ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 135, 2013-07-17 14:00

ניסן סלומינסקי: אנחנו כבר לא בדיון אלא למעשה אנחנו היום בהצבעות, אלא אם כן עולה נושא חדש, כי אז אז יינתן עליו הסבר ויכול להיות שיתקיים עליו דיון.

<עקב ליצמן: אני חייב לומר לך אדוני היושב ראש, שבדיונים אמרנו שלקראת ההצבעות נדון.

ניסן סלומינסקי: אם יש נושאים כאלה, נדון עליהם.

יצחק כהן: הצעה לסדר.

ניסן סלומינסקי: אנחנו יודעים שיש כאן קואליציה ויש אופוזיציה ולכל אחד יש את התפקיד שלו.

ניסן סלומינסקי: אני מקווה שכל אחד ינהג באופן שקול ומכובד, במובן הזה שאחד לא ייכנס לדברי השני ולא יפריע לו, ומצד שני גם לא נבזבז יותר מדי זמן אלא נתקדם בקצב הסביר.

ניסן סלומינסקי: לפני שאני מאפשר הצעות לסדר, אני רוצה להתייחס לדברים שפורסמו.

ניסן סלומינסקי: אני חשבתי שבשעה 11:00 נשב, אבל לצערי נמנע מאתנו לשבת בשעה 11:00 ובינתיים הדברים יצאו החוצה.

אלעזר שטרן: הם יצאו לפני 11:00.

<עקב ליצמן: לפחות תגיד שזה בעקבות לחץ האופוזיציה.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע מי הוציא את הדברים לפני כן.

אלעזר שטרן: לא אמרתי שאני יודע מי.

אלעזר שטרן: אמרתי שהדברים יצאו לפני 11:00.

ניסן סלומינסקי: לפחות עד 10:30, זה לא יצא וגם זה משהו.

יצחק כהן: הישגים כל כך אדירים, הישגים שכל כך הרבה אנשים לוקחים עליהם קרדיט.

יצחק כהן: זאת פשוט בושה לאינטליגנציה.

<עקב ליצמן: בסוף האופוזיציה הוציאה כמה דברים.

<עקב ליצמן: תגיד תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שבעקבות דבריו של ר' יצחק, אפשר לשנות דברים.

<עקב ליצמן: אפשר לשנות.

<עקב ליצמן: בלי איומים.

ניסן סלומינסקי: אין איומים.

ניסן סלומינסקי: אף אחד לא מאיים.

ניסן סלומינסקי: מי יכול לאיים על מי?

זהבה גלאון: יש לנו הצעות לסדר.

ניסן סלומינסקי: יהיו הצעות לסדר.

ניסן סלומינסקי: בסדר גמור.

<עקב ליצמן: עד לרגע זה אין לנו סדר יום.

<עקב ליצמן: אי אפשר לפתוח את ישיבת ועדת הכספים בלי שאנחנו יודעים מה סדר היום ומה הנושאים שבאים לפנינו ובאיזה שעות.

<עקב ליצמן: אין לי שום בעיה, אני מוכן לשבת כל הלילה.

יצחק כהן: אני ידעתי שב-8:30 באים להצבעות.

<עקב ליצמן: אי אפשר להביא לנו דברים בלי שאנחנו יודעים סדר יום.

<עקב ליצמן: לא פורסם סדר היום.

אחמד טיבי: זה בניגוד לתקנון.

<עקב ליצמן: נכון.

<עקב ליצמן: לא פורסם סדר היום.

<עקב ליצמן: יכול להיות שאתם לא רגילים.

<עקב ליצמן: אלעזר, אתה אף פעם לא הצבעת.

<עקב ליצמן: על פי חוק צריך לפרסם סדר יום ועד לרגע זה אנחנו לא יודעים על מה אנחנו צריכים לדון.

<עקב ליצמן: הצבעות, זה הדבר היחיד.

<עקב ליצמן: אולי נצביע אם זה לילה או יום?

<עקב ליצמן: אולי נצביע על כך שהממשלה נופלת?

<עקב ליצמן: אולי נצביע על כך שכמה אנשים כאן צריכים לקחת כמה כדורים?

מיקי רוזנטל: איזה כדורים?

<עקב ליצמן: לא יודע בדיוק.

<עקב ליצמן: היות שהייתי סגן שר, אני אמליץ לכם באמצע הישיבה.

<עקב ליצמן: סדר היום חשוב לי מאוד.

<עקב ליצמן: אחרי שאנחנו מתחילים, אני רוצה להבין איך מתחילים את היום.

אחמד טיבי: חשוב לכל הקבוצה.

מיקי רוזנטל: גם אתם הייתם קצת קבוצה.

מיקי רוזנטל: שמעתי שסגרו מאחורי הגב כל מיני דברים.

<עקב ליצמן: הם הוציאו דברים שהם התכוונו לכתחילה לא להכניס.

זהבה גלאון: יש לנו הצעה לסדר בנושא.

ניסן סלומינסקי: אני אנסה לתת סיכום של דברים מלכתחילה ואני אומר שוב, זה תלוי.

ניסן סלומינסקי: הסיכום הזה הוא לא סיכום עליו הוצבע אבל יצטרכו להצביע עליו כאן, ואם זה יעבור – יעבור, ומה שלא יעבור – לא יעבור.

באסל גטאס: מה ההתייחסות שלך לכך שאין סדר יום?

באסל גטאס: אנחנו ללא סדר יום.

ניסן סלומינסקי: לא יודע.

ניסן סלומינסקי: מנהל הוועדה אומר שיצא סדר יום.

<טמיר כהן: יצא.

<עקב ליצמן: איפה יצא?

<עקב ליצמן: למי יצא?

<עקב ליצמן: לי אין אינטרנט ואין לי פייסבוק.

<עקב ליצמן: סדר יום חייב להיות.

ניסן סלומינסקי: אומר מנהל הוועדה שיצא סדר יום.

אלעזר שטרן: מתי?

אלעזר שטרן: מתי זה נשלח?

<עקב ליצמן: לא קיבלנו.

<עקב ליצמן: באמת לא קיבלנו.

<טמיר כהן: המקורי יצא ב-26 ליוני ואין בו שינויים במועדים.

<טמיר כהן: כל שבוע לפני, קיבלתם.

<עקב ליצמן: אם כן, אין שינויים במה שהיה לפני חודש ולפני שבועיים?

<טמיר כהן: יצאו עדכונים.

<עקב ליצמן: לא קיבלנו.

ניסן סלומינסקי: ליצמן, קבענו מראש.

מרב מיכאלי: אדוני היושב ראש, חשוב שיהיה סדר היום אבל גם נוסח אין לנו.

מרב מיכאלי: אנחנו לא יודעות על מה אנחנו מצביעות.

<קריאה: על העדכונים האחרונים שיצאו לתקשורת.

ניסן סלומינסקי: הדפים מחולקים.

ניסן סלומינסקי: על כל נושא שיידון, יחולק הנוסח שלו.

באסל גטאס: ההשגות שלנו התייחסו לנוסח הקודם.

באסל גטאס: עכשיו אתם מביאים נוסח אחר.

ניסן סלומינסקי: אז יהיו לך השגות אחרות.

זהבה גלאון: אדוני, אני רוצה לדבר בבקשה.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך.

זהבה גלאון: זה יחסוך לך את הבלגן.

ניסן סלומינסקי: לא, לא יחסוך לי את הבלגן.

ניסן סלומינסקי: מראש לקחנו את זה בחשבון וזה בסדר.

ניסן סלומינסקי: זה הקטע של התקשורת.

ניסן סלומינסקי: כשנבקש מהתקשורת לצאת, פתאום הכול יסתיים.

זהבה גלאון: לא.

מיקי רוזנטל: מה נגמר עם סדר היום?

מיקי רוזנטל: לא הבנתי.

באסל גטאס: אנחנו צריכים סדר יום.

מיקי רוזנטל: אני לא צוחק.

<טמיר כהן: אתה לא חבר ועדה.

מיקי רוזנטל: בסדר טמיר.

מיקי רוזנטל: אני אהיה.

זהבה גלאון: אבל אראל חבר ועדה.

באסל גטאס: סדר יום מפורט.

גילה גמליאל: את הטענות אתם מפנים לטמיר וזה לא מגיע לו.

גילה גמליאל: הוא שלח לכולם.

מיקי רוזנטל: זה לא נגד טמיר.

גילה גמליאל: תעלו הצעות לסדר יותר מקוריות.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, מעכשיו מי שרוצה לדבר, יצביע.

ניסן סלומינסקי: כך עבדנו תמיד וכך יהיה.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לנסות לומר את השינויים שננסה להביא לאישור הוועדה.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שאלה שינויים טובים ויכולים לשפר את חוק ההסדרים ואפילו חלק מהתקציב.

