחם הסבירות מבחינת השר להחליט שגופים שיש להם פעילות פוליטית הם לא יקבלו סעיף 46, אם כי הוא יכול להחליט גם אחרת.

<יהודה מונסוניגו: בדרך כלל מקובל, גם בארצות-הברית, לא לתת את ההטבה הזאת, שם זה סעיף 500, אבל בדרך כלל המקובל זה לא לתת לגופים פוליטיים, צריך לדעת שזה חרב פיפיות, שזה יכול להתפרס לכל מיני כיוונים, גם לנו זה קשה מאוד לאכוף את זה.

<יהודה מונסוניגו: כרגע, המדיניות זה לא לתת לגופים פוליטיים.

<יהודה מונסוניגו: יכול להיות שיש גוף שעוסק במורשת מפלגתית של תנועת העבודה או של מרכז בגין וכדומה, דברים מהסוג הזה, זה בטח לא נגיד "לא" על דברים כאלה.

<יהודה מונסוניגו: אנחנו מדברים פה על משהו שהוא בליבה של העשייה הפוליטית.

אלעזר שטרן: בוא נשים את הדברים על השולחן, בסדר?

<יהודה מונסוניגו: כן, בבקשה.

אלעזר שטרן: ראש מוסד חינוכי שאומר – כהיותו ראש מוסד חינוכי שנהנה מסעיף 46 – תצביעו מרצ, בכוונה אני אומר ככה, כדי שניסן ירגיש נוח.

עיסאווי פריג': תסתכל על המצלמה שישמעו אותך.

<יהודה מונסוניגו: השאלה אם הוא עושה את זה בכובע הפרטי שלו או בכובע שלו כראש מוסד.

<יהודה מונסוניגו: אם הוא משתמש במשאבי המוסד זה לא בסדר.

אלעזר שטרן: אתה יודע איזה ווליום אתה נותן לו כשאתה נותן לו סעיף 46, הוא יכול לגייס אליו כמה תומכים או כמה תלמידים ועכשיו הוא יגיד: תצביעו אתה יודע למה.

יצחק כהן: זה לא בסדר.

<יהודה מונסוניגו: אם יש קריאה לפעילות פוליטית ויש פעילות דה-פקטו של מוסד ציבורי, אנחנו נשלול את האישור.

יצחק כהן: אלעזר, אין לדבר סוף.

אלעזר שטרן: אין לזה סוף?

יצחק כהן: אין סוף, הוא מנהל מוסד, זכאי לקבל 46 - - -

אלעזר שטרן: לא רציתי להגיד, אחר כך הוא מוציא את התלמידים שלו בשביל לעשות פעילות מכוח ההטבות של 46 - - -

זבולון כלפה: אלא אם כן הוא לא לגיטימי.

יצחק כהן: אז לא משנה אם - - - גם תפקיד ממלכתי.

קארין אלהרר: אבל זה נעשה.

אלעזר שטרן: לא לגיטימי?

אלעזר שטרן: אז עכשיו תבחרו – רק אתם לא בודקים את זה.

אלעזר שטרן: אם הייתם בודקים את זה, על הראסי - - -

יצחק כהן: תן דוגמה מעשית, משהו מהבית היהודי, תן.

זבולון כלפה: - - -זה הדוגמאות החיוורות.

אלעזר שטרן: וגם מש"ס.

אלעזר שטרן: אני רוצה להגיד לך משהו, לקבל הכרה כמכינה קדם צבאית אתה צריך להיות שנתיים "על הכביש", בסדר?

<יהודה מונסוניגו: עם אישור של משרד הביטחון.

אלעזר שטרן: ועם אישור.

אלעזר שטרן: זאת אומרת, אתה צריך להוכיח שאתה שנתיים, לא שנה כמו שנאמר פה, שנתיים אתה מחזיק את עצמך.

אלעזר שטרן: מה שאתה אומר, דווקא בגלל הקושי ברגולציה, עודף הרגולציה מול הקושי, עכשיו אני אומר לך, אני בא מהמגזרים האלה, לשמחתי הרבה כל התפקידים עלו לי כסף, לא לקחתי גם הוצאות, שילמתי על הכול, גם על הקילומטר מהכיס שלי, מה שאני אומר לך, אתה צודק, יש עודף עמותות.

אלעזר שטרן: האם אין מקום שאתם תציעו לנו – אני מוכן להיכנס אתך על זה, בתוך הרגולציה, – שכשאתה רואה לא משנה כמה עמותות שעוסקות באותו תחום, תגידו: אני צריך גם ניסיון שנתיים, זה ינקה לך חלק, וגם מחזור מסוים בתוך השנתיים האלה.

<קריאות: - - -

קארין אלהרר: אלעזר, אבל אתה חוסם חדשים.

קארין אלהרר: אתה לא יכול לעשות את זה.

אלעזר שטרן: שנתיים ראשונות שיצטרפו למשהו קיים.

קארין אלהרר: לא, אבל אז זה יתמרץ רק את אלה שיש להם בכיס, זה לא לעניין.

משה גפני: מה השאלה?

משה גפני: שהמדינה תיקח את זה על עצמה, למה היא לא הולכת למגזר השלישי?

אלעזר שטרן: עוד יותר טוב, אין בעיה.

זבולון כלפה: זה לא קורה ולא יקרה.

משה גפני: קורה ההפך, היא יוצאת מהכול.

<יהודה מונסוניגו: אני רק רוצה להגיד לגבי מה שאתה שואל, ששר האוצר הנוכחי החליט להקים ועדה ציבורית כדי לבחון את הקריטריונים ואת המדיניות של סעיף 46, אז שתדעו את זה.

<יהודה מונסוניגו: אני מקווה שזה כמובן יהיה בשיתוף פעולה גם אתכם ועם עוד גורמים.

עליזה לביא: מטבע הדברים זה מה שיקרה.

<יהודה מונסוניגו: נכון.

עיסאווי פריג': הוא עושה טוב.

משה גפני: אבל צריך לקבל החלטה על זה, אז זה לא יכול להיות אחרת.

עליזה לביא: ניסן, אבל זה יהיה בשיתוף פעולה.

משה גפני: ניסן, מה שהוא אומר, ששר האוצר הקים ועדה - - -

<יהודה מונסוניגו: לא הקים, הולך להקים.

עיסאווי פריג': אה, הולך להקים?

עיסאווי פריג': יש צורך לבחינה מחדש וזה דבר טוב.

משה גפני: שר האוצר הולך להקים, זה צריך להיות משותף עם ועדת הכספים של הכנסת.

ניסן סלומינסקי: אני יודע, יש לי הרבה מה להגיד על זה.

<יהודה מונסוניגו: הוא בתמונה דרך אגב, הוא יודע.

ניסן סלומינסקי: דרך אגב, בהתחלה חששנו שאולי הוא כבר הקים, ואולי כבר יש כל מיני דברים – כרגע יש מחויבות.

עיסאווי פריג': 5,200 מקבלים - - -

יצחק כהן: יש לו יועץ בלשכה שמייעץ לו איך לעשות את זה.

משה גפני: למי?

יצחק כהן: לשר האוצר.

ניסן סלומינסקי: יועצת או יועץ?

יצחק כהן: יועץ.

ניסן סלומינסקי: אה, אני לא יודע.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן המחויבות שכרגע הכול ממשיך כרגיל לפי אותם קריטריונים והם רוצים להקים, ובוודאי שאנחנו נדרוש שנהיה בתמונה.

משה גפני: אני רוצה לבדוק תכף האם זה ממשיך כרגיל.

ניסן סלומינסקי: אני גם מקווה, אני מאוד מקווה.

משה גפני: מתי יש לי רשות דיבור?

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: עכשיו זבולון.

זבולון כלפה: מכיוון שאנחנו חדשים פה ופעם ראשונה נתקלים בדבר הזה, אז תחכים אותי קודם כול, יש תאריכים מסוימים להגשת בקשות?

זבולון כלפה: או שזה בעצם שוטף על פני כל השנה?

<יהודה מונסוניגו: שוטף.

זבולון כלפה: יפה.

זבולון כלפה: עכשיו לצורך העניין הגשת פה רשימה מסוימת, זאת אומרת, חלק מהרשימה מן הסתם נשארה במשרד, זאת אומרת, לא אושרה לעבור לשלב הבא, סביר, ייתכן.

<יהודה מונסוניגו: יש מקרים כאלה שאנחנו לא ממליצים.

זבולון כלפה: לצורך העניין, נניח, לפי התהליך שתיארת יש בעצם בהתחלה מן ועדה משותפת ולאחר מכן יש עוד היררכיה של שר האוצר, השלב השלישי זה השלב פה של הוועדה.

<יהודה מונסוניגו: כן, נכון.

זבולון כלפה: אפשר לקבל את הנתונים קצת לגבי השלבים?

