ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 144, 2013-07-18 03:00

ניסן סלומינסקי: עקרות בית.

מיכל בירן: לא מפצלים אלא מבטלים?

גילה גמליאל: מבטלים את הסעיף.

ניסן סלומינסקי: אלא אם כן תהיה כאן התנגדות.

ראובן ריבלין: הבריאות נדון בוועדת הרווחה.

שמרית גיטלין שקד: הביטוח הלאומי בוועדת הרווחה פוצל היום.

שמרית גיטלין שקד: עכשיו הבריאות אצלכם.

ראובן ריבלין: ובוועדת הרווחה הביטוח הלאומי.

שמרית גיטלין שקד: בדיוק.

גילה גמליאל: אני שמחה לבשר שגם בוועדת העבודה והרווחה ביטלו את הסעיף של עקרות הבית.

ראובן ריבלין: ביטלו או פיצלו?

מיכל בירן: פיצלו.

מיכל בירן: לפצל אצל חיים כץ, זה כמו לבטל.

משה גפני: חיים כץ אמר לי שהוא פיצל כי הוא רצה לראות מה תעשה ועדת הכספים.

מיכל בירן: הוא אמר את זה גם בוועדה.

ניסן סלומינסקי: מאחר והוא פיצל, גם כאן צריך לפצל.

משה גפני: לא.

משה גפני: העיקר זה כאן.

ניסן סלומינסקי: את זה אני יודע.

ניסן סלומינסקי: תמיד היה כך.

משה גפני: למה מחכים?

משה גפני: אפשר להצביע.

ניסן סלומינסקי: מחלקים את החומר.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים להיות מסודרים.

ניסן סלומינסקי: מחר מישהו יבוא, יגיש בג"ץ ויגיד שלא היו ניירות.

ניסן סלומינסקי: היום כבר אי אפשר לדעת.

ניסן סלומינסקי: מדובר כאן בנושא מאוד קרדינלי שעומד בשורש וברומו של עולם.

ניסן סלומינסקי: מדובר כאן בנושא של עקרות הבית שהן עיקרן של בית.

ניסן סלומינסקי: הממלכה רוצה להטיל עליהן ביטוח בריאות.

ניסן סלומינסקי: הסעיף הזה שווה למדינה 500 מיליון שקלים אבל בכל אופן אנחנו רוצים לבטל אותו.

ניסן סלומינסקי: לא לפצל אלא לבטל אותו.

יצחק כהן: דרך אגב, אחרי הביטול הזכויות שלהן יישמרו?

שמרית גיטלין שקד: הזכויות שלהן מלאות גם היום.

גילה גמליאל: המצב נשאר כמו שהוא.

גילה גמליאל: אין שינויים.

גילה גמליאל: הסטטוס נשמר והפגיעה שרצו לפגוע, לא תהיה.

ניסן סלומינסקי: אני מציע לבטל.

אחמד טיבי: אתה לא הבנת.

אחמד טיבי: אנחנו תובעים לבטל את הסעיף.

ניסן סלומינסקי: אני מציע לבטל.

גילה גמליאל: אני מציעה שנעביר את זה עכשיו.

משה גפני: אני לא מבין מה הוויכוח כאן.

משה גפני: יהדות התורה דורשת לבטל את הסעיף הזה.

יצחק כהן: הקבוצה.

יצחק כהן: להלן – הקבוצה.

ניסן סלומינסקי: זה לא סעיף חדש?

ניסן סלומינסקי: רבותיי, מי בעד ביטול הסעיף?

ניסן סלומינסקי: הצבעה אושר ביטול הסעיף.

אחמד טיבי: של מי הקרדיט?

גילה גמליאל: של כל הוועדה.

ניסן סלומינסקי: שמתם לב שר' משה לא הצביע בעד?

משה גפני: נכון.

משה גפני: אבל זאת שמחת עניים.

משה גפני: מה אתם שמחים כל כך?

ניסן סלומינסקי: רק ציינתי לפרוטוקול שר' משה לא הצביע בעד.

ניסן סלומינסקי: אמרתי אמת.

משה גפני: אני רוצה להגיד לך שהתחזית שלך שמישהו יצביע נגד או יימנע, לא התממשה.

ניסן סלומינסקי: לא הייתה לי שום תחזית כזאת.

משה גפני: אמרת קודם שנראה מה יהיה.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שנראה מי יעשה את זה.

ניסן סלומינסקי: צחקתי.

ניסן סלומינסקי: לאחר הצבעה דרמטית בוועדה, סעיף 75 ו-76 לא אושרו.

ניסן סלומינסקי: הכוונה, הם בוטלו והם לא קיימים.

יצחק כהן: להלן – הוועדה.

ניסן סלומינסקי: האוצר הפסיד עכשיו 500 מיליון שקלים.

עיסאווי פריג': למה הפסיד?

אחמד טיבי: הציבור הרוויח.

ניסן סלומינסקי: האוצר הפסיד והציבור הרוויח.

ראובן ריבלין: אין על מה לדבר.

ראובן ריבלין: זה הישג גדול לקבוצה.

גילה גמליאל: מלכתחילה הם לא האמינו שנעביר דבר כזה.

ראובן ריבלין: הקבוצה הכריחה אותנו.

משה גפני: ועדת הכספים בסעיף הזה הוכיחה את עצמה.

ניסן סלומינסקי: בין השאר.

ניסן סלומינסקי: לא רק בסעיף הזה.

ניסן סלומינסקי: גם עד עכשיו.

ראובן ריבלין: הקואליציה נכנעה.

ראובן ריבלין: כל הכבוד.

ראובן ריבלין: הישג דגול.

ניסן סלומינסקי: קצבאות הילדים.

ניסן סלומינסקי: החומר חולק פלוס הנספח.

גילה גמליאל: לפני שמתחילים את הדיון, יש לי הצעה לסדר.

גילה גמליאל: כשדנו בסוגיה הזאת, אני ביקשתי מהאוצר שיציג לנו כאן את כל הנתונים שהממשלה מעניקה עבור ילדים.

גילה גמליאל: לא קיבלתי את זה.

גילה גמליאל: היועצת המשפטית תסביר קצת יותר טוב לגבי הדרישה.

אראל מרגלית: ואנחנו חיכינו לקבל את המסמך.

גילה גמליאל: דרשנו לראות מול הביטול של קצבת הילדים, מה הממשלה כן דואגת להעביר כמשאבים עבור הילדים.

גילה גמליאל: זה לא הוצג.

משה בר סימנטוב: אני הצגתי כאן.

גילה גמליאל: זה לא הוצג.

אראל מרגלית: אמרתם שתיתנו מסמך.

גילה גמליאל: היה אמור להגיע לכאן מסמך.

גילה גמליאל: אלי לא הגיע מסמך כלשהו.

עיסאווי פריג': זה משנה את כל כללי המשחק.

אראל מרגלית: בזמנו נאמר שנותנים הזנה ונותנים כל מיני דברים.

אראל מרגלית: רצינו לראות את כל המכלול ביחד.

ניסן סלומינסקי: בהצבעה בדרך כלל אין דיונים, אנחנו נאפשר למשה להתייחס.

משה גפני: אי אפשר להצביע אם לא נתנו את הנייר לגילה גמליאל.

משה גפני: אני אומר את זה ברצינות.

ניסן סלומינסקי: אז לא תהיה הצבעה?

משה גפני: לא.

משה גפני: לא להצביע.

ניסן סלומינסקי: אני מציע שלא נציע את זה.

משה גפני: למה?

משה גפני: אם לא נצביע, לא יקצצו.

ניסן סלומינסקי: אם לא נצביע על זה, יצביעו על הכחול.

משה גפני: לא להצביע על הכחול.

משה גפני: לא להצביע.

משה גפני: אני חושב שצריך לפצל את זה.

ראובן ריבלין: לא טענו נושא חדש.

ראובן ריבלין: תחליט מה אתה רוצה לעשות.

עיסאווי פריג': פיצול.

גילה גמליאל: אני חייבת למחות בעניין הזה.

גילה גמליאל: לא יעלה על הדעת שדרישות לגיטימיות של חברי וחברות הוועדה עם נתונים שאמורים להשפיע על העמדה והדעה של חברי וחברות הוועדה לא התקבלו.

גילה גמליאל: זה לא הגיוני.

גילה גמליאל: זאת פשוט זילות ופגיעה בהתנהלות בוועדה.

מרב מיכאלי: אדוני היושב ראש, זה דבר שחזר על עצמו במשך כל הדיונים.

מרב מיכאלי: ביקשנו נתונים ולא קיבלנו אותם.

מרב מיכאלי: זה דבר שאמור להיות היסוד עליו אנחנו מחליטות או לא מחליטות.

מרב מיכאלי: עכשיו זה כאילו ה-מוני טיים ולא יודעים כמה זה מכניס ומה גובה הפיצוי שיהיה על זה.

מרב מיכאלי: כל הזמן חזרו עם הסיסמה הזאת של מאתיים מיליון שקלים.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש לתת למשה לדבר ואחר כך יחליט מי שיחליט.

גילה גמליאל: הנושא של סבסוד של מעונות היום והצהרונים לא התקבל, למרות שנטען באותו זמן שזה יישקל וייבחן.

גילה גמליאל: לא נעשה כלום בסוגיה הזאת.

ניסן סלומינסקי: משה בר סימנטוב, בבקשה.

עיסאווי פריג': תנו לנו משהו לקרוא כדי שנבין מה אנחנו שומעים.

עיסאווי פריג': אני רוצה לעקוב אחרי מה שהוא מציג, ואם אין לי נייר, איך אני אעשה את זה?

ניסן סלומינסקי: אני מציע שתרשום את הדברים שהוא אומר.

משה גפני: אם אין לכם דף על הילדים, תנו דף אחר, אבל שיהיה איזשהו דף.

עיסאווי פריג': גפני, למה אתה צוחק?

משה גפני: אני ממש לא צוחק.

משה גפני: אני אומר לך ברצינות.

משה גפני: זאת לא פעם ראשונה שמבקשים דפים והם לא מביאים אותם.

עיסאווי פריג': כשאתה היית יושב ראש ועדת הכספים, זה לא קרה?

ניסן סלומינסקי: לא, זה לא קרה.

ניסן סלומינסקי: זה לא היה קורה.

גילה גמליאל: ליצמן, קרה לך פעם דבר כזה?

יעקב ליצמן: אני הייתי נועל את ישיבת הוועדה והולך הביתה.

עיסאווי פריג': איציק, אתה היית סגן שר האוצר ואיחרו בהבאת המסמכים, מה עשית?

יצחק כהן: לא איחרו.

ניסן סלומינסקי: אני רואה שהתאהבתם במקום.

ניסן סלומינסקי: אני שמח.

ניסן סלומינסקי: משה, בבקשה.

אחמד טיבי: אני מודיע שבעוד 25 דקות עיסאווי ואני הולכים לארוחה מפסקת.

אחמד טיבי: צריך לנהוג לפי התקנון.

עיסאווי פריג': יושב ראש הכנסת ריבלין קבע את התקנות האלה.

ניסן סלומינסקי: הצום מדבר על אחרי צום.

משה גפני: לא.

ניסן סלומינסקי: אנחנו עכשיו לא אחרי צום.

משה בר סימנטוב: חברת הכנסת מיכאלי, יש את המאתיים מיליון שקלים בהם דובר לטובת ביטחון תזונתי לילדים שיינתן דרך משרד הרווחה אבל מעבר לכך ---

מרב מיכאלי: לכמה ילדים זה מספיק?

עיסאווי פריג': זה במסגרת התכנית הלאומית עליה דיברו?

יצחק כהן: מישהו יעשה את התבחינים?

יעקב ליצמן: זה תמורת קיצוץ של 3.5 מיליארד שקלים.