ניסן סלומינסקי: אם הוועדה תחשוב כן, היא תאשר אותם, ואם לא, היא לא תאשר אותם.

<עקב ליצמן: אתה מתייחס גם לדברים האחרים שאם היא תרצה לאשר, היא תאשר, ואם לא, היא לא תאשר?

ניסן סלומינסקי: על הכול.

<עקב ליצמן: אתה נותן חופש הצבעה לקואליציה.

ניסן סלומינסקי: לא אמרתי חופש הצבעה.

ניסן סלומינסקי: אמרתי לוועדה יש את היכולת לאשר ולא לאשר.

ניסן סלומינסקי: אני בטוח שעל חלק מהדברים אתה תצביע בעד.

ניסן סלומינסקי: קצבאות ילדים.

ניסן סלומינסקי: אני הולך לפי הסדר של צד ההוצאה ואחר כך צד ההכנסה.

ניסן סלומינסקי: אני אדבר רק על המסגרת הכספית, למרות שבסך הכול, תוך כדי דיונים בוועדה, גובשו הרבה מאוד שינויים לטובה בחלקים עם רשות המסים וגם הם יובאו.

ניסן סלומינסקי: בנושא קצבאות הילדים, יש שני חלקים מהם מורכבות קצבאות הילדים כאשר חלק אחד הוא עד 2003, אז הקצבאות יותר גבוהות, והחלק השני הוא מ-2003, מה שנקרא הקצבאות החדשות.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נציע שהקצבאות עד 2003 יישארו ללא שינוי ויהיו כפי שהן היו.

<ראל מרגלית: זה ב-2003 כשנתניהו הטיל את הגזרות, אז הוא לקח מהשנה הנוכחית.

ניסן סלומינסקי: כן, אבל סיכמנו שתוכל להצביע ואז תהיה לך זכות לדבר.

ניסן סלומינסקי: אם זה יהיה כך, נתחיל להעלות ולהצביע, להעלות ולהצביע.

ניסן סלומינסקי: גם זאת אפשרות אבל אני לא רוצה להגיע לזה.

<עקב ליצמן: האם יש לנו תחשיבים על מה מדובר לגבי 2003?

<עקב ליצמן: כמה אנשים?

<עקב ליצמן: כמה כסף?

<עקב ליצמן: מה יורד?

<עקב ליצמן: אנחנו רוצים לדעת לפני שאתה מסביר.

<עקב ליצמן: אולי נצביע נגד.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שתצביע נגד.

ניסן סלומינסקי: אני אשמח.

ניסן סלומינסקי: אני נותן כרגע רקע כללי ואחר כך, כשנגיע לגופו של נושא, הנושא יוצג ויהיה עליו דיון.

ניסן סלומינסקי: תצביעו איך שתצביעו.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן, זה סדר גודל של 182 מיליון שקלים.

יצחק כהן: מתי זה נגמר?

<ראל מרגלית: 182 מיליון שקלים, מה הם?

<ראל מרגלית: בעודף?

ניסן סלומינסקי: השינוי שאנחנו עושים.

ניסן סלומינסקי: מזה שאנחנו לא משנים את גובה הקצבאות עד 2003 ויקבלו אותן כפי שזה היה.

אחמד טיבי: כמה זה?

ניסן סלומינסקי: 182 מיליון.

<ראל מרגלית: מקציבים עוד 182 מיליון שקלים כדי לעשות את ההדרגה בקצבאות.

ניסן סלומינסקי: הנושא הבא הוא עקרות הבית.

<עקב ליצמן: שכחת לומר לי כמה הורידו.

<עקב ליצמן: 3.5 מיליארד?

<עקב ליצמן: כמה הורידו?

<עקב ליצמן: שתהיה פרופורציה.

<עקב ליצמן: קיצצו ב-3.5 מיליארד שקלים, חוץ מכל הגזרות האחרות, אבל מה החזירו?

<ראל מרגלית: זה באמת חשוב להגיד.

<ראל מרגלית: הקיצוץ בכללותו, כמה הוא.

ניסן סלומינסקי: אראל, פעם אחרונה שאני מבקש, וגם מליצמן.

ניסן סלומינסקי: מי שרוצה לדבר, שירים אצבע ואני אתן לו לדבר אבל לא בדרך הזאת.

יצחק כהן: יש שאלות תוך כדי תנועה.

ניסן סלומינסקי: מה זה תוך כדי?

ניסן סלומינסקי: אדם מדבר.

יצחק כהן: כמה כסף הממשלה לקחה מהילדים האלה?

ניסן סלומינסקי: שמעתי את השאלה שלך.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה שיפסיקו לדבר רק כדי לשמוע מה אתה אומר?

ניסן סלומינסקי: אני חושב שזה לא נכון.

אחמד טיבי: האם אתה יודע מה המספרים?

ניסן סלומינסקי: אני יודע את המספרים ועוד דקה אני אומר אותם.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן, הקצבאות ל-2013, תוכננו ל-975 מיליון, ול-2014 לשני מיליארד ו-920 מיליון שקלים.

<עקב ליצמן: וביחד?

ניסן סלומינסקי: ביחד, תעשה חשבון לבד.

<עקב ליצמן: לך יש יתרון עלי כי אתה יודע את המספרים.

יצחק כהן: 3.9 מיליארד שקלים.

ניסן סלומינסקי: עקרות הבית.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים להציע לבטל את זה לחלוטין.

מיקי רוזנטל: כמה זה היה?

ניסן סלומינסקי: כאן 500 ובוועדת העבודה 200.

ניסן סלומינסקי: בסך הכול 700 מיליון שקלים.

ניסן סלומינסקי: מס הכנסה על יחידים שתוכנן ל-1.5 אחוזים, זה צריך להיות סדר גודל של ארבעה מיליארד ושבעים מיליון שקלים.

ניסן סלומינסקי: מה שאנחנו נרצה לעשות זה לדרג את זה כדי - על השכבה הנמוכה בין כה וכה זה לא יחול עליה - שעל מעמד הביניים לא יחול ה-1.5 אחוזים.

ניסן סלומינסקי: לכן אנחנו מבקשים שיחול רק אחוז אחד - ולא אחוז וחצי - וזאת עד משכורת של 14 אלף שקלים, שם נמצא מעמד הביניים, ומה-14 אלף עד 22 אלף - שם יהיה אחוז וחצי.

מיקי רוזנטל: איזה מעמד זסה מ-14 אלף עד 22 אלף?

ניסן סלומינסקי: כל אחד יגדיר את זה איך שהוא מגדיר.

<עקב ליצמן: איך שר האוצר הגדיר?

ניסן סלומינסקי: אני מדבר עלי ולא על שר האעוצר.

יצחק כהן: הוא מדבר על ריקי כהן מחדרה.

ניסן סלומינסקי: אני מדבר עלי.

ניסן סלומינסקי: שר האוצר ביקש אחוז וחצי על הכול.

<עקב ליצמן: זאת אומרת, מה שאתה אומר זה הישג של האופוזיציה.

ניסן סלומינסקי: תכף אני אדבר על הקרדיטים.

זהבה גלאון: זה הישג של כל חברי הוועדה.

ניסן סלומינסקי: זה של כל חברי הוועדה.

גילה גמליאל: וחברות הוועדה.

<עקב ליצמן: זה בניגוד לדעתו של שר האוצר.

<עקב ליצמן: ועדת הכספים החליטה את זה בניגוד לשר האוצר.

ניסן סלומינסקי: ובסופו של דבר שר האוצר והאוצר מצטרפים אלינו.

גילה גמליאל: הם חוזרים בהם.

יצחק כהן: אין מה להתהדר בזה.

יצחק כהן: אלה לא הישגים.

יצחק כהן: אלה קטעים קטנים.

ניסן סלומינסקי: השינוי הזה שווה סדר גודל של מיליארד שקלים.

משה גפני: מה שווה מיליארד שקלים?

ניסן סלומינסקי: השינוי במס.

משה גפני: זה לא מיליארד שקלים.

ניסן סלומינסקי: זה מיליארד שקלים.

מיקי רוזנטל: שכר של מעל 22 אלף, זה יותר מאחוז וחצי?

ניסן סלומינסקי: שני אחוזים.

ניסן סלומינסקי: עד למעלה.

ניסן סלומינסקי: אתה צודק, לא השלמתי את הדברים.

ניסן סלומינסקי: מ-14 עד 22 אלף – אחוז וחצי.

ניסן סלומינסקי: מ-22 אלף שקלים ומעלה, כל הדרגות – שני אחוזים.

ניסן סלומינסקי: בנושא של השכלה גבוהה, נושא שעלה כאן.