זבולון כלפה: מה קרה בשלב הראשון של הוועדה, הגיעו x בקשות, מבחינתנו עברו לשר האוצר y בקשות, מה- yנשארו z בקשות, או כל ה- yעבר?

<יהודה מונסוניגו: תראה, זה פשוט הליך מינהלי לכל דבר ועניין, יש דיונים, מוסרים חומר, בודקים, בוחנים, לפעמים יוצאים לשטח ורואים.

<יהודה מונסוניגו: כמובן שאם אנחנו חושבים שלא, אז מנסים להגיע להבנות, לפתרונות, להסיר פעילות, להחליף מישהו וכן הלאה, אם הצלחנו הצלחנו, אם לא הצלחנו, כמובן שלאותו גוף יש את כל הזכויות מבחינת המשפט המינהלי, קודם כול לבקש דיון הוגן, הנמקה מסודרת, לעתור לבג"ץ אם צריך, לפנות לשר האוצר גם אם צריך.

משה גפני: בפייסבוק?

<יהודה מונסוניגו: בדרך כלל, אני יכול להגיד לך, בוא נגיד שהרוב מקבלים תשובה חיובית, אבל הרבה פעמים אחרי עבודה שלנו מולם.

<יהודה מונסוניגו: יש מקרים קיצוניים, צריך גם לדעת - - -

קארין אלהרר: כמה סורבו בסך הכול?

<יהודה מונסוניגו: לא יודע להגיד לך את זה כרגע במספרים.

ניסן סלומינסקי: אגיד בקיצור, לשאלה שלכם, רבותי, זה הלך בכמה שלבים, בהתחלה הגיע טפטוף, אחר כך היה עוד קצת טפטוף, עכשיו הגיעו – אחרי - -

עיסאווי פריג': הגיע המבול.

ניסן סלומינסקי: - - שהייתה דפיקה על השולחן - -

משה גפני: איזה מבול?

משה גפני: על מה אתה מדבר בכלל?

משה גפני: זה מבול?

משה גפני: מוריד הטל.

<יהודה מונסוניגו: - - הגיעו יותר, אבל חשבתי שיגיעו הרבה יותר.

זבולון כלפה: יגיעו עוד.

ניסן סלומינסקי: חשבתי שמעבר למה שהיה היום יגיעו 50, ובסופו של דבר הגיעו רק 11, נכון?

זבולון כלפה: יש 64 כרגע.

ניסן סלומינסקי: זה קודמים, עיכבתי, חיכיתי.

ניסן סלומינסקי: אמרתי, לא, אז לא, נחכה עד שיגיעו.

ניסן סלומינסקי: אז היו צריכים להגיע היום להערכתי 50, ככה דובר שיגמרו.

ניסן סלומינסקי: בפועל נדמה לי שהגיעו היום בתוספת החדשה עכשיו רק 11.

משה גפני: מה זאת אומרת היו צריכים להגיע 50?

ניסן סלומינסקי: דקה, זאת אומרת, יש עדיין - - -

משה גפני: רק להבין מה שאתה אומר.

ניסן סלומינסקי: אני אומר שאני חושב שעדיין יש 40 גופים שבדרך אלינו, עדיין לא הגיעו אלינו.

משה גפני: הבנתי.

זבולון כלפה: אני רוצה להבין.

זבולון כלפה: לצורך העניין כיום המספר שאתה יודע, כמה עמותות יש להן את אישור 46?

עיסאווי פריג': 5,200.

<יהודה מונסוניגו: 5,200.

זבולון כלפה: במחלקה שלך כמה אנשים?

<יהודה מונסוניגו: חמישה מפקחים ועוד שני עובדים.

משה גפני: אחרי שדאגנו להוסיף.

ניסן סלומינסקי: אצלנו התחיל ואחר כך אצלכם, כל אחד דאג להוסיף, אבל אני לא יודע אם בסוף הוסיפו לו.

זבולון כלפה: זה אומר שכל אחד בעצם מבקר פיזית ב-1,000 עמותות ומטפל לצורך העניין.

<יהודה מונסוניגו: מבקר פיזית בטח לא, אבל אנחנו עובדים מאוד קשה.

ניסן סלומינסקי: כשהייתי בוועדה דרשנו – אחד היה צריך להוסיף אצלנו לפני כן.

משה גפני: כשהיינו בקדנציה הקודמת הוספנו.

זבולון כלפה: אדוני יושב-ראש הוועדה, יוצא שבפועל יש פה חוסר פרופורציה בין כמות העמותות שיש להן 46 לבין כוח האדם שעומד לרשות המחלקה כדי או לאשר, לטפל.

ניסן סלומינסקי: אני מסכים בהחלט.

ניסן סלומינסקי: תראה, ועדות הכספים למיניהן, אני יודע להגיד על קדנציה קודמת - -

משה גפני: קודמת לקודמת.

ניסן סלומינסקי: - - שאושר שתהיה תוספת, ואני לא יודע אם זה מומש או לא, אבל זה אושר בתיאום עם האוצר, ויכול להיות שבקדנציה האחרונה של רב מוישה גם כן אושר.

משה גפני: לא יכול להיות, בקדנציה היינו עם יהודה פה.

ניסן סלומינסקי: אם הדברים מומשו או לא אני לא יודע להגיד, אבל ועדת הכספים לקחה את זה לתשומת לבה והבינה שצריך להוסיף שם כדי שהזרימה תהיה יותר חזקה.

זבולון כלפה: יש פה שני הפכים שאי-אפשר להתעלם מהם.

עיסאווי פריג': משפט יפה.

זבולון כלפה: מצד אחד המציאות היא שהממשלה הולכת ומתנערת או לצורך העניין פחות מטפלת בכל מיני צרכים חברתיים, תרבותיים, דתיים וכו' וכו' וכו', ובעצם זה הולך ונופל או עובר למגרש של מה שנקרא המגזר השלישי.

זבולון כלפה: לא יכול להיות שמהצד השני יש שם חסם בצורה הזו שבפועל אם ישנם חמישה מפקחים שאמורים לטפל ב-5,200, אני מתאר לעצמי שב-2011 היו 4,800, ב-2014 נגיע ל-5,700, זאת אומרת, המספרים ילכו ויתעצמו.

זבולון כלפה: צריכה להיות פה איזושהי קורלציה, התאמה בין המציאות של כוח אדם שמטפל בעניין כדי שבאמת השירות הזה יינתן.

זבולון כלפה: בסוף צריך לזכור, מדברים פה על 250 מיליון שקל בצורה ישירה ועוד, אני לא יודע אי-אלו עשרות מיליונים או יותר בהנעות מהצד של מס.

ניסן סלומינסקי: א', אתה צודק, דרשנו וצריכים לוודא אם זה הוסף, אבל קשה לי, כי יכול להיות שיגידו: תראה, כמה מפעלים ענקיים יש שצריכים לשבת לבדוק את הנושא של המיסוי שלהם וכו', ותראה כמה כוח אדם קטן יש לנו וצריכים גם פה להוסיף.

ניסן סלומינסקי: אחר כך יגידו: גם פה להוסיף וגם פה להוסיף, ואנה אני בא לעשות את זה?

ניסן סלומינסקי: האם להגיד פה יותר חשוב או שם כדי שייגבו יותר מיסוי כי חסר גם גובים או מפקחים וכו' במס הכנסה וכל הדברים, אז קשה לי לעשות את זה, אבל אני - - -

משה גפני: כל אחד וסדרי העדיפויות שלו.

משה גפני: האם צריך להוסיף כוח אדם בלגבות כסף או בלעזור לאזרחים?

משה גפני: זו השאלה.

ניסן סלומינסקי: אל תשים את זה, כי בלגבות כסף המשמעות שעל-ידי זה אתה עוזר לאנשים.

קארין אלהרר: גם לגבות כסף זה עוזר לאזרחים.

משה גפני: בסדר, אבל לגבות כסף - - -

ניסן סלומינסקי: על-ידי זה אתה עוזר לאנשים.

ניסן סלומינסקי: אתה גובה כסף אמיתי ועם הכסף הזה - - -

משה גפני: פה אתה מדבר על חמישה עובדים ושם אתה מדבר על עשרות אלפים.

ניסן סלומינסקי: לא, אין לך עשרות אלפים.

משה גפני: אלפים, לא?

משה גפני: ברשות המסים.

ניסן סלומינסקי: יש שם חוסר גדול אם היה יותר, אבל שוב, אני לא רוצה להגיד את זה – אני חושב שצריכים כאן לבדוק ולהוסיף ובעזרת השם – הוסיפו לך כוח אדם?

<יהודה מונסוניגו: כן, הוסיפו.

ניסן סלומינסקי: אז הוא אומר שהוסיפו לו כוח אדם, זה בסדר.

ניסן סלומינסקי: חמד.

חמד עמאר: יש לי שתי שאלות, אולי ענית ולא שמעתי.

חמד עמאר: עד איזה סכום העמותה יכולה לקבל 46?