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': המאתיים מיליון ביטחון תזונתי.

עיסאווי פריג': הייתה תכנית?

עיסאווי פריג': אין לך מצגת?

משה בר סימנטוב: פעם היו מדברים גם בלי מצגת.

עיסאווי פריג': עם כל הכבוד, אתה מזלזל בנו.

משה בר סימנטוב: ההיפך.

משה בר סימנטוב: אני מנסה לענות.

משה בר סימנטוב: יש הרבה מאוד הטבות - ואני אפרט את העיקריות שבהן – שניתנו למשפחות עם ילדים ובסוף מעלות את ההכנסה הקנויה, את הכסף שנשאר למשפחות בסוף החודש, ובסוף זה הדבר החשוב.

משה בר סימנטוב: אני אציין את הדברים העיקריים בהם.

משה בר סימנטוב: חינוך חינם בגילאי שלוש-ארבע, ניתן באופן אוניברסלי לכל האוכלוסייה שיש לה ילדים בגילאים האלה.

משה בר סימנטוב: זה יכול לחסוך עד 750 שקלים בחודש.

משה בר סימנטוב: זה לבדו הרבה יותר מכל הקיצוץ שנעשה בקצבאות ילדים.

משה בר סימנטוב: יש את הצהרונים.

יעקב ליצמן: זה גם לחרדים?

משה בר סימנטוב: גם לחרדים.

משה בר סימנטוב: יש את הצהרונים שמרוכזים באשכולות אחד עד שלוש.

משה בר סימנטוב: מרבית האוכלוסייה החרדית ומרבית האוכלוסייה הערבית מתגוררת באשכולות אלה.

גילה גמליאל: ירושלים בחוץ.

משה בר סימנטוב: לא, ירושלים בפנים.

גילה גמליאל: זה חדש.

משה בר סימנטוב: אם זה חדש, מצוין.

ניסן סלומינסקי: זה לא חדש.

משה גפני: אלה לא כל הילדים במדינת ישראל אלא רק באשכולות אחד עד שלוש.

משה גפני: עכשיו יצא חוזר שכל הורה צריך לשלם חמישים שקלים.

ניסן סלומינסקי: האשכולות האלה, מה הסכום בו מדובר?

משה בר סימנטוב: באשכולות אחד עד שלוש יש כ-160 אלף ילדים, ההוצאה של הממשלה תהיה מעל 600 מיליון שקלים בגין הנושא הזה.

משה בר סימנטוב: במסגרת הזאת, מעבר לזה שזה צהרון והעשרה לימודית, ניתנת גם ארוחת צהרים.

משה בר סימנטוב: החיסכון להורים, תלוי כמה שילמו, יכול להגיע בין 450 ל-850 שקלים בחודש בגין כל ילד.

גילה גמליאל: איך ירושלים הוחרגה?

משה בר סימנטוב: בירושלים יש את זה בגני הילדים.

משה בר סימנטוב: בכל גני הילדים – בהנחה שיכולת הביצוע של העירייה תהיה כפי שהיא הצהירה – זה יהיה.

גילה גמליאל: מה עם כל אלה שעלו משכבה שלוש לארבע והשקיעו חצי מיליון שקלים כדי להיות בפרויקט?

גילה גמליאל: אלה חמישה ישובים כולל העיר צפת.

ניסן סלומינסקי: אנחנו לא דנים בזה.

גילה גמליאל: אנחנו דנים בזה כי בזמנו דנו בסוגיה הזאת.

ניסן סלומינסקי: היא מנסה לתת לנו סקירה שמראה מה המדינה נותנת לילדים.

גילה גמליאל: צריך גם לדעת לא להגזים.

גילה גמליאל: אם ביקשנו את הנתונים, זה על מנת לדון בסוגיה הזאת.

גילה גמליאל: אם עכשיו הוא מציג את זה ולא קיבלנו את הנתונים, בטח אי אפשר למנוע את הדיון הזה, עם כל הכבוד.

משה בר סימנטוב: אנחנו עכשיו דנים עם משרד החינוך.

משה בר סימנטוב: היו ישובים שירדו לאשכול שלוש והיו ישובים שעלו מאשכול שלוש.

גילה גמליאל: נכון.

גילה גמליאל: חמישה כאלה.

משה בר סימנטוב: לא.

משה בר סימנטוב: היו גם כאלה שירדו לאשכול שלוש.

גילה גמליאל: חמישה.

גילה גמליאל: בדוק עם משרד החינוך.

גילה גמליאל: אותם חמישה השקיעו כחצי מיליון שקלים כל אחד מהם וזה יוצר פעולה הפוכה והילדים נפגעים.

גילה גמליאל: אני עשיתי על זה שיעורי בית ואני רוצה להבין איפה זה עומד.

משה בר סימנטוב: שום מסמך שהייתי נותן לכם, לא היה נוגע לשאלה הזאת.

משה בר סימנטוב: החלטת הממשלה אומרת ישובים באשכולות אחד עד שלוש, האוכלוסייה הכי ענייה במדינת ישראל.

גילה גמליאל: האוכלוסייה באשכול ארבע נמצאת בירוחם, בקריית מלאכי וכולי.

משה בר סימנטוב: אשכולות אחד עד שלום, זאת האוכלוסייה הכי ענייה בישראל.

ניסן סלומינסקי: גילה, תרשמי את הדברים.

ניסן סלומינסקי: תני לו לדבר, כי אחרת אנחנו מאבדים את הצפון.

ניסן סלומינסקי: גם כך קשה.

גילה גמליאל: יש לזה משמעות פיסקלית שצריך לדבר עליה.

ניסן סלומינסקי: ביקשנו שיגיד לנו מה נותנים.

ניסן סלומינסקי: בואי נשמע ואם תרצי אחר כך, תשאלי, אם נעשה את הדיון כי אנחנו באמצע הצבעה.

משה בר סימנטוב: שני הדברים האלה – הייחוד שבהם ביחס לקצבאות ילדים – זה שהם מגיעים ישירות לילדים.

משה בר סימנטוב: קצבאות ילדים הן קצבאות שמשתלמות בגין הילדים.

גילה גמליאל: אני חייבת להבין איך ירושלים נכנסה לסיפור הזה.

משה בר סימנטוב: הממשלה יכולה להעדיף את ירושלים בגלל מעמדה כבירת ישראל.

גילה גמליאל: הממשלה קיבלה החלטה כזאת?

משה בר סימנטוב: היא קיבלה.

ראובן ריבלין: זה חוק ירושלים.

גילה גמליאל: מתי היא קיבלה את ההחלטה?

משה בר סימנטוב: לפני למעלה משנה.

משה בר סימנטוב: הממשלה החליטה להכניס את ירושלים.

משה בר סימנטוב: כשהחליטו להכניס את הצהרונים, החליטו להכניס את ירושלים.

גילה גמליאל: אני בעד.

אחמד טיבי: תתבעי להכניס את ירושלים.

ניסן סלומינסקי: היא בפנים.

גילה גמליאל: אני בעד.

גילה גמליאל: אני רק אומרת שיש חמישה ישובים שלקחו מהם כל כך הרבה כספים.

גילה גמליאל: יש גם ישובים כאלה שהם בקו עימות, כמו קריית שמונה, שלא נכנסו.

משה גפני: החלטת הממשלה היא שזה יהיה בחינם.

משה גפני: למה משרד החינוך דורש חמישים שקלים מכל הורה?

משה בר סימנטוב: למה לא? השתתפות.

משה גפני: שיגבה כבר 800 שקלים.

משה גפני: למה חמישים שקלים?

משה גפני: החלטת הממשלה הייתה שזה בחינם.

משה בר סימנטוב: הממשלה רוצה לקבוע שיעור של חמישים שקלים, דמי השתתפות, דמי רצינות, במוצר שעלה במינימום שבמינימום 500 שקלים – ברוב המקומות עלה יותר, עלה 750 או 800 שקלים.

משה בר סימנטוב: חמישים שקלים לחודש, בהחלט השתתפות עצמית סבירה ביותר על מרבית השירותים שהממשלה נותנת.

משה בר סימנטוב: יש גם השתתפות עצמית, דמי רצינות.

משה בר סימנטוב: עדיין החיסכון למשפחה הוא אדיר ביחס לסכום השתתפות העצמית.

משה בר סימנטוב: שוב, אלה הם דברים שממוקדים בילדים.

משה בר סימנטוב: מעבר לזה, מס הכנסה שלילי חל בתחולה ארצית בכל הארץ ובשנה האחרונה ניתנה גם תוספת של חמישים אחוזים לאימהות עובדות בגובה המענק.

משה גפני: מה קשור מס הכנסה שלילי לילדים?

משה בר סימנטוב: מס הכנסה שלילי ניתן בגין ילדים.

משה בר סימנטוב: מס הכנסה שלילי הוא סוג של קצבת ילדים להורים עובדים.

משה בר סימנטוב: מענקי מס הכנסה שלילי הם סוג של קצבאות ילדים להורים עובדים.

משה בר סימנטוב: הם בהחלט תחליף לקצבת ילדים.

משה בר סימנטוב: נקודות זיכוי לאבות.

משה בר סימנטוב: שתי נקודות זיכוי לאבות לילדים עד גיל חמש.

משה בר סימנטוב: בחלק מהתקופה ניתנת נקודה ובחלק מהתקופה ניתנות שתי נקודות זיכוי.

משה בר סימנטוב: ניתנו למשרד החינוך 270 מיליון שקלים לטובת סבסוד תשלומי הורים.

משה בר סימנטוב: גם זאת הקלת נטל על משפחות עובדות ועל משפחות עם ילדים בכלל.

יעקב ליצמן: כמה זה יוצא למשפחה?

מרב מיכאלי: אלה לא דברים שהם בתקציב הזה.

משה בר סימנטוב: הם בתקציב הזה.

משה בר סימנטוב: הם מגולמים בתקציב 2013-2014.

יעקב ליצמן: זה היה עד עכשיו.

יעקב ליצמן: זה לא דבר חדש.

מרב מיכאלי: זה לא דבר חדש.

מרב מיכאלי: זה היה קודם.

מרב מיכאלי: אתה אומר שקודם נתת נקודת זיכוי, אז מה אם נתת אותם קודם?

משה בר סימנטוב: תקציב 2013-2014 מגלם את ההטבות האלה.

עיסאווי פריג': אבל הן היו קודם.

משה בר סימנטוב: מה זה היו קודם?

משה בר סימנטוב: לצד הקיצוץ בקצבאות הילדים.

מרב מיכאלי: השאלה הייתה איך אתה מפצה על הקיצוץ.

מרב מיכאלי: זה לא פיצוי על הקיצוץ.

משה בר סימנטוב: אלה לא דברים היסטוריים.

עיסאווי פריג': השאלה איך אתה מגדיר היסטוריה.

משה בר סימנטוב: כל הדברים שאני מציין, הם מהשנה-שנה וחצי האחרונות.

עיסאווי פריג': בסדר.

עיסאווי פריג': גם זאת היסטוריה.

משה בר סימנטוב: תפיסת ההיסטוריה היא יותר רחוקה מ-12 חודשים.

יעקב ליצמן: בממשלה הקודמת.

יצחק כהן: בממשלה הקודמת.

יצחק כהן: לא הממשלה הזאת.

משה בר סימנטוב: חלק מהדברים הם עדיין בתהליך.

משה בר סימנטוב: חינוך חינם לגילאי שלוש-ארבע, הורים ירגישו את זה השנה יותר מאשר בשנה שעברה.

משה בר סימנטוב: מס הכנסה שלילי, אותו הדבר.

משה בר סימנטוב: צהרונים, כנ"ל.

משה גפני: סבסוד תשלומי הורים.

משה גפני: את מי מסבסדים?

משה גפני: זה דבר חדש.