ניסן סלומינסקי: הביטול של נקודות הזיכוי שאמורות להיות לבוגרי תואר ראשון, אחוז לשלוש שנים.

<עקב ליצמן: את זה הוא ביטל לפני שנתיים.

משה גפני: הוא לא ביטל.

<עקב ליצמן: סתם עבד עלינו.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: הוועדה צריכה לעשות את זה אלא שניסו להגיע להסכמים.

משה גפני: הוא לא ביטל.

<עקב ליצמן: אתה יודע מה?

<עקב ליצמן: הוא גם יכול להגיד שהוא הקים את המדינה.

ניסן סלומינסקי: ליצמן, אתה עושה טעות אחת כי את הקרדיט אני רוצה לתת לכל הוועדה.

באסל גטאס: ליצמן, כל המידע שלנו מגיע מה-Ynet ומהתקשורת.

באסל גטאס: עכשיו יש לנו הזדמנות להבין את הדברים באופן מהימן ולשמוע את יושב ראש הוועדה.

באסל גטאס: עכשיו אתה מבין שלכל הוועדה פתאום מגיע קרדיט.

באסל גטאס: איך זה קרה?

באסל גטאס: אנחנו מקבלים את המידע האמיתי.

מיקי רוזנטל: אתה בא עם דברים מוגמרים.

ניסן סלומינסקי: אני אסביר.

<עקב ליצמן: אתה תמים אם אתה חושב שאף אחד כאן לא יודע מה הוא נתן.

<עקב ליצמן: הוא, היושב ראש, עושה את זה כהצגה לתקשורת.

<עקב ליצמן: גם אני עושה את זה כהצגה.

ניסן סלומינסקי: אני ממש לא עושה את זה כהצגה.

ניסן סלומינסקי: סלח לי, אני ממש לא עושה את זה כהצגה ויעידו כל אמצעי התקשורת.

מיקי רוזנטל: הרי הכול כבר פורסם.

ניסן סלומינסקי: זה פורסם בגלל שדחו את הישיבה מ-11:00.

ניסן סלומינסקי: זה תוכנן להיות ב-11:00.

<עקב ליצמן: היושב ראש אשם.

ניסן סלומינסקי: לא היושב ראש אשם.

ניסן סלומינסקי: אף אחד לא אשם.

ניסן סלומינסקי: השכלה גבוהה.

ניסן סלומינסקי: נציע שתישאר נקודת זיכוי אחת לבוגרי תואר ראשון לשנה וחצי נקודת זיכוי לבוגרי תואר שני למשך שנה.

ניסן סלומינסקי: השינוי הוא רק שלגבי תואר ראשון שפעם הנקודה הייתה לשלוש שנים, התקופה קוצצה לשנה אחת.

גילה גמליאל: זאת הוראת שעה.

יצחק כהן: פגעו בסטודנטים.

יצחק כהן: פגעו בהם חזק מאוד.

<ראל מרגלית: גם הורידו לשנה במקום שלוש שנים וגם לגבי תואר שני שהייתה לו נקודת זיכוי אחת, הורידו לחצי נקודה.

יצחק כהן: כן.

יצחק כהן: פגעו בהם.

גילה גמליאל: נכון, אבל התאחדות הסטודנטים הגיעה אתם להסכמות.

גילה גמליאל: זאת הייתה הבעיה.

<עקב ליצמן: כשהתחלתם, לא חלמתם לעשות את זה.

<עקב ליצמן: עשיתם את זה כדי שיהיה לכם מה להוריד.

יצחק כהן: יש כאן פגיעה קשה בסטודנטים.

גילה גמליאל: לפחות הצלחנו למזער את זה וזאת תהיה הוראת שעה.

<עקב ליצמן: אמת.

יצחק כהן: אני כל כך מעריך אותך, גילה, אבל יש פה פגיעה קשה בסטודנטים.

גילה גמליאל: בהחלט.

גילה גמליאל: לא בסטודנטים אלא באקדמאים.

ניסן סלומינסקי: הקיצוץ הזה תוכנן להיות 190 מיליון.

ניסן סלומינסקי: ההצעה תהיה למתן את הקיצוץ ל-120 מיליון.

ניסן סלומינסקי: כלומר, על ידי זה שתישאר נקודת זכות למשך שנה לבוגרי תואר ראשון וחצי נקודת זכות למשך לבוגרי תואר שני.

ניסן סלומינסקי: ההצעה הייתה שזאת תהיה הוראת שעה כדי שבתקציב הבא אפשר יהיה שוב לדון ואולי להחזיר עטרה ליושנה.

גילה גמליאל: הוראת שעה.

גילה גמליאל: סגרנו את זה היום בקואליציה.

ניסן סלומינסקי: זאת כרגע ההצעה.

<אובן ריבלין: זה בוקרה פיל מישמיש.

<שגית אפיק: הוראת שעה, לכמה זמן?

<עקב ליצמן: להחזיר או לפגוע?

גילה גמליאל: להחזיר את הזכויות.

יצחק כהן: כרגע לפגוע.

<עקב ליצמן: זאת אומרת, החוק אומר לפגוע והוראת השעה אומרת להחזיר את הזכויות.

<עקב ליצמן: מתי אפשר להגיש הסתייגויות לזה?

יצחק כהן: הגשתי.

ניסן סלומינסקי: כשנעלה כל נושא, תוכלו להגיש הסתייגות.

יצחק כהן: אני הגשתי הסתייגות בשם הקבוצה.

גילה גמליאל: אני הגשתי אתמול הסתייגות וקיבלו את זה היום.

גילה גמליאל: אין צורך להגיש הסתייגות.

ניסן סלומינסקי: לא, לא קיבלו.

ניסן סלומינסקי: יצטרכו להגיש הסתייגות.

<עקב ליצמן: ודאי.

<עקב ליצמן: יש דברים חדשים.

ניסן סלומינסקי: אמרנו שכל נושא שיעלה, תוכל להגיש הסתייגות ויעשו עליה הצבעה.

יצחק כהן: הסתייגות בשם הקבוצה.

ניסן סלומינסקי: אבותיי, אני מודיע שוב.

ניסן סלומינסקי: אני נתתי רק תמונה כוללת.

ניסן סלומינסקי: כל נושא אליו נגיע, אפשר יהיה להגיש הסתייגות ותהיינה הצבעות.

ניסן סלומינסקי: משפרי הדיור.

ניסן סלומינסקי: המס של שלושה וחצי אחוזים נחשב כ-500 מיליון שקלים ב-2013 ומיליארד וחמישים ב-2014.

ניסן סלומינסקי: סך הכול מיליארד וחצי שקלים.

ניסן סלומינסקי: את זה אנחנו מבטלים.

באסל גטאס: עד מחיר של 4.5 מיליון שקלים לדירה.

<קריאה: מבטלים את כל התקנה לגבי משפרי דיור?

ניסן סלומינסקי: כן.

זהבה גלאון: מה הסכום בסך הכול עד עכשיו?

<עקב ליצמן: מה עם המענקים לירושלים?

<עקב ליצמן: זה לא הולך לעבור.

<עקב ליצמן: אתה נותן יד לזה?

<עקב ליצמן: החוק לא עובר.

<עקב ליצמן: ביטול המענקים.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע להגיד.

ניסן סלומינסקי: אם זה לא עולה לכנסת, אני לא יודע.

<עקב ליצמן: זה כבר שבועיים למעלה.

ניסן סלומינסקי: זה לא קשור לחוק התקציב.

ניסן סלומינסקי: יצטרכו למשוך את זה ולדון בזה מחדש.

ניסן סלומינסקי: החוק תוקן.

<עקב ליצמן: עוד יום-יומיים אין לך על מה לדבר.

ניסן סלומינסקי: החוק תוקן ויצטרכו למשוך ולתקן אותו שוב, אם הם לא יעלו את זה.

<עקב ליצמן: מישהו בדק למה שבועיים זה לא נדון?

ניסן סלומינסקי: לא, אני לא הצלחתי לבדוק כי עסקתי במשהו אחר.

זהבה גלאון: כמה בסך הכול כל הסכום?

משה גפני: רגע.

משה גפני: אלה כל הדברים?

ניסן סלומינסקי: יש עוד נושא אחד שאני רוצה לעשות אותו ונדון בו לקראת הסוף.

באסל גטאס: לא אמרת כמה זה חוסך בנושא משפרי הדיור.

ניסן סלומינסקי: מיליארד וחצי שקלים.

<עקב ליצמן: תקציב הישיבות קיבל תוספת?

יצחק כהן: תקציב הישיבות וההתנחלויות.

אחמד טיבי: ביטול פראוור.