חמד עמאר: להשתמש ב-46?

<יהודה מונסוניגו: סכום תרומה אתה מתכוון?

חמד עמאר: לא, היא משתמשת בסעיף 46, יש לה יכולת לגייס תרומות, אז עד איזה סכום היא יכולה להשתמש?

חמד עמאר: לא מבן-אדם אחד.

<יהודה מונסוניגו: היא יכולה לגייס כמה שיותר מבחינתנו, אין בעיה.

ניסן סלומינסקי: כמה שהיא רוצה.

חמד עמאר: כמה שיותר?

חמד עמאר: אין הגבלה?

קארין אלהרר: יש תקרה עד 9 מיליון.

<יהודה מונסוניגו: אבל ההחזר הכספי לתורם זה יכול להיות עד 9 מיליון.

חמד עמאר: לא, אני מדבר באופן כללי.

<יהודה מונסוניגו: היא יכולה לגבות כמה שהיא רוצה מהציבור.

משה גפני: הוא שואל כמה אתה נותן לו הנחה במס, עד איזה סכום של כל העמותה.

עליזה לביא: לא לו, זה למי שתורם.

משה גפני: למי שתורם.

חמד עמאר: השאלה שלי הייתה – הוא הבין את השאלה – אין הגבלה, העמותה שיש לה 46 יכולה לגייס כמה תרומות שהיא רוצה.

חמד עמאר: שאלה שנייה, פנו אלי הרבה חבר'ה מהדרוזים שאמרו לי: כמעט בלתי אפשרי להוציא את הנושא של 46 גם כשהם עומדים בכל התנאים, עושים את כל התנאים, יש להם את הכול, יש קשיים.

עליזה לביא: זה לא רק הדרוזים.

ניסן סלומינסקי: יש לך דוגמה?

ניסן סלומינסקי: אם יש לך דוגמה יהיה הרבה יותר קל לבדוק את זה.

חמד עמאר: אני אומר לך.

<יהודה מונסוניגו: ברשותך, אני יכול להגיד לך שהרבה פעמים מדובר בגופים שאין להם ייצוג, כי יש להם קושי כלכלי, והרבה פעמים ההתנהלות גם שלהם היא לא הכי נכונה וחסר את האישור הזה וחסר – ומה שאתה הרבה פעמים שומע זה לא מה שבאמת קורה בפועל.

<יהודה מונסוניגו: לנו אין אינטרס לעכב, אין לנו שום אינטרס.

חמד עמאר: לא שומע, פנו אלי הרבה אנשים שרצו להוציא 46 אחרי שידעו שאני בוועדת הכספים, ואמרו לי: העמותה שלנו עומדת בכל התנאים, הגשנו בקשות.

ניסן סלומינסקי: אני מציע, תביא את השמות שלהם, תשב אתו שיבדקו אחד לאחד אמיתי, כי הוא טוען שזה לא קיים.

עליזה לביא: הוא לא היחידי שפנו אליו, אני רוצה רגע להבהיר את הנקודה הזאת.

עליזה לביא: האם בעצם כל הכרה בעמותה בסעיף הזה דורשת את אישור ועדת הכספים?

עליזה לביא: כל עמותה?

ניסן סלומינסקי: כן, ודאי.

עליזה לביא: אז אני חושבת שמה שקרה, הייתה פה איזושהי סחבת, כי כמות הפניות אלי ואליו ואל אחרים בעניין הזה שהרבה גופים שביקשו את הסעיף הזה לא נענו.

יצחק כהן: מה הסיבה?

ניסן סלומינסקי: שאנחנו לא אישרנו או שהם לא אישרו?

ניסן סלומינסקי: זה שני דברים.

חמד עמאר: לא, לא, אצלם זה תקוע.

עליזה לביא: לא.

ניסן סלומינסקי: היא מדברת על משהו אחר.

ניסן סלומינסקי: אם פנו אליה, ואני מניח שאני גם יודע מי, אז זה כאלה שיכול להיות שנמצאים פה - -

עליזה לביא: - - -

ניסן סלומינסקי: לא, לחיוב.

ניסן סלומינסקי: - - ואני מודה שאצלי היה עיכוב.

ניסן סלומינסקי: אבל הסברתי גם לאותם אלה שפנו, שהגיע טפטוף של עשר עמותות, אמרתי: אתם עושים צחוק ממני, כמה יש שם בערימות?

ניסן סלומינסקי: אני אחכה, יש לי סבלנות עד שתתחילו לעבוד מהר.

ניסן סלומינסקי: העיכוב לא תמיד אצלם, לפעמים זה יכול להיות בדרג למעלה, ודאי, וחיכיתי והסברתי לכולם, לא מוכן.

ניסן סלומינסקי: וגם היום לא יודע אם היינו עושים את זה אם הייתי יודע, הבטיחו לי שהיום יגיעו כל ה-50, אבל בסוף הבנתי שהעבירו 11, אבל זה כבר בסדר-היום וכבר הצטברו.

עיסאווי פריג': זה יטופל.

ניסן סלומינסקי: אבל אני לא מוכן שיהיו כאלה שמתעכבים לא אצלם על בדיקות, אלא מתעכבים שאני לא יודע למה ואיך, לא מוכן לזה.

עיסאווי פריג': מתעכבים בעיקר מהבדיקה אצלם, אני גם הגשתי - - -

ניסן סלומינסקי: זה בסדר, מה שמתעכב אצלו בגלל שהם בודקים אמיתי זה בסדר.

ניסן סלומינסקי: שוב, כל גוף שהוא גוף פיקטיבי או לא גוף אמיתי, אדרבה, אני לא רוצה שאנחנו נאשר לו.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה שיעשו בדיקה אמיתית, שהגוף הוא אמיתי.

עיסאווי פריג': ניסן, אני לא רוצה לפתוח את זה לדיון כאן, אשב עם המנהל ונעלה את הדברים.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז, בסדר גמור.

ניסן סלומינסקי: רב מוישה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, ראשית אני רוצה להקדים לפני שאני שואל כמה שאלות שאני רוצה לדעת את הנתונים.

משה גפני: אני רוצה להקדים ולומר, ככל שמדינה יוצאת מפעולות שהיא אמורה לעשות או שהיא עשתה בעבר כך גדלה הבקשה לסעיף 46, מכיוון שהמגזר השלישי לקוח על עצמו את מה שהמדינה הייתה מחויבת קודם.

משה גפני: אני זוכר מדיונים שיהודה מונסוניגו אמר, הוא גם נקב במספרים, כמה הייתה עובדה מקבילה של יציאה של המדינה מסיוע וגידול במספר העמותות שמבקשות סעיף 46.

משה גפני: הרי ברגע שהמדינה יוצאת צריך לקחת – הנה בועז – למשל, - -

זבולון כלפה: הנה, הגיע בתי-כנסת.

זבולון כלפה: בוא, כנס, כנס.

בועז טופורובסקי: לא אמרתי שאני נגד.

בועז טופורובסקי: אמרתי רק שיגידו את האמת.

יצחק כהן: המון המון, אי-אפשר לספור אותם, בועז.

משה גפני: - - הדוגמה היא בתי-כנסת.

<קריאות: - - -

משה גפני: רגע, אז תתנו לי, אני מבקש.

משה גפני: אני אומר, ככל שמדינה יוצאת מהסיוע בעיקר בנושאים החברתיים, בנושאים הנוספים שמוגדרים בחוק, הנושאים הדתיים, ככל שהנושאים הללו יוצאים מתקצוב של המדינה כך גדלה ההזדקקות לתרומות - -

ניסן סלומינסקי: אמת.

משה גפני: - - וכמובן הסיוע של המדינה בסעיף 46.

משה גפני: המדינה לא נותנת כסף, המדינה מסייעת, מה שבעבר היא הייתה נותנת כסף.

משה גפני: אחת הדוגמאות, כיוון שבועז העלה את זה, אז אני לוקח את זה בתור דוגמה, אחת הדוגמאות, בעבר המדינה הייתה מסייעת לבתי-כנסת, היום אין סיוע של המדינה לבתי-כנסת.

ניסן סלומינסקי: כמעט ואין.

משה גפני: אין, אין, אין סיוע.

ניסן סלומינסקי: רק לחדשים אין.

ניסן סלומינסקי: בסדר, זה כלום, זה בטל ברוב, מסכים.

ניסן סלומינסקי: קרוון נותנים.

משה גפני: אה, אתה יודע, כל שנה אפילו מה שאתה מדבר עליו, על כמה מיוחסים, גם זה כבר לא קיים, ואז מזדקקים לנדיבי העם, אנשים שמתפללים בבית-הכנסת, הם מחזיקים את בית-הכנסת מכספם והמדינה מסייעת להם בזה שהיא נותנת להם סעיף 46.