משה בר סימנטוב: את ההורים.

משה גפני: איזה הורים?

משה בר סימנטוב: התכנית של משרד החינוך היא לעשות ביטול אוניברסלי של תשלומי ההורים על טיולים שנתיים.

משה גפני: מתי זה יתבצע?

משה בר סימנטוב: אני מקווה שיתבצע כבר בשנת הלימודים הזאת.

משה בר סימנטוב: זאת התכנית.

משה גפני: זה אמור לגבי כל התלמידים במדינה?

יצחק כהן: גם החרדים?

משה גפני: עזוב רגע את החרדים.

משה גפני: קודם נשמע על מי זה חל.

משה בר סימנטוב: ההחלה היא אוניברסלית.

משה בר סימנטוב: אפשר לשאול את משרד החינוך.

משה בר סימנטוב: אני לא רוצה לא לדייק במה שאני אומר לפני הוועדה.

משה בר סימנטוב: כסף נוסף מתוך הדבר הזה הולך להשאלת ספרי לימוד כדי לחסוך להורים את הצורך בקניית ספרי לימוד.

משה בר סימנטוב: אם כן, השאלת ספרי לימוד ודיגיטציה של ספרי לימוד.

עיסאווי פריג': יש לך מספרים מדויקים לגבי החלוקות האלה?

משה בר סימנטוב: אמרתי.

משה בר סימנטוב: הסכום הכולל הוא 270 מיליון שקלים.

עיסאווי פריג': את זה שמעתי, אבל אמרת שהשאיפה לסבסד טיולים, השאלת ספרי לימוד וכולי.

עיסאווי פריג': יש עוד כמה דברים שאתה מנסה להיזכר.

עיסאווי פריג': יש לך טבלה עם החלוקה של זה?

משה בר סימנטוב: אני זוכר הכול.

משה בר סימנטוב: אני אומר לכם את כל המספרים.

מרב מיכאלי: כמה אמור להביא הקיצוץ בקצבאות?

משה בר סימנטוב: הקיצוץ בקצבאות, אחרי ההפחתה שהזכיר חבר הכנסת, 2.75 מיליארד שקלים בקירוב.

משה בר סימנטוב: חינוך חינם עולה מעל מיליארד וחצי.

משה בר סימנטוב: צהרונים, סדר גודל של 600 עד 650 מיליון שקלים.

משה בר סימנטוב: העלות התקציבית של הצהרונים.

משה גפני: אבל חסכנו לכם בבג"ץ שישה מיליארד שקלים.

משה בר סימנטוב: לא.

משה בר סימנטוב: הצהרונים לא היו קשורים לחיסכון הזה.

מרב מיכאלי: בימים מסוימים אמרו 12 מיליארד שקלים.

משה גפני: שישה מיליארד.

משה גפני: סימנטוב אמר לנו בזמנו שישה מיליארד.

משה בר סימנטוב: אני בטח לא אמרתי לך את זה.

משה גפני: מישהו אמר כאן שישה מיליארד.

משה גפני: מישהו מוסמך.

משה גפני: זה בטח אתה.

משה בר סימנטוב: מעבר לזה הממשלה מרחיבה את היצע מעונות היום.

משה בר סימנטוב: יש מהלך אינטנסיבי של הממשלה לבינוי מעונות יום, בעיקר באזורי ביקוש, בפריפריה, אבל גם במרכז הארץ ובמרכזי ביקוש.

משה בר סימנטוב: משייבנו המעונות, וזה תהליך שהוא יותר מורכב, תהליך שעוד ייקח כמה שנים, יהיה גם את הסבסוד לילדים שילמדו במעונות.

משה בר סימנטוב: אלה הם הדברים המרכזיים.

משה בר סימנטוב: אני אזכיר לא בציניות, למרות שזה אולי יעורר קצת ציניות, גם את טיפולי שיניים לילדים עד גיל 12, שזה עדיין בתקציב למרות שאין את ההרחבה לגיל 14, אלא עדיין התכנית לילדים עד גיל 12.

יעקב ליצמן: שום דבר לא חדש.

עיסאווי פריג': כמה עולה ההרחבה עד גיל 14?

משה בר סימנטוב: כל שנתון עולה ארבעים מיליון שקלים.

יעקב ליצמן: שמונים מיליון שקלים.

יעקב ליצמן: שום דבר לא חדש.

יעקב ליצמן: הליכוד השתמש בזה בבחירות.

ניסן סלומינסקי: בנושא השיניים, הוא השתמש.

יצחק כהן: גם במעונות ובגני הילדים הוא השתמש.

יצחק כהן: בכל הוא השתמש.

משה גפני: אתם מתנגדים להרחיב את טיפולי השיניים עד גיל 14?

משה בר סימנטוב: בהצעת תקציב המדינה הקפאנו את זה עד גיל 12.

משה גפני: אפשר לשנות את זה כאן בוועדה.

עיסאווי פריג': אם יבקשו בוועדה לשנות את זה ולהעלות לגיל 14, מה תגיד?

משה בר סימנטוב: כבר אין כסף.

עיסאווי פריג': תוציא מהרזרבות.

משה גפני: מה זה אין כסף?

משה גפני: אתה עכשיו הצגת כמה מיליארדים שנותנים לילדים.

משה גפני: אז עוד שמונים מיליון.

משה בר סימנטוב: לגבי קצבאות.

משה בר סימנטוב: הסיכום אותו הציג היושב ראש, הוא כדלהלן: לכל הילדים תהיה קצבה אחידה בגובה 140 שקלים לחודש.

משה בר סימנטוב: לגבי הילדים שנולדו לפני 2003.

משה בר סימנטוב: בעבר הם קיבלו קצבאות גדולות יותר משאר הילדים וזאת איזושהי תוספת שהם נושאים אתם עוד מ-2003.

משה בר סימנטוב: הילדים שנולדו לפני 2003 קיבלו בעבר קצבאות גדולות מאוד, הייתה לגביהם הפחתה הדרגתית שנעצרה ב-2006 ואז הוקפא המצב.

משה בר סימנטוב: מאז הם קיבלו את התוספות שקיבלו שאר הילדים ונשארה להם התוספת שהם קיבלו בגין זה שהם נולדו לפני 2003.

משה בר סימנטוב: ההפחתה שתהיה לגביהם תהיה ההפחתה הכספית שיש לשאר הילדים, אבל התוספת שיש להם בגין זה שהם נולדו לפני 2003 תישאר.

משה בר סימנטוב: אני אומר מה יהיה גובה הקצבאות שלהם.

משה בר סימנטוב: ילד ראשון ושני קיבלו ויקבלו כמו ילד ראשון ושני שנולדו אחרי 2003.

משה בר סימנטוב: לאחר ההפחתה הסכום יהיה 140 שקלים לחודש.

משה בר סימנטוב: ילד שלישי יקבל 172 שקלים לחודש.

משה בר סימנטוב: ילד רביעי יקבל 336 שקלים לחודש וילד חמישי ואילך יקבל 354 שקלים לחודש.

משה בר סימנטוב: הדלתה הזאת, התוספת הזאת לקצבה, מעבר ל-140 שקלים, בגין הילדים שנולדו לפני 2003, העלות התקציבית שלה היא כ-180 מיליון שקלים.

יעקב ליצמן: הסיבה שהשארת את זה היא כי זה לא יעמוד בבג"ץ.

משה בר סימנטוב: לא.

משה בר סימנטוב: לא זה היה המניע.

מיכל בירן: הקצבאות של הילדים שנולדו לפני 2003 לא נשארות זהות לסכום שהן היום אלא הן מופחתות.

משה בר סימנטוב: כן.

משה בר סימנטוב: אמרתי.

משה בר סימנטוב: התוספת שהייתה להם בגין זה שהם נולדו לפני 2003, נשארת.

משה בר סימנטוב: ציינתי את גובה הקצבה שתהיה להם.

משה גפני: זה מופחת?

מיכל בירן: כן, זה מופחת.

משה גפני: אז זה לא נשאר אותו הדבר כי לפי הטבלה זה מופחת.

ניסן סלומינסקי: הוא הסביר את זה.

משה גפני: הוא אמר שזה נשאר אותו הדבר.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: לא שמעת.

ניסן סלומינסקי: אתה דיברת עם גילה.

משה גפני: נכון.

משה גפני: אתה עוקב אחרי.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: עקבתי אחרי גילה.

ניסן סלומינסקי: לא אחריך.

עיסאווי פריג': הילד הרביעי מקבל 336 שקלים, אם הוא נולד לפני 2003.

משה בר סימנטוב: כן.

משה גפני: הילדים האלה נפגעים.

ניסן סלומינסקי: אמרנו שכל מה שהיה עד 2003 נשאר.

משה גפני: לא.

משה גפני: לא נשאר.

עיסאווי פריג': שנת 2003 הוא השנה הקובעת, לפני ואחרי.

משה בר סימנטוב: ההבחנה הרלוונטית לקבוצה הזאת היא התוספת שהייתה להם בגין זה שהם נולדו לפני 2003.

משה בר סימנטוב: זה שכל המערכת קיבלה תוספת על ילד שני, שלישי ורביעי, לא רלוונטי להשאיר דווקא לקבוצה כזאת את התוספת הזאת.

משה בר סימנטוב: לכן מה שמשאירים להם זה את התוספת שנשארה להם בגין זה שהם נולדו לפני 2003.

משה בר סימנטוב: הם היו באיזשהו תוואי הפחתה שנעצר ב-2006.

משה בר סימנטוב: התוספת הזאת שנשארה להם החל מ-2003 והם המשיכו אתה, היא תישאר להם.

משה בר סימנטוב: ההפחתות שאנחנו עושים, הפחתות בערכן השקלי שעושים עכשיו, יחולו גם עליהם אבל רק בערך שאנחנו עושים לילדים החדשים.

משה בר סימנטוב: לא משווים אותם לגמרי לילדים החדשים.

משה בר סימנטוב: כלומר, הם יהיו קבוצה שלא תקבל קצבה אחידה של 140 שקלים בחודש.

יצחק כהן: הילד הראשון והשני כן.

משה בר סימנטוב: הילד הראשון והשני כן, כי גם היום הם מקבלים קצבה אחידה.

יעקב ליצמן: מה הסיבה שהסכמתם לעשות את זה?

עיסאווי פריג': מעניין.

עיסאווי פריג': יש סיבה.

עיסאווי פריג': מהי?

משה בר סימנטוב: אולי היושב ראש יציג.

משה בר סימנטוב: אתה רוצה להציג או אני?

ניסן סלומינסקי: תציג אתה.

משה גפני: היושב ראש אמר הבוקר שאלה שנולדו לפני 203 לא ייפגעו.

משה בר סימנטוב: אני הייתי כאן בבוקר והוא אמר 180 מיליון שקלים.

משה בר סימנטוב: אכן, הכוונה היא.

משה גפני: לא, הוא אמר שהם לא ייפגעו.

משה בר סימנטוב: גם במשפט שלי לא ייפגעו.

עיסאווי פריג': זה מעניין.

עיסאווי פריג': למה 354.2 דווקא?

עיסאווי פריג': למה נקודה שתיים?

משה בר סימנטוב: כי זה בדיוק סכום ההפרש ביחס ל-140 שקלים לחודש הקצבה האחידה לשאר הילדים שהם מקבלים בגין זה שהם נולדו לפני 2003.

ראובן ריבלין: זה בהמלצת משרד המשפטים?

משה בר סימנטוב: זה לא בהמלצת משרד המשפטים.

משה בר סימנטוב: זה בהמלצת יושב ראש ועדת הכספים.

יצחק כהן: לא השגת כאן מי יודע מה.

ניסן סלומינסקי: השגתי 180 מיליון.

ניסן סלומינסקי: אמרתי כמה השגנו בנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: 180 מיליון שקלים.