<עקב ליצמן: תקציב תלמידי חוץ לארץ בישיבות, קיבל תוספת או מחקו?

ניסן סלומינסקי: לא יודע.

<עקב ליצמן: אפשר לקבל תשובה לפני שממשיכים?

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע לענות.

ניסן סלומינסקי: זה לא אצלנו.

ניסן סלומינסקי: תקציב הישיבות כרגע לא אצלנו בחוק ההסדרים.

<עקב ליצמן: אבל זה בחוק התקציב.

ניסן סלומינסקי: כשנגיע לחוק התקציב תשאל את זה.

<עקב ליצמן: אתה מונה את כל הסעיפים של הקואליציה.

ניסן סלומינסקי: דיברתי על השינויים.

<עקב ליצמן: איפה תלמידי חוץ לארץ?

<עקב ליצמן: אני רוצה להבין, אתה נתת יד למחוק אותם?

ניסן סלומינסקי: אני לא נתתי יד למחוק שום דבר.

<עקב ליצמן: אתה נותן יד לפושעים?

מיקי רוזנטל: לפני חודש כתבתי בדיוק מה לא יהיה, כולל האחוזים של מס ההכנסה.

מיקי רוזנטל: כל ההישגים האלה, זה הכול קומבינה שלי עם שר האוצר.

אחמד טיבי: אתה מומחה לעזים.

יצחק כהן: בתור רועה צאן ותיק, אתה מומחה לעזים.

זהבה גלאון: אני חוזרת על השאלה.

זהבה גלאון: מה הסכום בסך הכול?

זהבה גלאון: בכמה השתפר מצבנו בסך הכול?

משה גפני: כושר השתכרות נשאר?

ניסן סלומינסקי: אמרתי שאני משאיר את זה לסוף.

ניסן סלומינסקי: יש לי מלחמה שהיא לא נגמרה.

ניסן סלומינסקי: אני הודעתי אבל יש לי מלחמה.

ניסן סלומינסקי: עד סוף הדיון זה יסתיים.

<עקב ליצמן: אדוני, את סדר היום לא קיבלנו.

<עקב ליצמן: הייתי כאן ב-8:30.

ניסן סלומינסקי: באותו נייר שהוזמנת ל-8:30, גם הוזמנת להמשך הדיון.

ניסן סלומינסקי: בתשובה לשאלה של זהבה.

ניסן סלומינסקי: סך הכול זה סדר גודל של כשלושה וחצי מיליארד שקלים, כאשר החלק התקציבי של זה הוא מתוך 12,741 מיליארד שקלים.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, השינוי שאנחנו נעשה בעזרת השם, זה משהו עצום שאני חושב שלא היה אף פעם, הוא כ-27.5 אחוזים שאנחנו משנים מהבחינה התקציבית בנושא הזה.

מרב מיכאלי: מאיפה זה בא?

ניסן סלומינסקי: עכשיו אני רוצה להתייחס לזה.

ניסן סלומינסקי: זה היה הדבר הראשון.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן אנחנו אנשי קואליציה.

משה גפני: אני לא.

ניסן סלומינסקי: אני יודע.

ניסן סלומינסקי: אני אומר אנחנו כדי שלא לומר אני.

ניסן סלומינסקי: מאחר שאני לא רוצה לומר אני, אני אומר אנחנו.

משה גפני: הודעת על כושר השתכרות ועכשיו אתה לא מודיע.

משה גפני: אתה בעל הבית כאן.

ניסן סלומינסקי: לא אמרתי כלום.

משה גפני: יש כאן דיקטטור במדינה הזאת?

משה גפני: שר האוצר נותן לכם הוראות.

ניסן סלומינסקי: ר' משה, לא אמרתי לא כך ולא כך.

ניסן סלומינסקי: לא אמרתי דבר.

משה גפני: אבל הודעת לעיתונאים.

ניסן סלומינסקי: אני יודע.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שהודעתי.

יצחק כהן: ניסן, אין לך מושג איזה כוח יש לך בידיים.

ניסן סלומינסקי: עזוב.

משה גפני: עזבתי.

משה גפני: אצלי לא היה דבר כזה.

משה גפני: שר האוצר לא היה מכתיב לי.

ניסן סלומינסקי: אף אחד לא מכתיב.

משה גפני: אני בעל הבית ולא הוא.

ניסן סלומינסקי: אף אחד לא מכתיב.

ניסן סלומינסקי: אתה צעקת עלי גם בדברים אחרים ואמרתי לך שתחכה עד הסוף ותראה.

משה גפני: מה תגיד לאישה הערבייה?

משה גפני: מה יגיד שר האוצר לאישה הערבייה?

משה גפני: שאין לה עבודה.

משה גפני: מה תגיד לה, שהיא תשלם ארנונה 5,000 שקלים?

ניסן סלומינסקי: מישהו אמר משהו אחר?

משה גפני: שר האוצר.

ניסן סלומינסקי: מי אמר לך?

משה גפני: אני אומר לך.

משה גפני: תאמין לי שאני יודע יותר טוב ממך.

אחמד טיבי: אז תודיע מראש שזה בוטל.

משה גפני: כן.

משה גפני: תגיד.

משה גפני: כמו שאמרת לעיתונאים.

זהבה גלאון: ומה עם הפיתה שלא נותנים?

משה גפני: דיקטטור הגיע למדינה.

זהבה גלאון: לא אישרו להם את הפיתה בפיקוח.

זהבה גלאון: נראה לכם סביר?

<עקב ליצמן: למה הם קטנוניים כאלה?

<עקב ליצמן: פיתה הם לא יודעים לתת לו.

<עקב ליצמן: שמעתי את הנאום.

<עקב ליצמן: פיתה לא יודעים לתת לו.

<עקב ליצמן: את המינימום לבן אדם לאכול.

אחמד טיבי: מה הקשר בין מרצ לפיתה?

אחמד טיבי: לא הבנתי.

<עקב ליצמן: שר האוצר.

מרב מיכאלי: פיתת מחמד.

באסל גטאס: באמת הפתעה שמגלים שיש חצי מיליארד שקלים נוספים, הכנסות מדיבידנדים של חברות ממשלתיות.

באסל גטאס: אולי אפשר להחזיר את נקודת הזיכוי לסטודנטים.

ניסן סלומינסקי: מרב, אני מתנצל.

ניסן סלומינסקי: לא נותנים לי לענות על השאלה שלך ולכן אני ממשיך.

מרב מיכאלי: האמת שכל החברות והחברים מחכים בקוצר רוח.

ניסן סלומינסקי: הם לא מחכים.

מיקי רוזנטל: אבל גם אני רוצה תשובה.

ניסן סלומינסקי: לא נותנים לי לענות.

ניסן סלומינסקי: אני מנסה כבר שלוש פעמים לתת תשובה שאומרת מהיכן זה.

<עקב ליצמן: עכשיו תגיד לי מה אנחנו הולכים לשלם עבור זה.

מרב מיכאלי: מאיפה יבוא הכסף הזה עכשיו?

זהבה גלאון: על חשבון מה זה בא?

<עקב ליצמן: ארבעה מיליארד שקלים.

<עקב ליצמן: מה אנחנו נשלם עבור זה?

ניסן סלומינסקי: ראה את ההבדל, איך מירב שואלת ואיך אתה שואל את אותה שאלה.

<אובן ריבלין: אין ארוחות חינם.

ניסן סלומינסקי: אפשר לשאול את השאלה באופן מכובד ואני מתכוון לענות, אבל אם תיתנו לי, ואם לא –נתחיל ישר בדיון התקציבי.

ניסן סלומינסקי: אני אנסה עוד פעם אחת.

זהבה גלאון: אדוני, אני ביקשתי הצעה לסדר ואני מחכה.

ניסן סלומינסקי: אני עוד לא התחלתי את הדיון.

ניסן סלומינסקי: אני נותן רקע.

ניסן סלומינסקי: לחלק הזה אני רוצה לתת קרדיט לכל חברי הוועדה.

זהבה גלאון: לאיזה חלק?

ניסן סלומינסקי: מה שאמרתי עד עכשיו, לפני שאני נותן תשובה לדברים האחרים.

זהבה גלאון: אני רוצה להבין איך איציק כהן, ליצמן ואני שותפים לקרדיט.

זהבה גלאון: גם אחמד טיבי ואראל.

זהבה גלאון: פתאום אנחנו שותפים.

זהבה גלאון: גם מירב.

<אובן ריבלין: אם לא הייתם צועקים, זה לא היה קורה.

מיקי רוזנטל: אני לא שותף.

מיקי רוזנטל: אני חושב שזאת שערורייה.

מיקי רוזנטל: אתם מנקים את המצפון שלכם.

זהבה גלאון: אל מי אתה מדבר?