משה גפני: לכן כל פעם שיש את השאלה הזאת: איפה יש יותר ואיפה יש פחות, היותר פה זו דוגמה של אפליה לרעה מכיוון שהמדינה יצאה מהעניין.

ניסן סלומינסקי: מסכים.

משה גפני: עכשיו אני רוצה להגיד לגבי הקריטריונים.

משה גפני: תבע גם בית-המשפט בדיון שהיה, שצריך להוציא את הסמכות הזאת ולהפוך אותה ליותר ויותר שקופה.

משה גפני: אני סבור שצריך להביא את זה בחקיקה ראשית.

משה גפני: אני חושב שצריך להביא את זה בחוק, לקבוע את הקריטריונים, זה כבר היה כאן על השולחן, בסוף לא הגענו להסכמות מדויקות, אבל שר אוצר נכנס, שר אוצר יוצא, כל אחד יש לו השקפות עולם שונות, אנחנו מדברים פה על דבר מקצועי.

משה גפני: אני סומך על המחלקה, ולא חשוב לי מי שנמצא שם, נמצא שם יהודה, אני סומך עליו שעוברים את הבדיקות המקצועיות.

משה גפני: אני לא רוצה שתקבל עמותה סעיף 46 כשאין לה ניהול תקין, כשיש לה בעיות מסוגים שונים, כשהיא לא נותנת מאזן כמו שצריך.

משה גפני: כאן אני בעצימת עיניים מחכה שהעניין הזה יסתדר.

משה גפני: מכאן ואילך הוא מעביר את זה למנהל רשות המסים לחתימה, שגם בזה טיפלנו – באותו רחוב היה צריך להעביר ממקום למקום היה לוקח שבועיים, אז אמרתי: בסדר, נשלח פה מישהו מהצוות של ועדת הכספים שיעביר את זה ממקום למקום, אבל אז זה השתפר והעבירו את זה באותו יום.

משה גפני: אחרי זה, אחרי שעוברים את מנהל רשות המסים זה הולך לשר האוצר.

ניסן סלומינסקי: שם פחדת לשלוח מישהו מפה, אה?

משה גפני: לא, לא, שלחתי גם, אצל שטייניץ בטח.

משה גפני: אמרתי לאיך קוראים לה, שכחתי, העוזרת שלו.

<יהודה מונסוניגו: עדי אביטן.

עדי, אמרתי לה: א', אני לא מבין, יש פה תאריכים של לפני הרבה חודשים בהעברות האלה, אבל אני חושב שאת זה הסברת, הרבה זמן שלא אישרו.

עדי, אמרתי לה: דבר שני, פנו אלי רבים, את חלק מהמכתבים אפילו הבאתי אתי, אמרו לי אנשים שלפני שנה וחצי הגישו בקשה - - -

ניסן סלומינסקי: ואוו.

משה גפני: שנה וחצי, יש לי שמות.

עליזה לביא: כן, כן, גם אני.

עיסאווי פריג': אני לא רוצה להיכנס לזה, יש אנשים שיותר משנה וחצי.

ניסן סלומינסקי: רגע, דקה, נו, גפני, תמשיך.

עיסאווי פריג': לא רוצה לעשות מזה סמטוחה.

משה גפני: הגישו בקשה, למיטב ידיעתי עברו את המחלקה, עמדו בכל הקריטריונים, ואני מדבר על לא מעט עמותות מהסוג הזה – אני אבקש באמת לדעת, זאת אומרת, יכול להיות שאני טועה – עברו את המחלקה, המשיכו במסלול הזה ונעצר.

ניסן סלומינסקי: זה חמור מאוד.

משה גפני: שנייה.

משה גפני: אני עובר פה על הרשימות, אני רואה באמת, יש לזה איזה גוון של ציבור מוגדר שמשום מה לא עובר, בעבר הוא היה עובר, פה הוא לא עובר, זה משהו – הכניסו פה עמותה, שם עמותה.

משה גפני: אני מבקש לדעת דבר אחד, כמה עמותות יצאו מהאגף, אושרו לחתימה של מנהל רשות המסים או של שר האוצר, כמה עמותות כאלו הגיעו לחתימת שר האוצר ולא הגיעו לוועדה?

משה גפני: אני מבקש לדעת על כמה עמותות מדובר.

משה גפני: יש לי חשד שיש בלשכת שר האוצר עיכוב בעניין הזה, אבל אני לא רוצה להגיד את זה בגלל שאני רוצה לדעת את הנתון.

משה גפני: אם אכן יתברר שיש עיכוב ללא סיבה, זאת אומרת, אנחנו לא יודעים מה הסיבה, אז – איך יהודה אמר – יש ביקורת שיפוטית.

משה גפני: אני רוצה להבין, האם יש הרבה עמותות שעברו את האגף, זה לא פשוט לעבור, אנחנו יודעים, אתם מחמירים מאוד בעניין ובצדק, אתם בודקים עד קוצו של יוד וגם בצדק – אני רוצה לדעת, אחרי שעברו את זה - - -

ניסן סלומינסקי: יש לך תשובה לזה?

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

<יהודה מונסוניגו: הרב גפני, המלצנו על משהו כמו 110 עמותות, כמו שאתה יודע, הסמכות היא סמכות השר.

משה גפני: לא, אני לא מדבר על סמכות, אני שואל על עובדות טכנית.

משה גפני: סמכות זה לא - - -

<יהודה מונסוניגו: אני עונה לך על העובדות.

ניסן סלומינסקי: כמה הגיעו אלינו מתוך ה-110?

<יהודה מונסוניגו: העמותות האלה הועברו לשר, השר הנוכחי ביקש לבדוק את העמותות, העברנו אפילו תיקים, תיקים של מפקחים אליו עם מאזנים, עם נתונים כספיים, התיקים האלה נבדקו, הוא היה בתקופה של למידה גם, אני חושב, בתקופה מאוד קשה מבחינת אישור תקציב וכדומה.

<יהודה מונסוניגו: ההחלטה שלו, כמו שאמרתי, מהימים האחרונים גם אחרי שהוא למד את הנושא זה להקים ועדה ציבורית, וההנחיה שלו אלינו שכרגע אנחנו ממשיכים במדיניות הקיימת.

<יהודה מונסוניגו: נאשר ונביא לוועדה את כל העמותות שהומלצו על-ידי רשות המסים, אני מדגיש, בכפוף כמובן לחריגים אם כבוד השר יחליט על מקרה כזה או אחר, אבל בכפוף לדברים האלה כרגע אנחנו ממשיכים במדיניות הקיימת.

משה גפני: כמה עמותות עברו ממך ונמצאות אצלו?

יצחק כהן: הוא אמר 100.

<יהודה מונסוניגו: אמרתי.

ניסן סלומינסקי: לא 100.

יצחק כהן: 110.

<יהודה מונסוניגו: אם אני לא טועה אפילו 114.

משה גפני: 114 חוץ מאלו שנמצאות כאן.

ניסן סלומינסקי: לא, מתוכן.

<יהודה מונסוניגו: לא, מתוך ה-114 היום אתה מקבל 65, ולפי הנחיית השר ומאחר שהוא החליט להקים ועדה ציבורית, ההנחיה שלו אלינו זה את יתרת העמותות מתוך ה-110 להביא את זה ממש בתקופה הקרובה, ונעשה את זה.

ניסן סלומינסקי: רב מוישה, מבחינת המספרים, מה שאני יודע, זה שהיו שם כ-50 - -

משה גפני: אמרת את זה.

ניסן סלומינסקי: - - וסוכם – גם בשיחה עם השר, באמת דיברנו על הנושא – לעשות את הסוויץ' הנכון וגם עם הלשכה, ובינתיים ההנחיה שהוא נתן זה להמשיך, לא לשנות כלום.

ניסן סלומינסקי: מה שהבנתי, שלהיום אקבל את כל ה-50.

משה גפני: הבנתי, אמרת, המציאות היא לא כמו שאתה אומר.

ניסן סלומינסקי: למה?

ניסן סלומינסקי: המציאות אותו דבר, תחבר את המספרים.

משה גפני: המציאות היא לא כמו שאתה אומר, למה?

משה גפני: בגלל שהמציאות היא - - -

<קריאות: - - -

יצחק כהן: 114 פחות 50, חסרים 50.

<יהודה מונסוניגו: 65 יש לך כאן.

ניסן סלומינסקי: 65 פחות – תראה, זה אותם מספרים, לא חסר.

יצחק כהן: חסר 50, איפה ה-50?

ניסן סלומינסקי: אז את זה אני מסביר.

יצחק כהן: מה שיקול הדעת של השר לפסול אותם?

יצחק כהן: מה, מה הוא בדק?

משה גפני: רגע, שנייה, הוא לא יודע.

<יהודה מונסוניגו: הוא פשוט למד את הנושא.

<יהודה מונסוניגו: הוא לקח את התיק, בדק אותו, בחן אותו.

יצחק כהן: יותר ממה שאתה יודע, מה הוא יודע?