ניסן סלומינסקי: אמרתי את זה וזה רשום.

ניסן סלומינסקי: אמרתי במפורש את הסכום.

ניסן סלומינסקי: אני אמרתי 182 מיליון והוא אמר 180 מיליון שקלים.

יצחק כהן: זאת קבוצה מאוד קטנה.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות.

ניסן סלומינסקי: אני דיברתי על הסכום.

יצחק כהן: שלושה מיליארד שקלים, זאת קבוצה גדולה.

ניסן סלומינסקי: זה נוצר רק ממשא ומתן.

יצחק כהן: מכל דבר קטן אתה עושה דרמה.

יצחק כהן: מה ההישג?

ניסן סלומינסקי: אני אמרתי שיש הישג?

יצחק כהן: 180 מיליון, קבוצה קטנה של מסכנים שנתת להם.

משה בר סימנטוב: היא לא קבוצה כל כך קטנה.

ניסן סלומינסקי: אתה שומע?

ניסן סלומינסקי: 180 מיליון שקלים, זה לא הישג.

יצחק כהן: לקחו כאן שלושה מיליארד שקלים ואתה מדבר על 180 מיליון.

יצחק כהן: שלושה מיליארד שקלים.

יעקב ליצמן: שלושה וחצי מיליארד שקלים.

ניסן סלומינסקי: אני אמרתי שהצלחתי לחסום את הכול?

יצחק כהן: אני מכיר את המשא ומתן כבר יותר מחודש.

ניסן סלומינסקי: הגענו לשלושה וחצי מיליארד והסברתי איך הגעתי לזה.

ניסן סלומינסקי: בקצבאות אמרתי 182 מיליון שקלים והסברתי איך.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: אמרתי הישג?

ניסן סלומינסקי: אין הישג.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: אני בטוח שיושבים כאן אנשים שאומרים לעצמם בלב שאם הם היו מקבלים למגזר שלהם 182 מיליון שקלים, היו אומרים תודה עשר פעמים.

יצחק כהן: לא.

יצחק כהן: אף אחד לא אומר את זה בלב.

ניסן סלומינסקי: יגידו את זה אפילו בגלוי.

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': אם הייתי מקבל 180 מיליון שקלים לחברה שלי, הייתי אומר תודה.

עיסאווי פריג': עדיין לא הבנתי מה ההיגיון.

ניסן סלומינסקי: אין היגיון.

עיסאווי פריג': טמון בזה משהו?

ניסן סלומינסקי: אין היגיון.

משה בר סימנטוב: זאת קבוצה שאם היינו משווים לה את הקצבאות ל-140 שקלים, הפגיעה בה הייתה הכי גדולה.

ניסן סלומינסקי: במשא ומתן כשאתה לוחץ ולוחץ ונלחם על ציבורים מסוימים, מה שאתה מצליח להשיג, הצלחת להשיג.

ניסן סלומינסקי: אמרנו, זה מה שהצלחנו ואני חושב שבסך הכול הכללי הוועדה יכולה להתברך בהישג הגדול.

משה בר סימנטוב: ההישג של הוועדה הוא שבקבוצה שנפגעה הכי הרבה מההפחתה, מיתנו את ההפחתה בצורה משמעותית.

ניסן סלומינסקי: אם תסתכל על הכול, תוך כדי זה הגעת לשלושה וחצי מיליארד שקלים וזה כמעט שלושים אחוזים מהסך הכול של הכספים.

שמרית גיטלין שקד: סעיף 56(1).

משה גפני: מתי אתם הולכים לאכול?

ניסן סלומינסקי: בואו נסיים את הסעיף הזה.

משה גפני: לא צריך.

משה גפני: בסעיף הזה יש רק נזק.

משה גפני: אני רוצה שלא יצביעו על זה כי זאת גזרה קשה.

עיסאווי פריג': כדי להצביע על חוק כזה, אתה חייב להיות צלול.

ניסן סלומינסקי: גפני, אתה יודע שיצביעו או על זה או על הכחול.

שמרית גיטלין שקד: אנחנו נצביע קודם כל על ההסתייגויות לסעיף 56(1).

שמרית גיטלין שקד: סעיף 56(1) מתקן את ההגדרה: הסכום הבסיסי.

שמרית גיטלין שקד: הסכום הבסיסי לגבי כל קצבאות הילדים יעמוד על 140 אחוזים, לילדים שנולדו אחרי 2003.

שמרית גיטלין שקד: ההסתייגויות מונחות לפניכם.

שמרית גיטלין שקד: יש הסתייגויות של קבוצת העבודה, ש"ס, יהדות התורה, מרצ, רע"ם-תע"ל, חברת הכנסת אורלי לוי-אבקסיס וגילה גמליאל שרוצים שהסעיף יבוטל.

ראובן ריבלין: יש כאלה שרוצים הרבה יותר.

מיכל בירן: יש כאן גם את העניין של ביטול קצבאות ילדים לאלה שמקבלים מס יסף?

שמרית גיטלין שקד: כן.

מיכל בירן: אני רוצה להסתייג.

שמרית גיטלין שקד: כבר נגיע לזה.

שמרית גיטלין שקד: יש הסתייגות של קבוצת חד"ש.

שמרית גיטלין שקד: ההסתייגות שלהם מופיעה כאן בנוסח.

אחמד טיבי: אני מייצג אותם.

שמרית גיטלין שקד: הם הציעו שבמקום 144 שקלים, הקצבה החדשה תהיה 170 שקלים.

אחמד טיבי: רע"ם-תע"ל הציעו מאתיים שקלים.

שמרית גיטלין שקד: עכשיו אני בהסתייגות של חד"ש.

אחמד טיבי: אני מסביר קודם את ההסתייגות של חד"ש ואחר כך את ההסתייגות של רע"ם-תע"ל.

אחמד טיבי: מה חד"ש רוצים

שמרית גיטלין שקד: 170 שקלים.

אחמד טיבי: אין ספק שההצעה של חד"ש להעלות ל-170 שקלים היא הצעה ראויה שמשקפת את המצב, כמעט כמו ההצעה של רע"ם-תע"ל.

שמרית גיטלין שקד: אתה יכול להצביע.

ניסן סלומינסקי: מי בעד קבלת ההסתייגות של חד"ש?

ניסן סלומינסקי: הצבעה ההסתייגות לא התקבלה.

יצחק כהן: רביזיה.

שמרית גיטלין שקד: הסתייגות של רע"ם-תע"ל.

עיסאווי פריג': ניסן, הבן שלי כל הזמן שואל איפה אני.

ניסן סלומינסקי: נכון.

ניסן סלומינסקי: הוא שלח אותך לכנסת.

ניסן סלומינסקי: הוא היה צריך לדעת מה זה.

ניסן סלומינסקי: הבן שלך עושה את זה כי האימא ביקשה שיבדוק איפה אתה.

יצחק כהן: ההסתייגות היא של חד"ש והם לא כאן.

יצחק כהן: אני מושך את הרביזיה.

יצחק כהן: זאת לא הסתייגות של הקבוצה.

שמרית גיטלין שקד: הסתייגות של רע"ם-תע"ל.

אחמד טיבי: ההצעה שונה בתכלית.

אחמד טיבי: ההצעה מדברת על מאתיים שקלים וזאת מאחר שהצרכים האנושיים, החברתיים, המשפחתיים, החינוכיים לצד האספקטים הפדיאטריים של הילדים, מחייבים בדיוק את הסכום הזה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד קבלת ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: הצבעה ההסתייגות לא התקבלה.

יצחק כהן: רביזיה.

אחמד טיבי: רביזיה.

שמרית גיטלין שקד: זאת הסתייגות תקציבית.

ניסן סלומינסקי: אבל הפילו את ההסתייגות.

שמרית גיטלין שקד: נכון, אבל היא עולה למליאה והמליאה צריכה לקבוע אם ההסתייגות היא תקציבית.

ניסן סלומינסקי: היא תקציבית.

יצחק כהן: הוא ביקש רביזיה בשם הקבוצה.

משה גפני: לא היו ימים טובים למשרד האוצר כמו הימים האלה.

ניסן סלומינסקי: רביזיות יהיו ברבע ל-4.

אחמד טיבי: אי אפשר ברבע ל-4.

אחמד טיבי: אנחנו בארוחה תומכת.

ניסן סלומינסקי: אתם אוכלים כאן כל הזמן.

עיסאווי פריג': עכשיו מותר לנו לאכול.

אחמד טיבי: אבל יש לנו ארוחה רשמית.

אחמד טיבי: תומכת.

עיסאווי פריג': יש טקס.

אחמד טיבי: עם המשפחה.

אחמד טיבי: אני לוקח את עיסאווי במקום המשפחה.

ניסן סלומינסקי: איך אתם ישנים בלילה?

ניסן סלומינסקי: המואזין קורא כל שעתיים.

ניסן סלומינסקי: כל שעתיים מפעילים את ההקלטה והמואזין מדבר.

אחמד טיבי: זה עדיף מאשר לירות ולעקור עצים.

עיסאווי פריג': הרבה מהשכנים אמרו שהם נהנים לשמוע את זה.

ניסן סלומינסקי: יש לכם מזל שעכשיו מפעילים את המזגנים כך שהכול סגור ולא שומעים.

ניסן סלומינסקי: החבר'ה משערי תקווה הפנו את הרמקולים אליהם.

אחמד טיבי: אתם מפוצצים לנו מכוניות.

אחמד טיבי: תג מחיר.

אחמד טיבי: שלוש פעמים כל לילה.

ניסן סלומינסקי: לא אנחנו.

ניסן סלומינסקי: אנחנו חברים טובים.

עיסאווי פריג': אנחנו ביחסים טובים.

עיסאווי פריג': יש תנועת מסחר טובה.

ניסן סלומינסקי: השירותים שניתנים בבית המרקחת שם יותר טובים מאשר אצלנו.

עיסאווי פריג': ניסן, למה לא לדחות למחר?

ניסן סלומינסקי: רוצים לסיים.

עיסאווי פריג': אפשר ב-10 בבוקר.

עיסאווי פריג': לא יכולים להמשיך.

ניסן סלומינסקי: כולנו בשיא הכוח.

ניסן סלומינסקי: מי יכול לישון עכשיו?

ניסן סלומינסקי: כולם בשיא המרץ.

עיסאווי פריג': אתה גם צריך לשמור על הבריאות שלך.

ניסן סלומינסקי: עוד יומיים.

שמרית גיטלין שקד: הסתייגות של קבוצת בל"ד.

שמרית גיטלין שקד: במקום 140 שקלים יבוא 259 שקלים.

יצחק כהן: יעלה למעלה.

אחמד טיבי: מדובר בהצעה חשובה.

אחמד טיבי: נא להצביע.

ניסן סלומינסקי: מי בעד קבלת ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: הצבעה ההסתייגות לא התקבלה.

שמרית גיטלין שקד: הסתייגות של קבוצת מרצ.

עיסאווי פריג': עכשיו זה מתחיל להיות מעניין.

יצחק כהן: להלן – הקבוצה.

שמרית גיטלין שקד: במקום האמור בסעיף (1) יבוא: בסעיף (1ׂ) בהגדרת סכום בסיסי.

שמרית גיטלין שקד: בפסקה (2), הקטע החל במלים "למעט קצבה" עד המלים "של ההורה" – יימחק ובסופו יבוא.

שמרית גיטלין שקד: הם מציעים שבעד הילד הראשון, השני והשלישי שבמניין ילדיו של ההורה, 263 שקלים חדשים.

שמרית גיטלין שקד: בעד הילד הרביעי ואילך שבמניין ילדיו של ההורה, 175 שקליםף.

ניסן סלומינסקי: פירמידה הפוכה.