מיקי רוזנטל: אתם ממשיכים לדפוק את העניים.

מיקי רוזנטל: לקואליציה.

זהבה גלאון: זה בסדר.

ניסן סלומינסקי: אז אין קרדיט לאופוזיציה.

זהבה גלאון: לא הצלחתי להבין איך ליצמן פתאום קשור לקרדיט.

מיקי רוזנטל: משפחה עם 6,000 שקלים.

מיקי רוזנטל: זאת המשמעות של הגזרות.

מיקי רוזנטל: אחר כך, כל השאר הם סתם דיבורים.

מיקי רוזנטל: דיבורים וקשקושים.

זהבה גלאון: שלושה וחצי מיליארד, על חשבון מה זה בא?

מרב מיכאלי: זה מה שביקשתי לדעת.

באסל גטאס: איך מכסים אותם.

ניסן סלומינסקי: פעם רביעית שאני מנסה וזהו.

ניסן סלומינסקי: אם לא אצליח, אני מתחיל את הדיון.

זהבה גלאון: מה עם שעון החול שלך?

ניסן סלומינסקי: היום אין דיבורים אלא רק הצבעות.

ניסן סלומינסקי: המקורות לדבר הזה, מאחר ואנחנו אנשי קואליציה, ניסינו גם בדבר הזה לעזור במציאת הפתרונות כי אני לא מרגיש שאפשר לקצץ סכום כזה ולהגיד לאוצר שעכשיו ישבור את הראש.

ניסן סלומינסקי: אנחנו צריכים להיות שותפים ואכן הועלו רעיונות.

זהבה גלאון: אנחנו.

זהבה גלאון: בעיקר אנחנו.

ניסן סלומינסקי: את רוצה שאני אגיד כל הזמן אני, אני, אני?

ניסן סלומינסקי: מה את רוצה?

זהבה גלאון: כן.

זהבה גלאון: אתם זה אתם.

ניסן סלומינסקי: אנחנו, זה לא כולל את האופוזיציה.

זהבה גלאון: אתם זה הקואליציה בוועדה.

זהבה גלאון: זה מה שעשיתם.

ניסן סלומינסקי: אנחנו זה הקואליציה.

ניסן סלומינסקי: בסדר גמור.

ניסן סלומינסקי: אנחנו זה כולל את הקואליציה ומי שרוצה להרגיש את עצמו טוב.

<ראל מרגלית: אצלנו כשאומרים שותפים, מתכוונים לחלוקה ברווחים.

ניסן סלומינסקי: אמת, אבל אתם לא רוצים חלוקה, אז בסדר.

ניסן סלומינסקי: המקורות יהיו כאלה: קצבאות הילדים נשארות כפי שהן נשארות.

ניסן סלומינסקי: הנושא של מס הכנסה של אחוז וחצי, משכר של 22 אלף שקלים לחודש המס יעלה לשני אחוזים במקום אחוז וחצי.

ניסן סלומינסקי: תהיה הקפאת מדרגות המס.

<עקב ליצמן: מה הסכום?

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע להגיד לך בדיוק אבל זה סדר גודל שבסוף יכול להתקרב לכיוון המיליארד.

ניסן סלומינסקי: פחות.

<ראל מרגלית: מה, חצי אחוז מעל 22 אלף שקלים?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: פלוס ההקפאה.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע להגיד לך מה הסכום ואני לא רוצה סתם לזרוק מספר.

ניסן סלומינסקי: לא יודע להגיד כרגע.

ניסן סלומינסקי: יהיה על זה דיון, כך שתוכלו לשאול את אנשי האוצר ויכול להיות שהם ידעו להגיד יותר.

<אובן ריבלין: בר סימנטוב כאן.

ניסן סלומינסקי: כולם יהיו כאן.

<עקב ליצמן: זה לא שייך לבר סימנטוב.

ניסן סלומינסקי: לא חשוב.

ניסן סלומינסקי: כולם נמצאים כאן.

<אובן ריבלין: נמצא כאן מנהל אגף המסים.

מרב מיכאלי: ניסן, לא הבנתי.

מרב מיכאלי: איך הקפאת מדרגות המס בדיוק משפרת את מצב הציבור?

ניסן סלומינסקי: לא אמרתי שהכול משפר.

<עקב ליצמן: מצב הרוח משתפר.

מרב מיכאלי: מרגישים טוב.

מרב מיכאלי: תורמים לגירעון.

מרב מיכאלי: את זה אני מבינה.

מרב מיכאלי: יש כאן סתירה פנימית.

מרב מיכאלי: אם באנו לתקן את המיסוי בשביל לא לפגוע בציבור שלא צריך לפגוע בו, אז לא הבנתי איך באותה נשימה עושים הקפאה של מדרגות המס, שזה יפגע בציבור שלא צריך לפגוע בו.

ניסן סלומינסקי: זה יפגע פחות.

מרב מיכאלי: באמת, אדוני היושב ראש, לא הבנתי.

ניסן סלומינסקי: אם לא הבנת, בסדר, אז לא הבנת.

ניסן סלומינסקי: מותר לך לא להבין.

מרב מיכאלי: זאת פגיעה בציבור.

ניסן סלומינסקי: אם זאת נראית בעיניך פגיעה בציבור, בשקלול הכולל, תצביעי נגד זה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו חושבים שזה שיפור.

ניסן סלומינסקי: בסך הכול, בראייה הכוללת של המהלך הזה, זה שיפור.

ניסן סלומינסקי: את יכולה לעשות את החשבונות, ועשינו את החשבונות, ותראי שזה שיפור.

<ראל מרגלית: כמה יותר מס גובים בגלל ההקפאה?

ניסן סלומינסקי: כשנגיע לכל נושא, תשאלו.

<ראל מרגלית: כי כאן אתה הסברת יפה את ה-22 אלף.

ניסן סלומינסקי: נמצאים כאן אנשי האוצר והם יסבירו לכם אחר כך.

<ראל מרגלית: למה לא עכשיו?

ניסן סלומינסקי: אנחנו נגיע לכל נושא בפני עצמו.

ניסן סלומינסקי: אנחנו לא דנים אלא אני נותן רקע.

ניסן סלומינסקי: אנחנו עוד לא דנים על הנושא עצמו.

ניסן סלומינסקי: רציתי שתהיה תמונה כוללת.

ניסן סלומינסקי: דבר שני.

ניסן סלומינסקי: מה שאנחנו עושים – זה רעיון חדש שאף פעם לא היה בחוק ההסדרים – זה שאמרנו, לפחות מה שאני הרגשתי, שמצד אחד אנחנו גוזרים על הציבור גזרות קשות ומצד שני מגיעים לכאן שרים די מדושני עונג ובאמת מראים שהתקציב שלהם גדל.

ניסן סלומינסקי: הגיע למשל שר החינוך שתקציבו גדל בתשעה וחצי מיליארד שקלים, הגיע שר התחבורה שתקציבו גדל בארבעה מיליארד וכולי.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שאני מרגיש כאן

ניסן סלומינסקי: שאם כל כך קשה שצריך להעלות מע"מ, מס הכנסה וכולי, איך מצד שני יש כסף להגדיל תקציבי משרדים מעבר לעלייה הרגילה?

זהבה גלאון: קיצצתם עכשיו בכל משרד?

ניסן סלומינסקי: לכן ביקשנו, וזה נקלט ויהיה קיצוץ.

ניסן סלומינסקי: כלומר, למשרד החינוך יקצצו חצי מיליארד שקלים לצורך הנושא וגם למשרד התחבורה יקוצץ סכום של חצי מיליארד.

ניסן סלומינסקי: שר האוצר סיכם עם השרים הרלוונטיים כך קיבלנו עוד מיליארד שקלים לצורך הנושא שלנו.

מרב מיכאלי: באיזה סעיפים זה יקוצץ?

ניסן סלומינסקי: רגע.

ניסן סלומינסקי: עוד מעט יסבירו את זה.

יצחק כהן: אצל החרדים.

ניסן סלומינסקי: אני נותן תמונת רקע ואחר כך ניכנס לכל אחד מהנושאים בפירוט.

ניסן סלומינסקי: לחצנו למצוא מקורות נוספים מחוץ לקופסה ואכן יהיה עוד חצי מיליארד שקלים מהדיבידנדים של החברות הממשלתיות, סכום שייכנס לתמונה וגם זה דבר חשוב.

ניסן סלומינסקי: מי שרוכש קרקע וצריך לשלם חמישה אחוזים, העלינו את הסכום לשישה אחוזים.

ניסן סלומינסקי: במקום חמישה אחוזים, שישה אחוזים.

ניסן סלומינסקי: בנושא הזה של קרקע למגורים לא הסכמנו – או לא הסכמתי.