<יהודה מונסוניגו: מה זה יותר ממה שאני יודע הוא יודע?

ניסן סלומינסקי: אבל, מוישה, המספרים אותם מספרים.

משה גפני: אבל אתה לא נותן לי להשלים.

משה גפני: איציק, שנייה, אני באמצע.

יצחק כהן: אותי מעניין לדעת מה - - -

עיסאווי פריג': מה המליצו.

משה גפני: אגיד לך אחר כך את שיקול הדעת שלו.

<קריאות: - - -

משה גפני: אדוני היושב-ראש, יש 114 לפי הנתונים שיהודה אומר, ואני סומך על זה, יש 114 עמותות שחלקן, אני יודע, נמצאות במחלקה הרבה מאוד זמן, הועברו לשר ונתקעו אצל השר.

משה גפני: עכשיו אני העמותה, יש לי תורמים, אני עומד בכל הקריטריונים, אני משום מה מגיע היום לוועדה, אני לא מגיע, אף אחד לא יודע למה, עמדתי בכל הקריטריונים, אני רוצה להעלות חשד שאני בודק אותו בגלל שאני אוסף את כל הנתונים, מבין אלה שנשארו אצל השר לחלק גדול מהם בוודאי – מה זאת אומרת הולכים להיות קריטריונים?

משה גפני: הוועדה עדיין לא הוקמה, הקריטריונים לפי דעתי צריכים להיות בחקיקה, אבל בכל מקרה מדובר בכל אופן על הליך חקיקתי שצריך לקחת המון זמן, מה אשמה העמותה הזאת שעומדת בכל הקריטריונים - - -

<יהודה מונסוניגו: אז זה מה שאמרנו, אז הסברנו.

משה גפני: לא, אני לא מדבר על - - -

<יהודה מונסוניגו: נביא אותן עכשיו.

ניסן סלומינסקי: ה-40 האלה יצטרכו להגיע אלינו.

משה גפני: רגע, את הקריטריון הבאתם, את "נפש בנפש" לא הבאתם.

משה גפני: למה?

משה גפני: מה היה הקריטריון?

משה גפני: את אלה להביא ואת האחרים לא?

<יהודה מונסוניגו: הם עברו על התיקים ועברו תיקים ולמדו את המסלולים.

משה גפני: היה סדר בהעברה על התיקים?

<יהודה מונסוניגו: כן.

<יהודה מונסוניגו: לא יודע, מה זה "סדר"?

<יהודה מונסוניגו: סדר רגיל נורמטיבי.

משה גפני: יפה, אנחנו מדברים על - - -

יצחק כהן: מה זה, יש שם אנשי מקצוע שעברו על התיקים?

משה גפני: יהודה, אל תעמוד בחזית הזאת, זאת לא החזית שלך, תאמין לי.

עליזה לביא: ניסן, אני מקשיבה קשב רב לחברי - - -

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: דקה, עליזה, בסדר, כל אחד ידבר.

ניסן סלומינסקי: רב מוישה.

משה גפני: אני מבקש, היות ומדובר על המצב הזה שבו אנחנו לא יודעים, אין קריטריונים לעכב את מי שעבר את יהודה מונסוניגו, אין קריטריונים, אלא אם כן - -

עיסאווי פריג': יש קריטריון של שיקול הדעת.

משה גפני: - - מדובר על עמותה פוליטית או משהו, אין בגלל שזה עומד לביקורת שיפוטית, הרי צריך להסביר, אנחנו לא חיים במשטר שבו יכול לבוא שר נכבד ככל שיהיה והוא אומר:

משה גפני: אני עוצר סתם בגלל שאני בודק.

משה גפני: אנחנו מדברים כבר שבוועדת הכספים לא אושרו עמותות על-פי סעיף 46 מתחילת הקדנציה.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שהוא בודק כאלה של חדשים.

משה גפני: מאה אחוז, בסדר גמור, בודק.

משה גפני: אמרו לך שהיום תגיע רשימה של 50 עמותות, היא לא הגיעה.

ניסן סלומינסקי: הגיע רק חלק ממנה.

משה גפני: היא לא הגיעה.

משה גפני: החלק שהגיע, אנחנו קוראים, אנחנו רואים את החלק שהגיע.

יצחק כהן: השאלה, אלה שלא הגיעו, מה הסיבה שלא הגיעו.

ניסן סלומינסקי: לא יודע.

יצחק כהן: אז תשאל.

משה גפני: לא הגיעו עמותות שיש להן - - -

<יהודה מונסוניגו: הסברתי.

יצחק כהן: מתי הסברת?

<יהודה מונסוניגו: העברתי, אמרתי שהשר - - -

יצחק כהן: מישהו מלשכת השר תקע את זה, למה?

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: הוא לא יודע להגיד.

ניסן סלומינסקי: חבר'ה, עזבו, די, רב יצחק.

יצחק כהן: הנה, זה לא פה.

<יהודה מונסוניגו: זה יהיה עוד שבוע.

ניסן סלומינסקי: נמצא כאן עובד ציבור, חבר'ה, תרדו מהשאלות האלה אליו כרגע.

ניסן סלומינסקי: די, קיבלת ממנו את האינפורמציה, עכשיו בוא אנחנו נדבר.

ניסן סלומינסקי: יהודה נתן את האינפורמציה, גמרנו, אל תשאלו אותו, הוא עובד ציבור, נקודה.

משה גפני: ניסן, מאה אחוז.

משה גפני: יהודה לא בעניין, אני מודה לך על האינפורמציה, זה עבר ממך מה שעל-פי החוק צריך לעבור לחתימת השר.

ניסן סלומינסקי: אמת.

משה גפני: אומר יושב-ראש ועדת הכספים - -

יצחק כהן: מישהו במשוא פנים תקע את זה.

קארין אלהרר: אתה לא יודע, אל - - -

יצחק כהן: מאה אחוז, מיליון אחוז.

משה גפני: - - אמרו לו שתגענה 50 - - -

ניסן סלומינסקי: השתדלו לגמור את כולן לישיבה של היום.

משה גפני: אנחנו מדברים על תקופה של חודשים ארוכים, לא מדובר על רשימות שהועברו אתמול.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע.

משה גפני: אני אומר לך.

משה גפני: אני אומר לך, שיהודה יגיד אם אני טועה.

משה גפני: חודשים ארוכים – אביא שמות עם מספרי עמותות.

ניסן סלומינסקי: רק שנייה, רב מוישה, אתן רק את האינפורמציה, בזמנו ביקשתי, התחלתי לקבל טפטוף ואמרתי שאני נכנס לזה ודיברתי אתם, בסופו של דבר התקבלה החלטה אצל השר שבינתיים ממשיך הכול כרגיל, ואז אמרתי: אני לא מעלה עד שאקבל את הכול.

ניסן סלומינסקי: העבירו את הרשימות, בסופו של דבר שאלתי כמה עוד יש?

ניסן סלומינסקי: אז אמרו לי – ואני מדבר על השבועיים האחרונים – יש עוד כ-50 ואמרו שיעשו כל מאמץ, השר יעשה כל מאמץ עם אנשי לשכתו, ויש מישהו מיוחד בלשכה שעובד על זה גם או מישהי - - -

משה גפני: מי זה?

משה גפני: אולי אדבר אתו.

ניסן סלומינסקי: מישהי.

משה גפני: מישהי?

משה גפני: מה שמה?

יצחק כהן: מי זאת?

ניסן סלומינסקי: קוראים לה נעמה, אני חושב, אני מדבר אתה כל הזמן גם.

משה גפני: היא פה?

עליזה לביא: לא, היא לא פה.

ניסן סלומינסקי: היא לא פה.

משה גפני: אני יכול לדבר אתה?

ניסן סלומינסקי: רק שנייה.

ניסן סלומינסקי: שהם עושים מאמץ – הייתה אצלי פגישה - - -

יצחק כהן: מי זאת נעמה?

יצחק כהן: מה התפקיד שלה?

ניסן סלומינסקי: היא יועצת השר והיא מטפלת בנושא.

<קריאות: - - -

עליזה לביא: אני מוכנה לדבר, אבל אני לא – בוא הנה, אי-אפשר לדבר אתו.

יצחק כהן: היא יותר חכמה מיהודה?

יצחק כהן: היא יודעת יותר פרטים?

יצחק כהן: יותר קריטריונים?

יצחק כהן: עד איזה גבול מגיעים הדברים האלה, זה לא ייאמן, שערורייה.

ניסן סלומינסקי: תן לי רק להשלים את החלק.

ניסן סלומינסקי: רב יצחק, אמרו שישתדלו לגמור כדי להעביר, בסופו של דבר חיכיתי.

ניסן סלומינסקי: מה שהבנתי, שהיום הגיע רק חלק מזה, אני מניח שהיתרה תגיע לקראת הישיבה הבאה.