עיסאווי פריג': אני רוצה לנמק אבל אני רוצה לשמוע את זה שוב, כי אני לא רואה את הנוסח הכתוב.

ניסן סלומינסקי: פירמידה הפוכה.

ניסן סלומינסקי: ככל שיש יותר ילדים, יורד הסכום.

עיסאווי פריג': אנחנו אומרים שאנחנו מעדיפים את האיכות על הכמות.

עיסאווי פריג': זה דבר מאוד חשוב.

ניסן סלומינסקי: שני ילדים זאת איכות יותר מאשר ארבעה.

אחמד טיבי: כמה ילדים יש לך?

עיסאווי פריג': אסור לי לגלות.

עיסאווי פריג': אני רציתי בן, אבל לא נפל לי בן.

עיסאווי פריג': המשכתי הלאה.

אחמד טיבי: בן בדרך כלל יוצא.

אחמד טיבי: לא נופל.

גילה גמליאל: אמר הגניקולוג.

עיסאווי פריג': אחרי שש יצא הבן.

ניסן סלומינסקי: ושם עצרת?

עיסאווי פריג': עצרתי.

אחמד טיבי: אני רוצה להצהיר לפרוטוקול שלי יש שתי בנות ואני לא מהווה שום איום דמוגרפי על היהודים.

ניסן סלומינסקי: אפשר להצביע?

עיסאווי פריג': למה?

עיסאווי פריג': לא קיבלתי דקה וחצי.

מיכל בירן: הוא לא הסביר.

ניסן סלומינסקי: הוא מסביר על הילדים.

מיכל בירן: אני רוצה לשמוע את ההיגיון.

מיכל בירן: תן לנו להבין את ההיגיון.

עיסאווי פריג': חברים, אנחנו במרצ מעדיפים את האיכות על הכמות.

ניסן סלומינסקי: אתה לא צריך להסביר את זה.

ניסן סלומינסקי: זה מספיק.

ניסן סלומינסקי: הבנו.

עיסאווי פריג': כל מנדט במרצ שווה שלושה-ארבעה מנדטים במפלגות אחרות.

עיסאווי פריג': תאמין לי, עבדנו קשה.

אלעזר שטרן: תבואו למליאה ונראה אם זה כך.

ניסן סלומינסקי: הבנו את העניין.

ניסן סלומינסקי: מי בעד קבלת ההסתייגות של מרצ?

ניסן סלומינסקי: הצבעה ההסתייגות לא התקבלה.

ניסן סלומינסקי: נפילת ההסתייגות אומרת שאנחנו מעדיפים את הכמות ואת האיכות ביחד.

משה בר סימנטוב: גם זאת הסתייגות תקציבית.

ניסן סלומינסקי: יש עוד הסתייגויות?

שמרית גיטלין שקד: לא.

משה גפני: איך אתה אומר שאתם מעדיפים את הכמות ואת האיכות כשאתם מקצצים מיליארדים בקצבאות הילדים?

משה גפני: אתם הולכים להצביע בעד קיצוץ בקצבאות הילדים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו לא רוצים להפוך את הפירמידה.

משה גפני: אבל אתם מקצצים.

שמרית גיטלין שקד: יש הסתייגות של העבודה.

שמרית גיטלין שקד: היא מנוסחת כהסתייגות לסעיף 59.

ניסן סלומינסקי: עוד לא הגענו לזה.

אחמד טיבי: מה עם ההסתייגות של רע"ם-תע"ל לסעיף 56(ב)?

שמרית גיטלין שקד: אתה יכול להסתייג.

מיכל בירן: אנחנו רוצים להגיש הסתייגות גם על זה.

מיכל בירן: הסעיף יימחק.

יצחק כהן: בדיוק.

יצחק כהן: למחוק את הסעיף.

שמרית גיטלין שקד: אתה לא יכול להצביע על סעיף 56(1) בגלל הרביזיה של אחמד טיבי.

שמרית גיטלין שקד: אם יש רביזיה על הסתייגות, אנחנו לא מצביעים.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: נמשיך הלאה.

ניסן סלומינסקי: אמרנו שהרביזיה היא בשעה רבע ל-4.

שמרית גיטלין שקד: אני אגיד מה זה סעיף 56(2).

אחמד טיבי: יש הסתייגות של רע"ם-תע"ל ל-56(1)(ב).

אחמד טיבי: היא לא הזכירה אותה.

שמרית גיטלין שקד: הזכרתי.

שמרית גיטלין שקד: זה מופיע בנוסח שאצלכם.

שמרית גיטלין שקד: מ-140 יבוא 200.

שמרית גיטלין שקד: סעיף קטן (ב) יימחק.

שמרית גיטלין שקד: סעיף קטן (ג) יימחק.

ניסן סלומינסקי: הסברת כבר פעמיים.

אחמד טיבי: סעיף 56(1)(ב) בטל.

אחמד טיבי: פסקה (2)(א) לא תימחק לעניין קצבת הילדים לפי הוראות סימן ב', פרק ד', בעד הילד השני, השלישי והרביעי.

שמרית גיטלין שקד: זאת אותה הסתייגות.

שמרית גיטלין שקד: אתה רוצה שנצביע עליה בנפרד?

אחמד טיבי: של מי אותה הסתייגות?

שמרית גיטלין שקד: שלכם.

שמרית גיטלין שקד: את זה הצגתי קודם.

שמרית גיטלין שקד: הנוסח מופיע לפניכם.

שמרית גיטלין שקד: ההסתייגות הזאת הייתה רשומה גם שם.

אחמד טיבי: מה עם (1)(ג) בטל?

שמרית גיטלין שקד: אותו דבר.

שמרית גיטלין שקד: הכול כתוב באותה הסתייגות.

ניסן סלומינסקי: הלאה.

שמרית גיטלין שקד: נעבור עכשיו לסעיף 56(2).

שמרית גיטלין שקד: הסעיף הזה עוסק בשלילת קצבאות ילדים מהורים שיש להם הכנסה החייבת במס נוסף.

מיכל בירן: אני רוצה להגיש הסתייגות ולנמק.

מיכל בירן: נראה לי שחלקכם כבר שמע את זה, אבל אני חושבת שאת מדינת הרווחה בישראל בנו על בסיס אוניברסלי.

מיכל בירן: המשמעות של זה היא שכשבאים לתרום לקופה המשותפת, כל אחד עושה את זה על פי יכולתו.

מיכל בירן: מס הכנסה משקף את זה בצורה הטובה ביותר.

מיכל בירן: כשמגיע הרגע לקבל מהקופה המשותפת, עושים את זה באופן אוניברסלי.

מיכל בירן: במקרה של קצבת הילדים, זה אפילו בוטה יותר כי בסופו של דבר קצבת הילדים הייתה דרכה של המדינה להכיר בכך שיש עלויות נוספות בגידול ילדים והדבר הזה נכון גם בסביון וגם באופקים.

מיכל בירן: ברגע שמתחילים לכרסם באוניברסליות, בהתחלה זה מתחיל ממס יסף ובפעם הבאה תבואו עם ארבעים אלף ועשרים אלף ו-10,000.

מיכל בירן: זה הופך את זה למדיניות של סעד, במקום מדיניות של רווחה.

מיכל בירן: משהו שהוא לנזקקים בלבד ולא משהו שהוא משהו צודק ואוניברסלי לכל האוכלוסייה.

מיכל בירן: לכן בשם סיעת העבודה אני מסתייגת מהסעיף הזה.

מיכל בירן: הסעיף יימחק.

מיכל בירן: אם הוא יימחק, אני לא אוכל לדבר למעלה?

ראובן ריבלין: לא, את תוכלי לדבר למעלה.

ניסן סלומינסקי: אם הבקשה שהסעיף יימחק, לא צריך להצביע.

מיכל בירן: זאת הסתייגות שהגישו עוד כמה סיעות.

ראובן ריבלין: לא צריך להצביע על ההסתייגות הזאת.

אחמד טיבי: מתי אנחנו מסיימים?

אחמד טיבי: אנחנו חייבים לצאת.

ראובן ריבלין: יש לי הצעה לסדר.

יעקב ליצמן: אני לא מוכן להמשיך.

ניסן סלומינסקי: תנו לי לסיים את הסעיף הזה.

יעקב ליצמן: מה שדאתה עושה כאן, זה אכזרי.

גילה גמליאל: יש לי הצעה לסדר.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לסיים את הנושא.

גילה גמליאל: יש גבול לכל תעלול.

יעקב ליצמן: מה שאתה עושה, זה אכזרי ביותר.

יעקב ליצמן: זה רשע.

גילה גמליאל: יושבת כאן היועצת המשפטית של הוועדה שנמצאת אתנו במשך כל השנה והיא נמצאת כאן שרועה על שלושה כיסאות והיא בהריון מתקדם.

גילה גמליאל: אני מוחה על זה בתוקף.

גילה גמליאל: אני דורשת לשחרר אותה מיד עכשיו הביתה.

ניסן סלומינסקי: היא משוחררת.

יעקב ליצמן: אין הצבעות יותר עד מחר בבוקר.

גילה גמליאל: אתה לא יכול להמשיך כך.

ניסן סלומינסקי: היא משוחררת.

יעקב ליצמן: זה אכזרי.

גילה גמליאל: זה לא בסדר.

יעקב ליצמן: לא היה דבר כזה בכנסת.

מיכל בירן: זה לא בסדר.

יעקב ליצמן: רשע מרושע מי שעושה את זה.

יעקב ליצמן: פשוט אכזרי.

יצחק כהן: תעשה מחר ב-10 המשך.

יצחק כהן: מה קרה?

ניסן סלומינסקי: שגית סיימה את התפקיד שלה.

יעקב ליצמן: גם אנחנו בני אדם.

ניסן סלומינסקי: ליצמן, אני הייתי בוועדת כספים וישבנו לילה שלם.

יעקב ליצמן: אתה לא תהיה רשע מרושע.

יעקב ליצמן: זה מה שאתה עושה כאן.

יעקב ליצמן: אני לא אחזור בי.

יעקב ליצמן: זה מה שאתה עושה.

ניסן סלומינסקי: אל תחזור בך.

ניסן סלומינסקי: ראית שהכעס מקלקל את השורה.

יעקב ליצמן: אתה רוצה להיות פופוליסט.

יעקב ליצמן: אתה רוצה להוכיח.

יצחק כהן: יש לך אפס הישגים.

יצחק כהן: אפס הישגים.

יעקב ליצמן: אנשים מתעלפים, אנשים לא מרגישים טוב.

יעקב ליצמן: זה אכזרי, אכזרי, אכזרי.

יעקב ליצמן: אני לא אתן לך לנהל את הוועדה.

יעקב ליצמן: אני אומר לך שאני אשתולל ולא אתן לך לנהל את הוועדה.

יעקב ליצמן: תוציא אותי, לא מעניין אותי.

יעקב ליצמן: לא יעזור לך.

יעקב ליצמן: לא אתן לך לדבר.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה שבאמת אני אוציא אותך?

אחמד טיבי: אם אתה מוציא את ליצמן, כולנו נצא.

יצחק כהן: כולנו נצא.

ניסן סלומינסקי: אני חבר בוועדת כספים ואני מוכן להעיד, ואני חושב שגם אחרים, שישבנו גם לילות שלמים כדי לאשר את התקציב.

יעקב ליצמן: לא עד הבוקר.

ניסן סלומינסקי: עד הבוקר.

יצחק כהן: עם צוות מחליף.

ניסן סלומינסקי: התחלנו ב-4:00.

יצחק כהן: החליפו צוותים.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה על הביטויים שלך.

יעקב ליצמן: יושבים כאן מ-8:30.

יצחק כהן: החליפו צוותים של עובדים.

ניסן סלומינסקי: לא החליפו.

יצחק כהן: החליפו.