ניסן סלומינסקי: כל התפיסה של הממשלה היא להוריד את המחירים ואם אתה מעלה את מחיר הקרקע גם למגורים, בסך הכול אתה תגרום אולי בעקיפין לעליית מחירים ולא לירידה.

ניסן סלומינסקי: לכן סוכם שההעלאה הזאת מחמישה לשישה אחוזים תהיה על הנושא המסחרי ולעומת זאת כל מי שירכוש קרקע למגורים, קבלן או אדם, אם הוא בונה בתוך שלוש שנים, לגביו האחוז לא יעלה.

ניסן סלומינסקי: בעיקר זה יהיה לנושא מסחר, קניונים וכולי.

ניסן סלומינסקי: אלה המקורות.

ניסן סלומינסקי: זה פחות או יותר.

מרב מיכאלי: לגבי הפחות או יותר, זה בדיוק הסכום?

ניסן סלומינסקי: זה משלים בדיוק.

מרב מיכאלי: בדיוק אחד לאחד.

מרב מיכאלי: שקל תמורת שקל.

ניסן סלומינסקי: רגע.

ניסן סלומינסקי: עוד דבר אחד.

ניסן סלומינסקי: סליחה.

מיקי רוזנטל: החברות הגדולות ישלמו.

מיקי רוזנטל: רעיון לא רע.

ניסן סלומינסקי: עוד דבר אחד.

ניסן סלומינסקי: יהיה פלט נוסף שהממשלה תעשה על משרדי הממשלה כדי להשלים את מה שצריך להשלים, כדי להגיע לשלושה וחצי מיליארד שקלים.

ניסן סלומינסקי: בזה תמה ההקדמה.

זהבה גלאון: מה למשל עם ה-12 מיליארד שקלים שטבע קיבלה והשניים ומשהו מיליארד שאינטל קיבלה.

זהבה גלאון: אי אפשר לקחת את ההטבות האלה בחשבון?

ניסן סלומינסקי: אלה הטבות שהם קיבלו ואנחנו באמת מנסים להעלות את הנושא ולבטל.

מרב מיכאלי: שלושה וחצי מיליארד קיצוץ רוחבי בנוסף לחינוך והתחבורה?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: לא עשו שלושה וחצי.

ניסן סלומינסקי: להשלים לשלושה וחצי.

ניסן סלומינסקי: להערכתי צריך פחות ממיליארד, אני חושב הרבה פחות, אבל נניח עד מיליארד.

ניסן סלומינסקי: מה שצריך שיכסה, יעשו את זה בקיצוץ רוחבי במשרדי הממשלה השונים.

מיקי רוזנטל: גם במשרד הרווחה?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אני מניח שיחריגו משרדים.

מיקי רוזנטל: התוספת של המאתיים מיליון שקלים לעניים, יקצצו אותה.

ניסן סלומינסקי: שוב, אני לא יודע להגיד לך באיזה משרדים.

באסל גטאס: מתי נדע?

באסל גטאס: מתי יהיה לנו את הפירוט?

ניסן סלומינסקי: עוד מעט.

יצחק כהן: כמה פלט יהיה?

<עקב ליצמן: כמה יקצצו במשרד האוצר?

ניסן סלומינסקי: לא יקצצו ברווחה.

ניסן סלומינסקי: נגיע לכל נושא בנפרד ואתם תשאלו את השאלות האלה ואנשי האוצר יענו לכם.

<עקב ליצמן: אני מבקש אדוני שלא יהיה קיצוץ במשרדי יש עתיד אבל בכל זאת אני שואל לגבי משרדים אחרים.

זהבה גלאון: משרד החינוך זה יש עתיד.

זהבה גלאון: אין עתיד.

<עקב ליצמן: כמה קיצוץ יהיה במשרדים אחרים?

<עקב ליצמן: למשל, אני יודע ממקורות שלי שיש במשרד התחבורה קיצוץ גדול.

יצחק כהן: מה הקפיאו בתחבורה?

<עקב ליצמן: איפה מרידור?

<עקב ליצמן: אולי תענה לי אם זה נכון מה שאני אומר או לא.

<עקב ליצמן: האם יש קיצוץ גדול במשרד התחבורה?

<עקב ליצמן: האם יש קיצוץ של חצי מיליארד שקלים שמיועדים לכבישים?

יצחק כהן: כן, כן.

<עקב ליצמן: תגיד לי אם כן או לא.

<עקב ליצמן: למה אתה לא אומר?

<עקב ליצמן: אני אומר לך שיש.

<עקב ליצמן: למה אתה שותק כשיש קיצוץ של חצי מיליארד שקלים במשרד התחבורה?

ניסן סלומינסקי: אבל אני אמרתי את זה.

ניסן סלומינסקי: למה אתה צועק?

ניסן סלומינסקי: אני אמרתי את זה.

יצחק כהן: הוא שואל איזה פרויקטים הוקפאו.

ניסן סלומינסקי: ליצמן, אתה יודע שהכעס מקלקל את השורה.

ניסן סלומינסקי: אני אמרתי.

<עקב ליצמן: אני עדיין לא כעסתי.

<עקב ליצמן: אתה לא יודע מה זה כעס.

<עקב ליצמן: זה לא כעס בעיני.

<עקב ליצמן: עד הרגע הזה אני רק רוצה להבין.

יצחק כהן: שאול, איזה פרויקטים הוקפאו?

ניסן סלומינסקי: כשנגיע לזה, אתה תשאל.

יצחק כהן: פרויקטים מצילי חיים?

יצחק כהן: איזה?

ניסן סלומינסקי: רבותיי, בזה תמה ההקדמה.

ניסן סלומינסקי: עכשיו יש הצעות לסדר.

ניסן סלומינסקי: לשאלות שאתם שואלים לגבי החצי מיליארד, ניתן לאנשי האוצר להסביר את זה.

ניסן סלומינסקי: אני רק אחלק לכם את הנייר.

<טמיר כהן: במקביל נחלק לכם את הצעת התקציב המעודכנת, כולל הסעיפים בהם הופחתו הסכומים, כך שתוכלו לראות.

<ראל מרגלית: שאלה.

<ראל מרגלית: במשרד החינוך, חצי מיליארד שקלים, האם זה פלט או שיש סעיפים תקציביים?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: זה לא פלט.

ניסן סלומינסקי: עכשיו הולכים להסביר את זה.

ניסן סלומינסקי: בדיוק את זה אני הולך להסביר.

<אובן ריבלין: יש לך שם תקציב קשוח.

<אובן ריבלין: אי אפשר לעשות עליו פלט.

<אובן ריבלין: זאת אומרת, רק על תקציב הפעילויות שהן לא קשוחות אפשר להוריד חצי מיליארד.

<ראל מרגלית: אני רוצה לדעת על איזה פעילויות.

ניסן סלומינסקי: עכשיו הולכים להסביר בדיוק את זה.

ניסן סלומינסקי: כל אחד יוכל להביע את עמדתו בעד ונגד.

זהבה גלאון: חצי מיליארד בחינוך, חצי מיליארד בתחבורה, זה מיליארד.

זהבה גלאון: יש לך שלושה וחצי מיליארד שקלים, כך שאתה צריך להשלים עוד שניים וחצי מיליארד שקלים.

זהבה גלאון: מצאתם חצי מיליארד שקלים בדיבידנדים של חברות ממשלתיות.

זהבה גלאון: פתאום מצאו חצי מיליארד, בסדר.

זהבה גלאון: הגענו למיליארד וחצי.

זהבה גלאון: איפה עוד שני מיליארד?

ניסן סלומינסקי: הסברנו.

ניסן סלומינסקי: מיליארד אחד הוא דרך הנושא של הפריסה השונה של מס הכנסה.

זהבה גלאון: כמה זה נותן?

ניסן סלומינסקי: עוד מעט הוא יגיד לך בדיוק, אבל להערכתי זה מתקרב למיליארד.

זהבה גלאון: הקפאת שתי המדרגות?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: הקפאה פלוס שני אחוזים שהעלו במקום אחוז וחצי.

זהבה גלאון: זה מתקרב למיליארד?

ניסן סלומינסקי: אני חושב שכן.

זהבה גלאון: זה שניים וחצי מיליארד.

זהבה גלאון: חסר לנו מיליארד.

זהבה גלאון: הקיצוץ פלט בכל משרדי הממשלה הוא עוד מיליארד?

ניסן סלומינסקי: לא בכולם.

ניסן סלומינסקי: חלק יחריגו, כמו משרד הרווחה.

באסל גטאס: יש לי הצעה שתפתור לכם את החוסר בשני המיליארד שקלים.