ניסן סלומינסקי: היא תגיע לקראת הישיבה הבאה, אני מקווה, ונאשר אותם גם בישיבה הבאה, זה לא קשור לוועדה החדשה ולכל מיני דברים.

משה גפני: רק להגיד את המשפט האחרון.

משה גפני: אני מבקש, מכיוון שיש לי חשד, חשד ציבורי מאוד מבוסס מכיוון שאנשים פנו אלי, אני גם לא שומע מיהודה דבר אחר ממה שאמרתי עד עכשיו.

יצחק כהן: למשוא פנים.

משה גפני: הוא העביר כדין, הוא העביר לחתימה, הגיעה רשימה, שהרשימה הזאת נמצאת כבר הרבה חודשים אצל השר, הגיעה רשימה מאוד ספציפית של 11 עמותות, כאשר 40 ומשהו לא נמצאים שם.

משה גפני: ה-40 ומשהו, לי יש חשד, בעמותות שפנו אלי יכול להיות שאני טועה, שמדובר על עמותות חרדיות.

משה גפני: אם אני טועה, אז אני מודה לה'.

משה גפני: אם אני לא טועה, אז המצב הוא כזה שלוקחים את הציבור החרדי, מכים בו בתקציב שאושר כאן ואחרי זה אומרים לו עוד דבר: אתה גם לא תקבל תרומות, אנחנו גם לא נסייע לך בקבלת תרומות.

משה גפני: אם זה המצב, אני במקומך הייתי אומר: הבטחתם לי 50, תביאו את ה-50, אני אאשר את כולם יחד.

ניסן סלומינסקי: מוישה, לי התחייבו שזה לא הקריטריון.

משה גפני: אם המצב הוא לא כזה ששר האוצר מחכה עם העמותות האלה, אגיד לגופים האלה שפנו אלי: אני לא יכול לעזור לכם יותר, תלכו לבג"ץ.

משה גפני: אין סמכות לשר האוצר בשום מקום, רק במשטר דיקטטורי, למנוע מעמותות מה שבחוק מגיע להן רק בגלל הצביון שלהן.

משה גפני: הוא יכול אם זה שיקול פוליטי, הוא יכול אם משהו לא בסדר, הוא יכול אם הוא מרים טלפון ואומר: הגוף לא פועל, האגף כשל, המחלקה כשלה, היא לא בדקה מספיק, אם הוא אומר את זה.

משה גפני: אם הוא לא אומר את זה, אם זה כמו שאני אומר, שרוב הגופים האלה הם גופים חרדיים, זה לא עומד בביקורת שיפוטית.

משה גפני: אני במקומך הייתי אומר: בוא נמתין, נעשה עוד ישיבה ונאשר את כולם.

משה גפני: אני את סעיף 46 כשהייתי מביא, לא הייתי בודק את העמותות, הייתי מביא מייד כשזה מגיע, למחרת זה היה מאושר.

משה גפני: חצי שנה שמדינת ישראל לא אישרה סעיף 46 לאף עמותה.

קארין אלהרר: יש מכסה, אז מה הבעיה?

משה גפני: ועדת הכספים לא אישרה אפילו עמותה אחת.

ניסן סלומינסקי: עליזה.

עליזה לביא: שמעתי קשב רב את הדברים של חברי היקר, חבר הכנסת גפני, שכמו שאמרתי בראשית הישיבה היום כרתנו ברית בינינו, ואני - - -

משה גפני: תצטרכי גם לפרט מה זה, אנשים ייבהלו.

עליזה לביא: לא ברית הזוגיות.

משה גפני: לא ברית הזוגיות, לא על זה עוד – גם לא ברית בהשקפת עולם.

משה גפני: אם את כורתת אתי ברית את צריכה לעזוב את המפלגה שאת נמצאת שם.

עליזה לביא: ועדיין אהיה חברה שלך.

משה גפני: זה בסדר.

עליזה לביא: ניסן, תשמע.

ניסן סלומינסקי: כן, אני שומע.

עליזה לביא: אני מעריכה מאוד את חברי, חבר הכנסת גפני, ואני מצרה מאוד לשמוע דווקא ממש יומיים-שלושה לפני ערב יום כיפור חשדות כל כך קשים - -

משה גפני: אתן לך את המכתבים.

עליזה לביא: - - ופגיעה מאוד לא ראויה ולא נכונה בכל מה שקשור ליושרה ציבורית ובאמת לעבודה מקצועית שנעשית במשרד.

עליזה לביא: אני יכולה להציג בפניך, אדוני יושב-הראש, הרבה מאוד פניות שהגיעו מעמותות שרחוקות מאוד מעולמו של חבר הכנסת גפני שגם הן לא נענו וגם הן מעוכבות.

משה גפני: איפה לא נענו?

משה גפני: אצל יהודה או אצל השר?

עליזה לביא: גם וגם.

משה גפני: אצל יהודה אני לא מדבר.

עיסאווי פריג': גפני, אל תתחרה עם החברה הערבית בסוגיה הזו, אל תתחרה.

עליזה לביא: וגם חברותי בנצרת – היינו יחד בנצרת ושמענו גם את - - -

יצחק כהן: עליזה, אז מה הסיבה?

עיסאווי פריג': קשיחות שיקול דעת, מתי שבא לי אני מקשיח, מתי שאני לא רוצה אני מגמיש, זה המצב.

עליזה לביא: לא, זה לא נכון, זה לא נכון.

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: רגע, עליזה מדברת.

יצחק כהן: רגע, בוא נשמע מה הסיבה שהן מעוכבות.

ניסן סלומינסקי: רבותי, רב יצחק, תנו לעליזה לסיים בשקט.

ניסן סלומינסקי: דיברנו להקשיב לקול שופר.

משה גפני: בכבוד.

משה גפני: אני יכול להקשיב לקול שופר, אבל להקשיב לעליזה - - -

ניסן סלומינסקי: להקשיב, זה השופר, היא השופר.

משה גפני: היא לא השופר.

עליזה לביא: אני לא תוקעת בשופר, אל תדאג.

ניסן סלומינסקי: הקשבה, לא שופר.

משה גפני: בדיוק, אני יודע שלא רצית שהוא יגיד - - -

יצחק כהן: נו, בוא נשמע את הסיבות למה הוא עיכב.

עליזה לביא: מה שאני מציעה, שנקבע דד-ליין, נציב זמן ונבקש את הרשימות, ונעבור על הדברים גם כדי באמת לנקות את התחושה הלא נעימה, אני מקשיבה לתחושה שלך.

משה גפני: אתן לך את המכתבים?

עליזה לביא: בסדר, גם לי יש מכתבים, אבל - - -

יצחק כהן: זה רעיון טוב, מוישה, תביא את כל הרשימה, נראה למה גברת נעמה עיכבה אותה.

עליזה לביא: ונראה את הדברים ונעבור עליהם ונשמע אותם.

עליזה לביא: תאמין לי, נעמה עובדת ימים כלילות, אני מכירה אותה, לא פייר לפגוע בעובדת - - -

משה גפני: מה הדד-ליין?

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה לעכב, חבל לי.

יצחק כהן: ניסן, אולי להזמין אותה עם הרשימות.

ניסן סלומינסקי: רבותי, מאחר שאני גם שאלתי את השאלות והתשובות שניתנו לי היו שבכלל זה לא קריטריון ובכלל זה לא קנה המידה.

יצחק כהן: אלא?

יצחק כהן: אז מה כן?

ניסן סלומינסקי: עברו חלק ויעברו.

ניסן סלומינסקי: אני מציע – מאחר שיש פה באמת גופים, וראיתי יש גם גופים של דת ובתי-כנסת, יש פה בתוך הרשימה גם, לא יודע מה יש ברשימה שעוד תגיע – מה שאני מציע, ויש לנו מספיק כוח, חבל שאלה שפה כבר לא נאשר אותם, אני מציע שנאשר אותם.

קארין אלהרר: נכון.

משה גפני: רגע, אבל מציעה חברת הכנסת עליזה לביא - - -

ניסן סלומינסקי: היא גם מציעה שנקבע זמן שיתרת הרשימה תגיע לפה.

משה גפני: מה זה הזמן?

יצחק כהן: יהודה אמר שבוע.

<יהודה מונסוניגו: אחתים את השר, את המנהל ואעביר לך.

ניסן סלומינסקי: עוד שבועיים, כי אני פשוט לא יודע בגלל חול המועד סוכות להגיד כמה ימי עבודה יש.

משה גפני: אתם מבלבלים אותי כל הזמן עם חול המועד סוכות ועם יום כיפור, מה לעשות בתקופת החגים?

משה גפני: לא לעזור לאנשים?

משה גפני: מה לעשות בחגים?

משה גפני: לשבת בבית ללמוד תורה, תאמין לי, יותר טוב.

משה גפני: אני רוצה רשימה אפילו אם אתה לא עושה ישיבה, אני רוצה לראות את הרשימה.