יצחק כהן: אני זוכר שהחליפו.

ראובן ריבלין: ביקשתי הצעה לסדר.

יעקב ליצמן: לא נורמלי.

יעקב ליצמן: בן אדם לא נורמלי.

ראובן ריבלין: לא, לא, לא.

ניסן סלומינסקי: אנחנו באמצע הנושא הזה ואני לא רוצה לשחק לידי אלה שרוצים שהנושא הזה לא יעלה.

יעקב ליצמן: יש גבול.

יעקב ליצמן: זה שיא ההפקרות.

ניסן סלומינסקי: דיברת על שרית, אבל על מי אתה מדבר עכשיו, על עצמך?

יעקב ליצמן: מה שאתה עושה, זה שיא ההפקרות.

ראובן ריבלין: אני מבקש הצעה לסדר.

ניסן סלומינסקי: אמרתי לה שתלך למרות שהיא אומרת שהיא מרגישה טוב.

ניסן סלומינסקי: אם היה כאן יושר ותמימות, זה משהו, אבל זה לא כך.

יעקב ליצמן: אתה מדבר אתי על יושר?

ניסן סלומינסקי: כן.

ניסן סלומינסקי: אתה מדבר על יושר?

יעקב ליצמן: אתה רוצה שאני אפתח את הפה?

ניסן סלומינסקי: אתה יכול לפתוח את הפה.

ניסן סלומינסקי: אתה כל הזמן פותח את הפה כשאתה מרוגז וזה חבל.

ניסן סלומינסקי: אפילו משה רבנו, כשהתרגז, חטא.

ניסן סלומינסקי: אתה כל הזמן חוטא.

ניסן סלומינסקי: הערב הזה אמרת דברים שאתה בטח תתחרט.

יעקב ליצמן: שום דבר.

יעקב ליצמן: אתה לא מנהל כאן דיקטטורה.

יעקב ליצמן: אתה לא מנהל כאן דיקטטורה.

ניסן סלומינסקי: אתה עושה את זה בינתיים.

יעקב ליצמן: אתה עושה דיקטטורה.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אתה עושה את זה.

יעקב ליצמן: לא יכול להיות שאנחנו יושבים כך.

יעקב ליצמן: אתה ישנת כל היום?

ניסן סלומינסקי: אני ישנתי כל היום?

ניסן סלומינסקי: טוב, תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: אני ישנתי כל היום.

ניסן סלומינסקי: מעניין שזה בדיוק בסעיף שאתה לא רוצה שידונו בו.

יצחק כהן: תצביע עליו כבר.

יצחק כהן: תצביע.

ראובן ריבלין: הוא לא יכול להצביע.

ראובן ריבלין: יש הסתייגויות.

ראובן ריבלין: מירב: אפשר לחשוב שזה לא עלה קודם.

ראובן ריבלין: סליחה, פעם שלישית שזה עולה.

ראובן ריבלין: הדיון הזה שאומר שזה לא בסדר להמשיך, עלה כבר קודם.

ראובן ריבלין: ניסן, אני רוצה לדבר אל לבך.

ראובן ריבלין: אני ביקשתי הצעה לסדר.

ראובן ריבלין: תן לי, אני רוצה לומר לך משהו.

ראובן ריבלין: אנחנו חייבים לגמור את חוק ההסדרים ואת חוק התקציב.

ראובן ריבלין: אם הייתי יודע שאנחנו הערב נגמור את זה ברצף אחד וכל אחד יוכל ללכת מחר לנוח, אין בעיה.

ראובן ריבלין: אבל אנחנו נצטרך מחר לשבת לפחות יום שלם בנוסף לשלוש שעות שיש כאן עד הבוקר.

ראובן ריבלין: לכן אני מציע לך, תעשה הפסקה ברגע שתגיע למקום שבו אפשר, נלך לנוח עד 10:00-10:30 ונשב מחר עד 12-1 בלילה.

ראובן ריבלין: אם יהיה צורך, נעשה הפסקה חצי שעה ונחזור וגם ביום שישי נשב.

ניסן סלומינסקי: אני אציג לך את הצד השני.

ראובן ריבלין: איזה צד שני?

ניסן סלומינסקי: תשמע אותי.

ניסן סלומינסקי: אם היינו יודעים, כמו שאתה אומר, שהכול יתנהל בסדר ---

ראובן ריבלין: מחר לא תוכל לקבל אותנו.

ניסן סלומינסקי: אם הייתי יודע שאנחנו מסיימים את זה נניח מחר אחר הצהרים, היינו מפסיקים קודם, אבל אני לא בטוח, ואנחנו לא רוצים לעבוד כאן עד שבת.

ראובן ריבלין: איך תקבל אותי מחר ב-12 בצהרים אם אני כל הזמן יושב כאן?

ראובן ריבלין: אנחנו צריכים לנוח.

ראובן ריבלין: לי אין בעיה להישאר כאן, אבל תראה את סימנטוב.

ראובן ריבלין: מבחינתי, כאילו קמתי כרגע מהשינה ואין לי בעיה.

ראובן ריבלין: אני יכול לשבת אתכם כמה ימים, אבל אני דואג לצעירים.

ראובן ריבלין: תן להם לנוח חמש שעות.

ניסן סלומינסקי: אני אתן להם לנוח.

ניסן סלומינסקי: אתה בעצמך אומר שצריך לסיים את זה.

ראובן ריבלין: אין על זה ויכוח, אבל בין כה אתה צריך אותנו מחר.

ראובן ריבלין: תאמר שבשעה 9:30 ניפגש, ב-10:00 ניפגש.

ניסן סלומינסקי: נעשה הפסקה, אבל בוא נסיים את הסעיף.

ראובן ריבלין: בנושא של הקייפינג יהיו כאן הרבה ויכוחים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים לאשר את סעיף 52 לפי הצעת הוועדה.

יצחק כהן: רגע.

יצחק כהן: מה זה הסעיף?

יצחק כהן: יש רביזיות.

ניסן סלומינסקי: היא אמרה שאין.

שמרית גיטלין שקד: על סעיף 56(2).

שמרית גיטלין שקד: היו על 56(1) ולכן לא הצבענו עליו.

יצחק כהן: על 56(2) יש רביזיה.

יצחק כהן: הסעיף יימחק.

ניסן סלומינסקי: ברבע ל-4.

יצחק כהן: אתה מאיים עלינו?

יצחק כהן: בשם הקבוצה, הרביזיה היא שהסעיף יימחק.

ראובן ריבלין: אם הסעיף יימחק, לא מצביעים.

ניסן סלומינסקי: צריך להצביע.

ניסן סלומינסקי: אם אתה רוצה להגיש רביזיה, צריך להצביע.

שמרית גיטלין שקד: מצביעים על מחיקת הסעיף.

ניסן סלומינסקי: אם הוא מגיש רביזיה, צריך להצביע.

יצחק כהן: בשם הקבוצה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות שאומרת שהסעיף יימחק?

ניסן סלומינסקי: הצבעה ההסתייגות לא התקבלה.

יצחק כהן: רביזיה.

ראובן ריבלין: תגיד לנו אדוני היושב ראש מתי אתה רוצה אותנו בבוקר ואנחנו נבוא.

ניסן סלומינסקי: בוא נסיים את הדבר הזה.

שמרית גיטלין שקד: לפסקה (3).

שמרית גיטלין שקד: אנחנו לא מצביעים על הנוסח הזה אלא על הנוסח שנמצא בדף שצורף לכם.

שמרית גיטלין שקד: זה הנוסח שמשרד האוצר הגיש.

שמרית גיטלין שקד: קצבאות הילדים לילדים שנולדו לפני 2003.

אראל מרגלית: יש את ההסתייגות של מפלגת העבודה.

ראובן ריבלין: הם יתנגדו ואנחנו נעביר את ה-180 מיליון שקלים שיהיו לילדים.

שמרית גיטלין שקד: נעבור להסתייגויות.

יעקב ליצמן: יש על זה נושא חדש?

ניסן סלומינסקי: לא.

שמרית גיטלין שקד: הנוסח הזה לא היה.

ראובן ריבלין: אתה יכול לומר נושא חדש.

ראובן ריבלין: היא תאמר שזה לא נושא חדש.

מיכל בירן: היא לא אמרה שזה לא נושא חדש.

עיסאווי פריג': מה התקנון אומר?

שמרית גיטלין שקד: אני אומרת שהנוסח הזה לא היה בחוברת הכחולה.

ראובן ריבלין: אני מבין שאתם רוצים להישאר.

ראובן ריבלין: בסדר.

ראובן ריבלין: תחליטו מה אתם רוצים.

יצחק כהן: בגלל שהוא מתאכזר אלינו?

ראובן ריבלין: חברים, מרגע זה אני לא אומר מילה.

יצחק כהן: הוא מתאכזר לצוות.

ניסן סלומינסקי: מישהו אמר נושא חדש?

ניסן סלומינסקי: אז נחזור לנוסח שבכחול.

יעקב ליצמן: שמענו את האיומים שלך.

ניסן סלומינסקי: זה לא איום.

יעקב ליצמן: שמענו את זה כל הערב.

ניסן סלומינסקי: אתה כל הזמן מאיים ואומר שאני מאיים.

יעקב ליצמן: אתה מדבר שטויות כל הלילה.

יעקב ליצמן: לך לישון.

אחמד טיבי: אנחנו לא מבקשים נושא חדש.

ראובן ריבלין: את יכולה להצביע.

שמרית גיטלין שקד: חבר הכנסת ליצמן, חזרת מהטענה?

אראל מרגלית: אתם מבלבלים אותנו.

אראל מרגלית: הם רוצים לעצור את הצבעה על הסעיף הזה – זכותם.

ניסן סלומינסקי: לא, הם לא רוצים לעצור.

גילה גמליאל: נעבור להצבעות.

ראובן ריבלין: הוא אומר שזה נושא חדש אבל הוא לא טוען שזה נושא חדש.

ראובן ריבלין: נצביע על זה.

שמרית גיטלין שקד: יש הסתייגויות.

ראובן ריבלין: לפחות לילדים יהיו 180 מיליון שקלים.

שמרית גיטלין שקד: חד"ש מציעה שהסעיף יימחק.

אחמד טיבי: מה הקבוצה מציעה?

שמרית גיטלין שקד: הם רצו לנמק את זה.

אחמד טיבי: לא מנמקים.

אראל מרגלית: אני רוצה לנמק את ההסתייגות הבה.

שמרית גיטלין שקד: בואו נעשה סדר.

שמרית גיטלין שקד: אין לנו עכשיו הסתייגויות.

שמרית גיטלין שקד: אנחנו לא מצביעים על הסעיפים אלא אם כן מישהו רוצה להגיש רביזיה ואז צריך להצביע.

יעקב ליצמן: מבקש רביזיה.

שמרית גיטלין שקד: אז נצביע על ההסתייגות של קבוצת העבודה, קבוצת ש"ס ויהדות התורה.

עיסאווי פריג': מחר נצביע.

עיסאווי פריג': מה הבעיה?

ניסן סלומינסקי: אם הם רוצים רביזיה, אין מה לעשות.

ניסן סלומינסקי: אם רוצים רביזיה, תהיה רביזיה.

יצחק כהן: פריג', שהוא לא יאיים עליך.

ניסן סלומינסקי: לא מאיים.

יצחק כהן: מה אתה נבהל ממנו?

יצחק כהן: רביזיה.

שמרית גיטלין שקד: אם יש רביזיה, צריך להצביע על ההסתייגות ולהגיש רביזיה.

יעקב ליצמן: אם הוא לא יודע לנהל אותנו, אנחנו ננהל את עצמנו.

יצחק כהן: בושה וחרפה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד קבלת ההסתייגות?

אראל מרגלית: תסבירי לי.