באסל גטאס: אם תעשו מדרגות במיסוי חברות כמו שעשיתם במיסוי על יחידים, זה פותר את הבעיה ומביא לכם עוד שני מיליארד שקלים.

מרב מיכאלי: לפי הנתונים שהתפרסמו אתמול, כדאי לשקול את זה היטב.

באסל גטאס: יש צמיחה יותר טובה במשק ואפשר להביא את זה.

ניסן סלומינסקי: משה בר סימנטוב יסביר את החלק של החינוך.

באסל גטאס: אתה לא נותן לנו קודם הצעות לסדר?

ניסן סלומינסקי: נסיים קודם את זה כי הרי שואלים שאלות.

ניסן סלומינסקי: זה עוד לא חוק ההסדרים.

ניסן סלומינסקי: זה הדבר היחיד שלא קשור להסדרים.

ניסן סלומינסקי: שאול יסביר את החלק של התחבורה.

ניסן סלומינסקי: אנשים יתנגדו או לא יתנגדו וכדומה.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש לתת לו לדבר ואחר כך אחד יוכל להגיד את דברו.

<משה ברסימנטוב: הסיכום עם שר החינוך הוא סיכום של מסגרת.

<משה ברסימנטוב: כלומר, לא כל הפרטים בו עדיין נקבעו.

<משה ברסימנטוב: מה שכן נקבע, סוכם שיופחתו, כמו שאמר היושב ראש, כחצי מיליארד שקלים בתקציב משרד החינוך.

<משה ברסימנטוב: אנחנו צריכים עוד לסכם עם שר החינוך מה כן יופחת.

<משה ברסימנטוב: אני מזכיר לכולם שזה התקציב שגדל גם בשיעור וגם בערך הנומינלי הכי גבוה מכל תקציבי הממשלה.

<עקב ליצמן: אי אפשר להצביע על משרד החינוך עד שלא נדע במה אתה מקצץ.

ניסן סלומינסקי: בגלל זה אתה לא מצביע היום.

<טמיר כהן: ביום שני.

<משה ברסימנטוב: בכל מקרה, התקציב מאושר על ידכם.

<עקב ליצמן: יש לנו הבטחה שעד שאנחנו לא יודעים בדיוק, לא מצביעים.

ניסן סלומינסקי: לא, לא את זה אמרתי.

ניסן סלומינסקי: אל תוציא ממני הבטחות.

<עקב ליצמן: אתה חוזר בך.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שעכשיו הוא מסביר.

<עקב ליצמן: אמרת שאם אנחנו לא יודעים על מה מדובר.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שאתה בין כה וכה לא מצביע היום.

<ראל מרגלית: שיהיה ברור שאנחנו מתנגדים נחרצות לקיצוץ במענקי האיזון.

<משה ברסימנטוב: זה לא בחינוך.

<משה ברסימנטוב: בחינוך עדיין אין מענקי איזון.

<ראל מרגלית: בדיפרנציאציה בתקצוב.

ניסן סלומינסקי: מה זה קשור?

ניסן סלומינסקי: לא הבנתי מה אמרת.

ניסן סלומינסקי: אתה אולי מתכוון למשרד הפנים.

<עקב ליצמן: לא.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע למה אתה מתכוון.

<ראל מרגלית: ההבדל בין שלושה וחצי אלף שקלים לחודש שמקבלים בצפון לבין 10,500 שקלים שמקבלים לתלמיד במרכז בחלק מהמקומות.

<משה ברסימנטוב: אני אסביר כי יש תיקון אחד שערכו מתוך הסכום הכולל הוא כ-150 עד 160 מיליון שקלים וזה בגלל תוספת השעות הפרטניות הרבות שניתנו למערכת במסגרת אופק חדש.

<משה ברסימנטוב: מכיוון שעומד בפני הכנסת גם תיקון חקיקה של הפחתת שעות פיצול כיתות לתלמידי כיתות ב', להעמיד את המספר על חמש שעות, אנחנו נרצה להעמיד החל משנת הלימודים הבאה, מספטמבר 2014, את מספר השעות שיעמדו לרשות תלמידי כיתות א' על חמש שעות.

<משה ברסימנטוב: הצענו כאן להחיל רק על כיתות ב', שיהיו חמש שעות במקום עשר, יחול גם על כיתות א', שגם הם יהיו זכאיים רק לחמש במקום עשר שעות.

<עקב ליצמן: ההבטחה של שר האוצר שלא יפגע בחינוך לא מתקיימת.

<עקב ליצמן: הוא הבטיח לא לגעת בחינוך וכרגע במפורש הוא נוגע בכיתות א'.

<עקב ליצמן: שכל חברי הכנסת ידעו את זה.

<משה ברסימנטוב: אני אסביר כדי שהרציונל המקצועי שעומד מאחורי הסעיף יהיה ברור.

<עקב ליצמן: זה לא מופיע על סדר היום מה שהוא אומר.

<עקב ליצמן: איך אפשר לדון בזה?

ניסן סלומינסקי: אני מבקש.

ניסן סלומינסקי: הוא יסביר ואחר כך אתה תגיד את הדברים.

זהבה גלאון: חבר הכנסת ליצמן צודק.

זהבה גלאון: זאת פרוצדורה עקומה.

זהבה גלאון: הוא צודק במאה אחוזים.

זהבה גלאון: זה לא היה על סדר היום.

זהבה גלאון: זאת פרוצדורה עקומה.

זהבה גלאון: כך הוועדה הזאת לא התנהלה אף פעם.

זהבה גלאון: אני לא ראיתי דבר כזה.

זהבה גלאון: אתם הכנסתם עזים, השארתם את הפילים, עשיתם ישיבה של הקואליציה, של חברי הקואליציה, הוצאתם את העזים כדי להראות הישגים, אתם עכשיו מוכרים לנו את זה כאילו אלה הישגים של הוועדה.

זהבה גלאון: זה לא היה על סדר היום.

זהבה גלאון: זה לא יכול להתנהל כך.

יצחק כהן: אלה לא הישגים של הוועדה.

זהבה גלאון: אלה לא הישגים של הוועדה אלא הישגים שלכם.

זהבה גלאון: תתבשמו בהישגים האלה.

זהבה גלאון: חשוב עקרות הבית, אין ספק, כל השאר חשוב, אבל מה שאתם עושים כאן, זה מעשה שלא ייעשה.

זהבה גלאון: חבר הכנסת ליצמן צודק.

זהבה גלאון: יש פרוצדורות שאי אפשר לעקוף אותן כי עכשיו אתם בקואליציה.

זהבה גלאון: איזה מין דבר זה?

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: משה, תמשיך.

<משה ברסימנטוב: כמו שאמרתי, הרציונל המקצועי שעומד מאחורי זה הוא שניתנה ממועד חקיקת החוק ---

<עקב ליצמן: אני לא מבין על מה הוא מדבר.

ניסן סלומינסקי: אז אל תבין.

<עקב ליצמן: יש לי את סדר היום.

<עקב ליצמן: אני לא יודע על מה הוא מדבר.

<עקב ליצמן: אם אתה מנהל את הוועדה כעסק פרטי שלך, בבקשה, תגיד ואז כולנו יכולים לעזוב.

<אובן ריבלין: לא נעים לי ללכת נגד זהבה ונגד ליצמן, אבל הוא עונה על השאלה שאתם שאלתם קודם, מאיפה ייקחו את הכסף.

<אובן ריבלין: הוא מסביר לכם.

זהבה גלאון: הבנו אבל זה לא על סדר היום.

<אובן ריבלין: אם זה לא על סדר היום, אי אפשר לשאול את השאלות.

<עקב ליצמן: רובי, עם כל הכבוד, זה כן נוגע לדיון שמתקיים היום.

<עקב ליצמן: שמעתי מה הוא אמר בהתחלה.

<אובן ריבלין: הוא רק מסביר לך מאיפה יבוא הכסף.

<עקב ליצמן: לא.

<עקב ליצמן: הוא אמר אחר כך שזה כן יגיע.

<אובן ריבלין: זה יגיע לסדר היום בתקציב.

<עקב ליצמן: לא.

<משה ברסימנטוב: רוב השינויים בתקציב במהלך השנה ממילא מגיעים לוועדת הכספים בכל מקרה.

<משה ברסימנטוב: כלומר, הפיקוח הפרלמנטרי נשאר בעינו.

<משה ברסימנטוב: אני אומר שוב.

<משה ברסימנטוב: הרציונל הוא שמאז תיקון החוק התווספו שעות פרטניות למערכת.

<משה ברסימנטוב: השעות הפרטניות ממלאות תכלית דומה לשעות פיצול כיתות ולכן ההפחתה שנבחרה היא להפחית משעות פיצול הכיתות של כיתה א' החל משנת הלימודים הבאה חמש שעות ולהעמיד את זה על חמש שעות כפי שזה יהיה בכיתה ב'.