משה גפני: הרשימה שעברה את יהודה ואת - - - השר.

ניסן סלומינסקי: בסדר, רגע.

ניסן סלומינסקי: רב מוישה, אני רוצה את התיקים, לא רוצה רק רשימה, אני רוצה את כולם.

ניסן סלומינסקי: שאלת אותי למתי, אז אני אומר:

ניסן סלומינסקי: או לישיבה הקרובה - - -

משה גפני: ומתי זה הישיבה הקרובה?

ניסן סלומינסקי: מייד אחרי סוכות, אז אני לא יודע אם יהיה את הזמן לגמור את העבודה.

יצחק כהן: כ"ה בכסלו.

ניסן סלומינסקי: אז לישיבה שלאחר מכן של ה-8 באוקטובר.

משה גפני: מה, אי-אפשר עכשיו לשחרר את העמותות?

משה גפני: לישיבה הבאה.

משה גפני: אבל אי-אפשר עכשיו?

משה גפני: מה זה נוגע לחול המועד?

ניסן סלומינסקי: לא, אני לא יודע בדיוק כמה זמן עבודה יש.

משה גפני: אני יודע.

משה גפני: העמותות האלה נמצאות כבר חודשים ארוכים.

ניסן סלומינסקי: לא הבנת.

ניסן סלומינסקי: יש ארבעה ימים, פחות - - -

משה גפני: אי-אפשר לבדוק את זה?

ניסן סלומינסקי: לא יודע, אני לא רוצה שיעבוד לי בחול המועד וביום כיפור, אז אם יהיה עוד שבוע עד ה-8 באוקטובר, הישיבה הבאה, או עד ה-1 באוקטובר או עד ה-8 באוקטובר, שתי הישיבות שיש לנו, אלחץ אותו שיקבל את הכול.

יצחק כהן: יהודה אמר שבוע.

יצחק כהן: תעשה כינוס שלא מן המניין.

משה גפני: אני מבקש עד ה-1.

ניסן סלומינסקי: בסדר, ואם בגלל חול המועד, אני לא רוצה שיעבדו.

משה גפני: מה זה בגלל חול המועד, אני לא מבין.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע מה הם צריכים לעשות.

משה גפני: הוא אמר לך שמביא את זה היום.

ניסן סלומינסקי: אבל עובדה שלא הספיקו.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע, אני אומר, אם ייקח עוד כמה ימים, הפוך, אני רוצה להיות ריאלי, אשאף שזה יגיע ב-1, תאמין לי.

משה גפני: עליזה לביא הציעה לקבוע דד-ליין.

יצחק כהן: די, נו.

משה גפני: אבל אלו לא עמותות שעכשיו מגיעות לשם ואתה אומר שלא יעבדו בחול המועד, זה עמותות שנמצאות שם המון זמן, זה עמותות שעברו את יהודה ואת המחלקה שלו.

משה גפני: מה צריך יותר מיומיים?

ניסן סלומינסקי: רב מוישה, אני לא יודע, צריך שהשר יסתכל, ואני לא יודע להגיד לך אם השר יושב.

משה גפני: השר יסתכל.

ניסן סלומינסקי: שוב, אני לוחץ שכן, הרי הוויכוח שלי לא אתך, אני רוצה להיות ריאלי, ציפיתי שזה יהיה להיום, לא ידעתי כמה – לא יודע מה הייתי עושה אם הייתי יודע מראש, אבל לא חשוב, אנחנו כבר נמצאים בזה, אז אלחץ שזה יהיה לישיבה הקרובה, תאמין לי, אבל אני נותן דד-ליין.

ניסן סלומינסקי: רבותי, אנחנו צריכים לאשר - - -

קארין אלהרר: ניסן, זה הנושא האחרון היום?

ניסן סלומינסקי: לא, מה פתאום, אנחנו רק בהתחלה.

קארין אלהרר: מה "לא"?

קארין אלהרר: אין לו ועדת משנה?

ניסן סלומינסקי: אין, אי-אפשר לעשות ועדת משנה כשיש את הוועדה עצמה, אין מה לעשות, נו.

<טמיר כהן: אין ועדת משנה.

ניסן סלומינסקי: אי-אפשר לעשות את זה, אף אחד לא דמיין שזה ייקח לנו ככה.

ניסן סלומינסקי: אני בשתיים כבר הייתי צריך להיפגש עם מנכ"ל משרד החקלאות על השביתה, מה אני יכול לעשות?

ניסן סלומינסקי: נו.

משה גפני: קודם כול לגבי קביעת הקריטריונים אתה אומר מילה?

משה גפני: זאת אומרת, שהוועדה תהיה מעורבת במה שקובעים.

ניסן סלומינסקי: בטח שאדבר אתם, ודאי.

משה גפני: להגיד בוועדה.

ניסן סלומינסקי: ודאי, ברגע שאדע, קיבלנו את זה רק עכשיו.

ניסן סלומינסקי: רבותי, יש לנו - - -

משה גפני: אני מציע עד ה-1 בחודש.

משה גפני: לא יגיע עד ה-1 בחודש, בסדר, לא הולכים לדין, אבל תאמין לי, אפשר ביומיים לעשות את זה, אני יודע.

ניסן סלומינסקי: אדרוש את זה כפי שדרשתי את זה להיום, לא ידעתי כמה - - -

יצחק כהן: הולכים למחזר את הדיון.

ניסן סלומינסקי: רבותי, יש לנו חמש רשימות, אני מציע, בוא נאשר אותם, וכל מה שדובר פה גם יעבור לשר, כי מטעם השר כאן נמצאים אנשים שיעבירו את זה, וגם אני אדע להעביר את זה ואנחנו נלחץ.

ניסן סלומינסקי: יש כאן מספורים, מספר 1.

יצחק כהן: הוא אמר שהוא לא יקבל הוראות מגפני.

עיסאווי פריג': נעבור עמותה עמותה שנבין.

יצחק כהן: לא, לא, אחר כך תישאר, אין זמן.

עיסאווי פריג': מה זה ככה "לא", "לא"?

עיסאווי פריג': שנבין.

יצחק כהן: אנשי תע"ש מחכים מהבוקר, לא אכפת לך?

עיסאווי פריג': אני שואל שאלה, עמותה עמותה, למה יש שנה?

עיסאווי פריג': למה זה שנתיים?

יצחק כהן: שאלת, שאלת.

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': לא שאלתי.

עיסאווי פריג': למה אתם מחפפים - - - ?

עיסאווי פריג': אנחנו צריכים עמותה עמותה, רבותי.

ניסן סלומינסקי: לא, לא צריך.

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': אתם רוצים נוהל תקין, אז נוהל תקין נעשה אצלנו.

עיסאווי פריג': לא מדברים על נוהל תקין וזה עובר - - - , באמת.

ניסן סלומינסקי: אז יצביעו שלא, ואז נעשה אחרת.

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, רשימה מספר 1, כתוב כאן מספר 1, כל אחד שיעיין בה.

משה גפני: מה זה מספר?

משה גפני: איפה כתוב מספר 1?

<טמיר כהן: יש את הסימן, הנה, בסעיף 1.

עיסאווי פריג': זה לא הגון, זה לא תקני, למה מעבירים?

עיסאווי פריג': ניסן, למה אתה מדלג על מה שהעליתי?

ניסן סלומינסקי: אתה העלית, אני לא מסכים אתך.

ניסן סלומינסקי: נו, אז מה אני יכול לעשות?

עיסאווי פריג': למה?

עיסאווי פריג': אבל למה?

עיסאווי פריג': שאבין למה.

ניסן סלומינסקי: ככה, כי כבר ככה אנחנו נמצאים במצב של זה, ואין טעם.

עיסאווי פריג': מה זה אילוץ זמן?

עיסאווי פריג': אנחנו מאשרים דברים מאוד מהותיים בלמרוח אותם?

ניסן סלומינסקי: אני לא מבין, אתה כל הזמן בוכה על זה שהשר לא מאשר ואתה רוצה לעכב עכשיו?

ניסן סלומינסקי: לא מצליח להבין אותך, ממש.

ניסן סלומינסקי: עבר את כל הגופים, את הכול, מה אתה עוד רוצה?

עיסאווי פריג': יש עמותות שמאושרות לשנה, אחת לשנתיים, אחת לשלוש, שנבין.

<יהודה מונסוניגו: אבל הסברתי.

ניסן סלומינסקי: הסביר לך האיש, די, נו.

עיסאווי פריג': לא משכנע.

<יהודה מונסוניגו: לא משכנע?

עיסאווי פריג': הוא לא בסדר, אז אל תיתן לו שנה גם, כי הוא לא בסדר, אל תיתן לו.

<יהודה מונסוניגו: שמונה גופים.

ניסן סלומינסקי: יש כמה מה-22.