אראל מרגלית: איפה סעיף 59(11)(א) עד (ג)?

אראל מרגלית: מתי אנחנו מגיעים לזה?

אראל מרגלית: כל הנושא של מתי מתחילות הקצבאות.

שמרית גיטלין שקד: כן.

שמרית גיטלין שקד: זה בדף ששלחתי לכם בעמוד 3 למטה.

ניסן סלומינסקי: עוד לא הגענו לזה.

שמרית גיטלין שקד: אנחנו מצביעים על ההסתייגות.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: הצבעה ההסתייגות לא התקבלה.

שמרית גיטלין שקד: חבר הכנסת ליצמן, אתה רוצה רביזיה?

יעקב ליצמן: כן.

יעקב ליצמן: שיצביע מחר.

ראובן ריבלין: תן את ה-180 מיליון לילדים ואחרי כן נמשיך.

יצחק כהן: שלושה וחצי מיליארד.

יצחק כהן: על מה אתה מדבר?

יעקב ליצמן: אני צריך להגיד לו תודה רבה על זה שהוא רוצח אותי עם סכין ולא עם רובה?

ראובן ריבלין: אל תגיד תודה.

יעקב ליצמן: 180 מיליון שקלים.

יצחק כהן: רובי, אל תתלהב מקבוצה קטנה שהולכת ונגמרת.

יצחק כהן: אלה סיפורי סבתא.

יצחק כהן: הם הולכים וגדלים לגיל 18.

עיסאווי פריג': אני מציע שנלך הביתה.

עיסאווי פריג': אנחנו לא יכולים להמשיך.

אחמד טיבי: אתה מוכן להודיע מתי אתה מפסיק את הישיבה הזאת?

ניסן סלומינסקי: כשנסיים את הסעיף הזה.

אחמד טיבי: מתי?

ניסן סלומינסקי: עוד מעט.

אחמד טיבי: מה זה עוד מעט?

עיסאווי פריג': בואו נקום כולנו ונלך.

ראובן ריבלין: אם אתה תלך, זאת סיבה טובה להישאר.

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': כולנו נלך.

ראובן ריבלין: כולנו לא נלך.

ראובן ריבלין: כל זמן שיש הצבעות כאן, אנחנו כאן.

ראובן ריבלין: חבל על הזמן.

ראובן ריבלין: תנו לו לסיים את הפרק.

יצחק כהן: אם היינו פריירים, היינו מסיימים אתמול ב-10 בלילה.

יצחק כהן: אם היינו טמבלים, כפי שהוא רצה שנהיה, היינו מסיימים ב-10 בלילה.

יצחק כהן: אנחנו לא נהיה טמבלים.

שמרית גיטלין שקד: הסעיף של האוצר, פסקה (3) מחליפה את סעיפים קטנים (א) ו-(ב).

שמרית גיטלין שקד: עדיין נשאר מהחוברת הכחולה סעיף קטן (ג) בפסקה (3) שהוא אומר שסעיפים קטנים (ד) עד (יד) בטלים.

שמרית גיטלין שקד: המשמעות היא שהאוצר הציע כאן לבטל את הסעיפים שמתנים את קצבאות הילדים בחיסונים.

שמרית גיטלין שקד: זאת אומרת, הם מבטלים את ההתניה.

אחמד טיבי: ידוע היסטורית מי הגאון שהגה לראשונה את הרעיון הזה?

ניסן סלומינסקי: אני יודע להגיד לך אבל לא עכשיו.

מיכל בירן: אני יכולה לנחש שהוא היה גבר בן 24 שלמד באוניברסיטה העברית.

יצחק כהן: לא.

יצחק כהן: יותר מבוגר.

שמרית גיטלין שקד: הפסקה הבאה היא פסקה (10) שאומרת שסעיף 384 בטל.

שמרית גיטלין שקד: העברת מידע ממשרד הבריאות לביטוח הלאומי.

שמרית גיטלין שקד: יש הסתייגויות של חד"ש שמציעה למחוק את זה.

יצחק כהן: הם לא כאן.

שמרית גיטלין שקד: אתה יכול להצביע רק על פסקה (10).

ניסן סלומינסקי: אין עליו הסתייגויות.

ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור פסקה (10) כנוסח הוועדה?

ניסן סלומינסקי: הצבעה פסקה (10) אושרה כנוסח הוועדה.

שמרית גיטלין שקד: פסקה (11).

שמרית גיטלין שקד: יש כאן תיקון של לוח ב'.

שמרית גיטלין שקד: לוח ב' מדבר על השיפוי של האוצר.

שמרית גיטלין שקד: התקציב שהאוצר מעביר למוסד לביטוח לאומי.

שמרית גיטלין שקד: התקיים כאן דיון בשלב ההכרעה לגבי כמה כסף צריך להפחית מהמוסד לביטוח לאומי.

שמרית גיטלין שקד: אני מניחה שהם ייטיבו להציג את העמדה שלהם.

עיסאווי פריג': אנחנו רוצים להגיב ואנחנו רוצים לשקול ולבדוק.

ראובן ריבלין: זה פרק חדש?

אחמד טיבי: חשבתי על זה ואני רוצה הסתייגות על עניין החיסונים.

מיכל בירן: לחבר הכנסת טיבי יש הסתייגות על החיסונים.

משה בר סימנטוב: הצגנו לכם בזמנו את כל ההפחתות שמבוצעות בביטוח הלאומי, גם בוועדה הזאת וגם בוועדות האחרות.

משה בר סימנטוב: אנחנו מפחיתים את ההעברה של המדינה לביטוח הלאומי, בהתאמה.

משה בר סימנטוב: אמרנו לכם שנעדכן את הסכומים.

משה בר סימנטוב: הסכומים שכלולים פה ומעודכנים כאן כוללים – תכף אני אסתכל בדיוק כדי לא להטעות אתכם – את קצבאות הילדים, את השיבוב מול חברות הביטוח שאושר בוועדת העבודה והרווחה.

משה בר סימנטוב: מירב: מה זה שיבוב?

משה בר סימנטוב: שיבוב מאפשר לביטוח הלאומי לקבל נתונים מחברות הביטוח ודרך זה לקבל יותר כסף.

משה בר סימנטוב: לזה אתם לא מתנגדים.

משה בר סימנטוב: גם ועדת העבודה והרווחה לא התנגדה לזה.

משה בר סימנטוב: גם על הסיעוד שעוד לא אושר בוועדת העבודה והרווחה.

מרב מיכאלי: אז איך אנחנו נאשר את זה?

משה בר סימנטוב: אנחנו מניחים שזה יאושר.

יצחק כהן: זה לא נושא חדש?

יצחק כהן: זה נושא חדש.

משה בר סימנטוב: אנחנו מעבירים לכם את המידע ואתם תקבלו את ההחלטה.

מיכל בירן: כשמכניסים את זה כפרמטר של יושב ראש הוועדה, זה לא נשמע הגיוני שזה יאושר.

משה בר סימנטוב: גם דמי קבורה.

אראל מרגלית: הכול נושאים חדשים.

אראל מרגלית: לא?

יצחק כהן: הכול חדש.

יצחק כהן: נושא חדש.

אלעזר שטרן: אלה בטח נושאים חדשים לוועדת הכספים.

ניסן סלומינסקי: בדמי קבורה לא דנו.

משה בר סימנטוב: אני מוסר לכם את כל המידע.

יצחק כהן: זה נושא חדש לגמרי.

משה בר סימנטוב: לא, זה לא נושא חדש.

יעקב ליצמן: בדמי הקבורה לא דנו כאן.

יצחק כהן: גם לא על השיבוב.

משה בר סימנטוב: אני אסביר לכם מה היה הדיון שהיה כאן ומה הדיון שרלוונטי שיהיה.

משה בר סימנטוב: הסעיף הזה הוא טכני.

משה בר סימנטוב: אני אסביר ואם את רוצה, תסבירי אחרת אחרי.

משה בר סימנטוב: אם אתם רוצים לחזור לכחול, תעשו יותר נזק.

משה בר סימנטוב: חבל.

יעקב ליצמן: משה, אל תדבר אלינו בכחול.

יעקב ליצמן: זה לא בריא.

משה בר סימנטוב: קיבלתי את הערתך.

משה גפני: ממילא הולכים לוועדת הכנסת.

משה בר סימנטוב: אני אסביר את התכלית של הסעיף הזה.

משה בר סימנטוב: ההוצאות של המוסד לביטוח לאומי, כדי שאנחנו נעביר ברמה ראשונית את החיסכון שיש בהוצאות המוסד לביטוח לאומי לצד תקציב המדינה, הטכניקה שאנחנו משתמשים בה היא להפחית את ההעברה מתקציב המדינה למוסד לביטוח לאומי.

משה בר סימנטוב: הצגנו את זה כאן ואמרנו שהחישוב שהיה כאן כלל בתוכו את קצבאות הילדים, את עקרות הבית ועוד דברים אחרים.

משה בר סימנטוב: אמרנו לכם שכאשר נגיע לרגע הזה, אנחנו נעשה הערכה עדכנית של החיסכון שאנחנו מניחים.

משה בר סימנטוב: אני אומר לכם שעכשיו החישוב מניח את קצבאות הילדים ואת השיבוב.

משה בר סימנטוב: שיבוב זה תיקון חקיקה שאושר בוועדת העבודה והרווחה שיאפשר למוסד לביטוח לאומי למצות את האפשרות שלו לקבל כסף מחברות הביטוח.

משה בר סימנטוב: היכן שיש כפל ביטוח יאפשר למוסד לביטוח לאומי.

משה בר סימנטוב: עוד שני דברים שעוד לא אושרו.

משה בר סימנטוב: עקרות הבית הוצאנו מהחישוב.

שמרית גיטלין שקד: איזה מספר העברתם?

משה בר סימנטוב: המספר שהעברנו הוא 169.3.

ראובן ריבלין: ניסן, תחליט אם אתה רוצה לחזור על הכול או אתה הולך לוועדת הכנסת.

ראובן ריבלין: יריב כאן.

ניסן סלומינסקי: רק לגבי החלק הזה אפשר להגיד נושא חדש?

שמרית גיטלין שקד: הם טענו נושא חדש.

ניסן סלומינסקי: על החלק הזה או על הכול?

ניסן סלומינסקי: רק על החלק הזה.

משה בר סימנטוב: אם נחזור לכחול, נפחית.

ראובן ריבלין: שמענו.

ראובן ריבלין: נלך לוועדת הכנסת.

שמרית גיטלין שקד: בכחול יש סכומים יותר גדולים.

משה גפני: בין כה וכה אתה צריך ללכת לוועדת הכנסת.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: למה?

ניסן סלומינסקי: לא אמרו על זה סעיף חדש.

ראובן ריבלין: כן.

ראובן ריבלין: הוא אמר.

ניסן סלומינסקי: רק על החלק הזה?

משה גפני: כן.

משה גפני: רק על החלק הזה.

ניסן סלומינסקי: אבל הוא אומר שלא כדאי ללכת.

משה גפני: אתה רוצה להצביע על הכחול, תצביע על הכחול.

משה גפני: ממילא הולכים לוועדת הכנסת.

ניסן סלומינסקי: על החלק הזה.

משה גפני: רק על החלק הזה.

ניסן סלומינסקי: נמשיך הלאה.

ראובן ריבלין: כבוד היושב ראש, יש לך ברירה אחת משתיים: או לעבור לכחול או ללכת לוועדת הכנסת.

ראובן ריבלין: חבל על הזמן.

יצחק כהן: זה הישג עצום.

יצחק כהן: 180 מיליון.

יצחק כהן: אל תאבד אותו.

יצחק כהן: לך לוועדת הכנסת.

ניסן סלומינסקי: נמשיך בהסתייגויות, אבל לפני כן אני רוצה לשאול.

ניסן סלומינסקי: אני מבין שאחרי שנסיים את הנושא הזה, הוועדה תסיים את דיוניה או שתרצו להמשיך את הנושא.

גילה גמליאל: תסיים את דיוניה.

ניסן סלומינסקי: או שנרצה להמשיך בנושא של הקפיטציה.

גילה גמליאל: תסיים את דיוניה.

יעקב ליצמן: תסיים.

יצחק כהן: תסיים את דיוניה.

ניסן סלומינסקי: מחר נחדש את הישיבה ב-10:00?

ראובן ריבלין: ב-10:00.

ניסן סלומינסקי: ברשותכם, אני רוצה לדעת אם לשחרר את חברינו.

ראובן ריבלין: איפה שגית?

יצחק כהן: שגית לא מרגישה טוב.

ניסן סלומינסקי: אני מבין שנסיים את הנושא הזה של קצבאות, ויש לנו עוד קצת.

ניסן סלומינסקי: זה יהיה הסעיף האחרון שנדון בו הערב ומחר נתכנס שוב ב-10:30 בבוקר.

ניסן סלומינסקי: יש לנו את ההסתייגויות.

יעקב ליצמן: יש רביזיה שאתה לא יכול להצביע עליה כי לא עברה חצי שעה.

ניסן סלומינסקי: בינתיים, עד שנסיים את ההסתייגויות, תעבור חצי שעה.

שמרית גיטלין שקד: יש כאן את סעיפים 58 ו-59 שגם הם קשורים לפרק הזה.

ניסן סלומינסקי: נסיים את ההסתייגויות, כי אם לא נעשה את זה עכשיו, נצטרך מחר להתחיל מהתחלה.

שמרית גיטלין שקד: פסקה (11).

שמרית גיטלין שקד: הייתה כאן טענה של חבר הכנסת גפני לנושא חדש.

משה גפני: גם של ליצמן.

משה גפני: זה נושא חדש.

ניסן סלומינסקי: אין כאן דמי קבורה.

יצחק כהן: השיבוב הוא נושא חדש.

ניסן סלומינסקי: לא שיבוב.

ניסן סלומינסקי: אין כאן שיבוב.

יצחק כהן: יש שיבוב.

יצחק כהן: הנושא של שיבוב הוא נושא חדש.

ניסן סלומינסקי: זה נרשם.

ראובן ריבלין: לא אתה מחליט אלא מחליטה ועדת הכנסת.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, בואו נהיה דקה בשקט כדי שהיא תוכל להתרכז ונוכל לסיים.

שמרית גיטלין שקד: אני עוד לא מצביעה על הסתייגות של 56(1).

שמרית גיטלין שקד: נושא חדש.

שמרית גיטלין שקד: סעיף 58.

אראל מרגלית: את זוכרת את ההסתייגות שלנו?

שמרית גיטלין שקד: כן.

שמרית גיטלין שקד: ההסתייגות שלכם היא ל-59.

שמרית גיטלין שקד: אנחנו ב-58.

שמרית גיטלין שקד: סעיף 58 מדבר על הוראת שעה עד סוף דצמבר 2013.

שמרית גיטלין שקד: לסעיף 58 יש הסתייגות האומרת שהסעיף יימחק.

שמרית גיטלין שקד: לא צריך להצביע על ההסתייגות שהסעיף יימחק ואפשר להצביע על סעיף 58.

ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור סעיף 58 כהצעת הוועדה?

ניסן סלומינסקי: הצבעה סעיף 58 - אושר כהצעת הוועדה.

יצחק כהן: רביזיה.

שמרית גיטלין שקד: על סעיף 58?

יעקב ליצמן: כן.

אחמד טיבי: סעיף 58.

ראובן ריבלין: מחר בבוקר נצביע על הרביזיה.

ראובן ריבלין: אתה רוצה לחכות כאן עוד חצי שעה?

ראובן ריבלין: אין בעיה.

ראובן ריבלין: מצדי אל תעשה הפסקה.

אחמד טיבי: מה הבעיה?

אחמד טיבי: נישאר כאן.

שמרית גיטלין שקד: סעיף 59.

שמרית גיטלין שקד: הסתייגות של אראל מרגלית.

אראל מרגלית: אני רוצה להגיד משהו לגבי הגישה בנושא הקצבאות וגם מה קורה במקומות אחרים בעולם.

אראל מרגלית: אם רוצים לעשות קיצוץ בקצבאות וגם במקומות שעשו, לא מקצצים מהעבר אלא מקצצים מילדים שנולדים בעתיד.

אראל מרגלית: כך נעשה ב-2003 על ידי נתניהו וכך נעשה במקומות אחרים בעולם שקיצצו בקצבאות הילדים.

אראל מרגלית: לא מקצצים אצל ילדים שכבר נולדו.

אראל מרגלית: אני אומר לכם שגם קרן המטבע הבינלאומית שאתה רוצה להראות לה שאתה מתייעל, הורידה את דירוג האשראי של ישראל חודשיים אחרי שלפיד נכנס לתפקיד.

ראובן ריבלין: ומה עם הבנק העולמי?

אראל מרגלית: לכן אני נגד קיצוץ העבר.

אראל מרגלית: אם רוצים לעשות קיצוץ, תעשו את זה לגבי העתיד.

אראל מרגלית: הקיצוץ הכי טוב הוא לא רק מהעתיד אלא מ-יש עתיד.

ניסן סלומינסקי: מי בעד קבלת ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: הצבעה ההסתייגות לא התקבלה.

אראל מרגלית: אני רוצה רביזיה.

ניסן סלומינסקי: אתה צריך לחכות חצי שעה.

יצחק כהן: אין בעיה.

ניסן סלומינסקי: יש עוד הסתייגויות?

שמרית גיטלין שקד: לסעיף 56(11) אין הסתייגויות.

שמרית גיטלין שקד: הסעיף יימחק ולכן אם לא דורשים להצביע על הסעיף יימחק, אפשר להצביע.

שמרית גיטלין שקד: בסעיף 59 יש סעיפים קטנים (א), (ב).

ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור סעיף 59 כנוסח הוועדה?

ניסן סלומינסקי: הצבעה סעיף 59 – אושר כנוסח הוועדה.

יעקב ליצמן: רביזיה.

ניסן סלומינסקי: על זה אי אפשר.

ניסן סלומינסקי: אמרו שעל זה אי אפשר לעשות רביזיה.

יצחק כהן: אי אפשר.

ניסן סלומינסקי: יש לנו כמה רביזיות שדחינו אותן לרבע ל-4.

ניסן סלומינסקי: יש שתי רביזיות שצריכות להידון יותר מאוחר.

ראובן ריבלין: אני מבקש מאנשי האופוזיציה בכל לשון של בקשה שיסכימו שנצביע על הרביזיות עכשיו ולא נחכה חצי שעה.

עיסאווי פריג': רק בגללך.

יצחק כהן: באופן חד פעמי.

ראובן ריבלין: אדוני היושב ראש, באופן חד פעמי תצביע על כל ההסתייגויות.

אחמד טיבי: אני עונה בשם הקבוצה.

אחמד טיבי: אנחנו נענים לפנייה של רובי.

ניסן סלומינסקי: אבל לפי התקנון אי אפשר אלא אם כן הם מושכים את הרביזיות.

ניסן סלומינסקי: יש כאן את של אראל ושל ליצמן.

ראובן ריבלין: אם מסכימים, אפשר הכול.

ניסן סלומינסקי: הם אומרים שלא.

ראובן ריבלין: אם מסכימים, אפשר.

ראובן ריבלין: כל תקנון הכנסת אומר.

ראובן ריבלין: יש כרגע הנחה שכל חברי ועדת הכספים, הזמנת אותם כדין.

ראובן ריבלין: לכן בהסכמה אפשר הכול.

שמרית גיטלין שקד: על הרביזיות שביקשו רק עכשיו, הוא עוד לא הודיע.

שמרית גיטלין שקד: אולי יש חברי כנסת שרוצים לבוא להצביע על הרביזיה.

ראובן ריבלין: עם כל הכבוד ליועצת המשפטית, ויש לי הרבה כבוד לייעוץ המשפטי, אני אומר לך.

ראובן ריבלין: אם מסכימים, אין דבר בתקנון הכנסת שאי אפשר לעשות בהסכמה.

ראובן ריבלין: אני מבקש ממך לבטל את ההפסקה ונמשיך את הכול ברצף.

אראל מרגלית: אחרי ההצבעה, אתה סוגר את הישיבה?

ניסן סלומינסקי: כן.

אחמד טיבי: אני הודעתי בשם להלן הקבוצה שאנחנו מקבלים את ההצעה בהסכמה בין הקואליציה והאופוזיציה.

ניסן סלומינסקי: רגע.

ניסן סלומינסקי: הוא מושך את הרביזיה.

ניסן סלומינסקי: אראל מושך את הרביזיה.

ראובן ריבלין: הם לא יכולים למשוך כי הם רוצים שזה ייכנס בדפים הצהובים.

ראובן ריבלין: כאשר נניח לקריאה שנייה ושלישית, הם רוצים שההסתייגויות שלהם תהיינה רשומות.

ניסן סלומינסקי: יש מספיק הסתייגויות.

אחמד טיבי: ההסתייגות בצהוב היא ללא קשר לרביזיה.

ראובן ריבלין: אני אומר לך שאין דבר בתקנון שאי אפשר לא לעשות בהסכמות.

ניסן סלומינסקי: אראל משך את הרביזיה שלו.

ראובן ריבלין: יושב כאן האדם שחיבר את תקנון הכנסת.

ניסן סלומינסקי: יש לנו ייעוץ משפטי.

חמד עמאר: הם מושכים את הרביזיה.

ראובן ריבלין: את הרביזיה הוא יכול למשוך.

ראובן ריבלין: בסדר.

אחמד טיבי: אגב, עברו 22 דקות.

יצחק כהן: ליצמן לא יכול למשוך את הרביזיה, זה היה על קצבאות ילדים.

יעקב ליצמן: אני לא מבין מה מפריע לך להצביע מחר בבוקר.

ניסן סלומינסקי: יתחיל כל הדיון מחדש.

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: זאת רביזיה.

ראובן ריבלין: הוא רוצה שהסעיפים יאושרו.

יצחק כהן: יש עוד נושאים בוועדת הכנסת.

יצחק כהן: זה לא יאושר.

ניסן סלומינסקי: אני רק רוצה לשמוע מהם כי אנחנו רוצים לסיים.

אחמד טיבי: ההצעה שלנו היא להתכנס ב-11.

ניסן סלומינסקי: ב-10:30.

יעקב ליצמן: דבר ראשון נצביע על הרביזיה.

אחמד טיבי: בסדר.

אחמד טיבי: 10:30.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, מחר הוועדה מחדשת את הדיונים שלה ב-10:30.

אחמד טיבי: היום.

ניסן סלומינסקי: היום ב-10:30 מחדשים את הישיבה ואז תהיה הצבעה על ההסתייגויות ועל החוק.

ניסן סלומינסקי: אחר כך נמשיך הלאה לפי הסדר.

ראובן ריבלין: אני מציע לך לומר הפסקה.

ניסן סלומינסקי: אמרתי, הפסקה.

ראובן ריבלין: כדי שלא תצטרך לשלוח סדר יום.

ניסן סלומינסקי: מישהו ריכז את הנושאים שצריכים לעבור לוועדת הכנסת?

שמרית גיטלין שקד: כן.

ניסן סלומינסקי: תעבירי את זה ליריב.

ניסן סלומינסקי: יריב, הנושאים שעוברים לוועדת הכנסת, אתה רוצה שיגידו לך אותם עכשיו?

יריב לוין: יעבירו אלי את כל הנושאים החדשים.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.