ניסן סלומינסקי: כאן ברשימה הזאת ישנם שמונה גופים.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר מתן סעיף 46 לשמונת הגופים האלה?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: לפי הרשימה המצורפת פה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: רבותי, צריכים להצביע.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: העמותות ברשימה מספר 09261013 אושרו לעניין סעיף 46 לפקודת מס הכנסה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

ניסן סלומינסקי: הרשימה השנייה זה 09355613 גם כן מה-20 במאי, ברשימה הזו יש שלוש עמותות.

עיסאווי פריג': חרטבונה, לבוא לצחוק, שיביאו את הרשימות האלו קודם, לפחות שנעיין בהן.

יצחק כהן: תצביע נגד, עיסאווי.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר אותן?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: העמותות ברשימה מספר 09355613 אושרו לעניין סעיף 46 לפקודת מס הכנסה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

ניסן סלומינסקי: הרשימה השלישית זה מה-5 ביוני, שכתוב שם משהו באנגלית: MA50d1-2-210, יש בה שש עמותות.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר אותן?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

משה גפני: זה אגב לעשות פלסתר מהחוק.

יצחק כהן: תזמורת המהפכה.

משה גפני: 5 ביוני עד עכשיו זה לא מאושר.

יצחק כהן: עיסאווי, תזמורת המהפכה.

עיסאווי פריג': עזוב, אתה לא רציני.

ניסן סלומינסקי: הסברתי למה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: העמותות ברשימה מספר MA50d1-2-210 אושרו לעניין סעיף 46 לפקודת מס הכנסה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

עיסאווי פריג': אתם לא רציניים, עזוב.

עיסאווי פריג': אתה נכנע לדברים - - - אני רואה, אתם רק מדברים.

<קריאות: - - -

משה גפני: לא הסתכלתי אפילו על הרשימה.

עיסאווי פריג': עמותות שהוקמו לפני שמונה חודשים מאושרות עכשיו.

ניסן סלומינסקי: רשימה מה-29 ביולי.

ניסן סלומינסקי: ה-29 ביולי זה A50D1-2-638-13, יש בה 37 עמותות, רבותי.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את מתן סעיף 46?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: העמותות ברשימה מספר A50D1-2-638-13 אושרו לעניין סעיף 46 לפקודת מס הכנסה.

ניסן סלומינסקי: אושר.

ניסן סלומינסקי: הרשימה האחרונה של ה-2 בספטמבר, 279-13, יש בה 11 מוסדות.

ניסן סלומינסקי: מי בעד? ירים את ידו.

משה גפני: רגע, איפה הרשימה?

עיסאווי פריג': אז מה, במילא לא תצביע נגד, מה אתה שואל?

שמעון סולומון: למה לא?

עיסאווי פריג': לא, סתם מדברים, בסוף - - -

ניסן סלומינסקי: מספר 1 שלה זה בית-הכנסת.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את הרשימה?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: העמותות ברשימה מספר 279-13 אושרו לעניין סעיף 46 לפקודת מס הכנסה.

ניסן סלומינסקי: הרשימה אושרה גם כן.

משה גפני: אני מבקש למסור הודעה.

משה גפני: הנה הרשימה, הנה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, מאז שאני נמצא בוועדת הכספים הרבה מאוד קדנציות, כשהייתי פה חבר, כשהייתי ממלא-מקום - - -

עיסאווי פריג': זה צחוק.

יצחק כהן: זהו?

יצחק כהן: סיימנו?

עיסאווי פריג': לא, אבל אני אעשה מזה רעש, חותמת הגומי הזו, סגן השר מחייך.

משה גפני: עיסאווי, שנייה, אני אתך.

יצחק כהן: הכול תלוי באלקנה.

ניסן סלומינסקי: ששש, רבותי.

משה גפני: מאז שאני חבר בוועדת הכספים, ממלא-מקום, והייתי מצביע, והייתי יושב-ראש ועדה, בחיים לא היה דבר כזה שלא הצבעתי בעד סעיף 46.

משה גפני: אם הייתי בודק את העמותות יכול להיות שלא הייתי מצביע, - -

ניסן סלומינסקי: מסכים אתך.

משה גפני: - - יש שם דברים שהם נגד ההשקפה שלי כרחוק מזרח ממערב, לא בדקתי אפילו מי זה, עבר את יהודה מונסניגו, עבר את המחלקה - - -

עיסאווי פריג': למה לא הסכמת שנצביע עמותה עמותה אם כך?

עיסאווי פריג': למה שתקת?

משה גפני: לא, לא, בגלל שלא מצביעים על זה.

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, באמת, נו.

משה גפני: עבר את המחלקה, מבחינתי נגמר העניין, אסור היה לעכב ולא להיכנס לעניין.

משה גפני: פעם ראשונה בחיים שלי שאני לא מצביע, לא הצבעתי נגד, אבל גם לא הצבעתי בעד.

משה גפני: פעם ראשונה שאני יודע שיש אפליה שיכול להיות שמקורה בסיבות שאני לא יודע מה.

משה גפני: יש אפליה, מתעכב הרבה מאוד זמן, גם מה שאתה עיכבת את זה כאן זה כתוצאה מאפליה שהייתה אצל השר, שאמרת בעצמך, ביקשת שיבואו כל העמותות שנמצאות שם כבר חודשים ארוכים.

משה גפני: אני רואה בעניין הזה דבר שהוא קודם כול נגד החוק, אני לא חושב שיש בעניין הזה שיקול דעת, אבל מעבר לזה שאין שיקול דעת, אחרי כל כך הרבה חודשים השר רוצה לבדוק שבוע-שבועיים, בסדר, אבל לא חצי שנה.

משה גפני: יש פה עמותות שנמצאות כבר מיוני, שנמצאות מיולי, שנמצאות ממאי, יש עמותות שנחתמו על-ידי יובל שטייניץ כשר האוצר ולא נמצאות כאן עכשיו.

משה גפני: פעם ראשונה שיש אפליה בעניין הזה.

משה גפני: ואני מדגיש וחוזר ומדגיש, סעיף 46 זה לא תקציב, זה אלה שיצאו מתקציב המדינה.

משה גפני: אומרים לאנשים: אל תתרמו, וזה לא האגף המקצועי, זה אצל השר.

משה גפני: אני מקבל את העניין הזה, אני לא - - -

ניסן סלומינסקי: אז סיכמנו מה נעשה כבר.

משה גפני: בסדר, אני מקבל את העניין הזה.

עיסאווי פריג': תוסיף לזה שאנחנו מרגישים חותמת גומי, מצביעים על דברים שלא יודעים על מה מצביעים.

עיסאווי פריג': אפילו עמותה עמותה לא נותנים לנו, חותמת גומי.

משה גפני: לא מצביעים על זה עמותה עמותה בניגוד להעברות, לא, על זה מצביעים על הרשימה.

משה גפני: אני מקווה שבימים הקרובים, אתה, אדוני היושב-ראש, תקבל את הרשימה, אני מבקש ממך שאם אתה מקבל את הרשימה מבלי קשר - - -

יצחק כהן: את הסיבות לעיכוב.

ניסן סלומינסקי: אודיעך.

משה גפני: רגע, שנייה.

ניסן סלומינסקי: אודיעך, רב מוישה.

משה גפני: שנייה, אני מדבר, אני רוצה את ההקשבה של יהודה גם.

משה גפני: אני מבקש שתאמר בלשכת שר האוצר, הם יכולים להביא את הרשימה גם היום ומחר, אני רוצה לראות את הרשימה.

משה גפני: אם אכן יתברר שיש עמותות שבגלל הצביון שלהן, לא בגלל בעיות נקודתיות, אלא בגלל הצביון שלהן, אני אומר להן ללכת לבג"ץ, שזה יעמוד בביקורת משפטית.

עליזה לביא: אבל למה אתה אומר?

עליזה לביא: יש פה קריית צאנז בנתניה, יש פה נתיבות, יש פה - - -

ניסן סלומינסקי: די, עליזה, סיימנו, רבותי.

קארין אלהרר: גפני, אבל ראית את הרשימה שהועברה היום?

קארין אלהרר: אפליה?

קארין אלהרר: נו, באמת?

משה גפני: ועוד איך.

משה גפני: באמת.

<קריאות: - - -

עליזה לביא: אפשר לחשוב שזו רשימה שצבועה באיזה צבעים שהם לא מוכרים לך.

משה גפני: ועוד איך.

עליזה לביא: נו, באמת.

משה גפני: באמת.

משה גפני: אני עוד לא הסתכלתי, אני - - - בלי להסתכל.

ניסן סלומינסקי: רבותי, הורדנו את הסעיף הזה, הוא גם לא אומר – הוא רק אומר שיש לו חשש.

משה גפני: יש לי חשש, כן, בדיוק.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז, אני מקווה שיתברר שלא, וזה בסדר גמור.

משה גפני: יתברר שכן, אבל אם זה ייפתר אז ייפתר.