<משה ברסימנטוב: שאר השינויים יסוכמו עם שר החינוך.

<משה ברסימנטוב: כל מה שדורש את אישור הוועדה בגלל הסטות בין תכניות שונות, כמובן מגיע לוועדת הכספים.

<ראל מרגלית: הבנו מאיפה בא הקיצוץ?

ניסן סלומינסקי: מי שהבין, הבין.

ניסן סלומינסקי: מי שלא הבין, מה אתה רוצה שאני אגיד לך?

זהבה גלאון: מי שלא הבין, לא הבין.

ניסן סלומינסקי: שאול.

יצחק כהן: שאול, רק תגיד איזה פרויקטים הקפאתם בקיצוץ הזה של חצי מיליארד השקלים.

<שאול מרידור: הקיצוץ עליו סוכם עם משרד התחבורה בעיקרון נובע משינויי תזרים.

באסל גטאס: שאול, אתה כלכלן.

באסל גטאס: אל תעליב את האינטליגנציה שלנו.

יצחק כהן: שאול, מה השתנה מלפני ארבעה ימים?

יצחק כהן: היית כאן לפני ארבעה ימים ולא אמרת את זה.

באסל גטאס: אתה מעליב את האינטליגנציה האישית שלי.

באסל גטאס: כשאתה אומר שאתה חוסך כסף בשינויים בתזרים, אתה פוגע באינטליגנציה שלי.

באסל גטאס: לא חוסכים כסף משינויים בתזרים.

ניסן סלומינסקי: באסל, סיכמנו שנותנים לשאול לדבר ואחרי שהוא ידבר אתה יכול להתייחס.

באסל גטאס: אני מעמיד אותו על טעותו.

באסל גטאס: שידבר במונחים כלכליים נכונים.

ניסן סלומינסקי: תן לו לדבר ואחרי שהוא יסיים, אם לא יהיה ברור, תוכל להתייחס.

יצחק כהן: מה לא היה ידוע בשבוע שעבר שאתם יודעים היום?

<שאול מרידור: אני אנסה להסביר.

<שאול מרידור: כל הפרויקטים בתחום התחבורה הם פרויקטים רב שנתיים שההרשאה שלהם יוצאת בשנה מסוימת ובדרך כלל הם אורכים בין שלוש לחמש שנים.

<שאול מרידור: לא כך הם פרויקטי הסעת המונים שלוקחים יותר זמן.

<שאול מרידור: למשל, הרכבת הקלה בירושלים ארכה כשש עד שבע שנים.

<אובן ריבלין: ברגע שהוא מעכב, הוא חוסך את התזרים.

<שאול מרידור: הרכבת הקלה בתל אביב, נכון להיום, יש ויכוחים בין המומחים אבל מדברים על 2020 עד 2022, מתי הקו האדום יהיה כזה שאנשים ייסעו בו ולא רק יקימו אותו.

יצחק כהן: זה לא יהיה גם לא בשנת 2040.

יצחק כהן: מה קרה משבוע שעבר?

יצחק כהן: אתה לא עונה לי.

<שאול מרידור: אחרי שישבנו עם אנשי משרד התחבורה על המספרים שוב, ובמסגרת הסיכום שהיה לתקציב הזה לפי הפרויקטים שסוכם שיתבצעו, הפרויקטים הגדולים שיתבצעו, הם יישארו בעינם, יש פער תזרימי ב-2014 של כחצי מיליארד שקלים.

<שאול מרידור: אני רק אסביר ממה הוא נובע.

<שאול מרידור: בסופו של דבר חלק ממנו נובע מזה שפרויקטים גולשים לשנים אחרי.

<עקב ליצמן: אמרת את זה לפני שבועיים.

<שאול מרידור: תנו לי להסביר.

<שאול מרידור: לא כולם כמוכם נמצאים בפרטים עד הקצה.

<שאול מרידור: אני אסיים ואז תוכלו לתקוף אותי.

<שאול מרידור: בשנת 2013 ו-2014 ההרשאות שיוצאות מחייבות כמובן לשנים אלה ולשנים העתידיות, אבל ככל שאנחנו מתרחקים בשנים – לדוגמה שנת 2015 ובטח 2016 ואילך – יש הרבה מאוד כסף שמשתחרר כי פרויקטים הסתיימו.

<שאול מרידור: בשנים האלה, אם נוציא פחות הרשאה קדימה, נוכל בלי לקצץ פרויקטים קיימים לחסוך כסף בתקציב של 2015, 2016, 2017 ואילך.

<שאול מרידור: לכן אמרתי פער תזרימי.

באסל גטאס: למה?

באסל גטאס: אמורים להיות פרויקטים אחרים באותן שנים.

<שאול מרידור: נכון, אבל אם לא יהיה כסף, לא יצאו לפרויקטים חדשים.

<שאול מרידור: לכן במהות מה שאמרתי נשאר בעינו וזה נכון שבסך הכול העלות של הפרויקטים לא תשתנה אבל אם הפרויקטים לא יהיו רק ב-2013 וב-2014 אלא יהיו ב-2013, 2014 ו-2015, המהות היא שאנחנו בתקציב הזה – אתם מאשרים רק את 2013 ו-2014 – אנחנו מורידים חצי מיליארד שקלים בתזרים.

<שאול מרידור: זה אומר שנפגוש אותו בשנת 2015 אבל בשנת 2015, כמו שהסברתי, הרבה מאוד מההרשאות טרם ניתנו ולכן אם לא ניתן הרשאות חדשות ---

באסל גטאס: קרא לילד בשמו.

באסל גטאס: דחינו פרויקטים.

<שאול מרידור: כן.

<שאול מרידור: דחינו פרויקטים עתידיים.

<שאול מרידור: חד משמעית.

באסל גטאס: אל תגיד שינויים בתזרים.

באסל גטאס: מה זה תזרים של ממשלה?

<שאול מרידור: אני משתדל להגיד לוועדה הזאת את כל האמת, בטח מה שאני יודע.

<שאול מרידור: אני שב ואומר שיש תכנית שסוכמה עם שר התחבורה.

באסל גטאס: תגיד איזה פרויקטים נדחו.

<עקב ליצמן: איזה כבישים.

מיקי רוזנטל: איציק כהן.

מיקי רוזנטל: אל תסכים, אתה תהיה שר התחבורה ב-2017.

מיקי רוזנטל: אל תסכים.

יצחק כהן: אני רק שואל אותך שאול מה השתנה בחמשת הימים האחרונים שלא ידעת לפני חמישה ימים.

יצחק כהן: היית כאן לפני חמישה ימים, סיפרת לנו סיפורים על כביש 3 וכולי.

<שאול מרידור: לא הייתי כאן לפני חמישה ימים, אבל בסדר.

<שאול מרידור: הייתי כאן לפני חודש.

באסל גטאס: איזה פרויקטים יושפעו מהדחייה?

באסל גטאס: מגיע לנו לדעת.

<שאול מרידור: אני מנסה להסביר.

<שאול מרידור: יש תכנית מסוכמת.

<שאול מרידור: מסילה בכרמיאל נשארת בעינה.

<שאול מרידור: מסילת העמק נשארת בעינה.

<שאול מרידור: כביש 3 נשאר בעינו בזה שהוא לא בתוך הפרויקט ואין ספק שהקיצוץ הזה מרחיק אותו מלהיכנס לתוך הפרויקט.

<שאול מרידור: ככל שיש פחות כסף זמין ופנוי, כך הסיכוי שכביש שלא מתוקצב לא יצא לפועל.

<שאול מרידור: בסוף הכנסת תצטרך להכריע האם היא רוצה יותר מסים ולכן יותר הוצאה, שזה התקציב שהוגש לכם, או שהיא אומרת שהמסים שאנחנו הגשנו לא מספקים וצריך להוריד את חלקם.

<שאול מרידור: ברגע שאתם החלטתם שהמשמעות היא להוריד מיליארד שקלים מההוצאה, ברור שאני מוריד חצי מיליארד שקלים מתחבורה, זה לא חצי מיליארד שקלים ביכולת של כביש 3 להיכנס לתוך הכבישים המתוקצבים.

באסל גטאס: תגלו עוד כמה חברות ממשלתיות ששכחתם.

<שאול מרידור: אני מכיר את כל אלה שתחת אחריותי.

<שאול מרידור: אני לא מגלה חדשים.

ניסן סלומינסקי: שאול, תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להודיע לחברי הוועדה.

<טמיר כהן: עד לדיון והצבעה בנושא הזה שעכשיו עלה, ביום שני, אנחנו קיבלנו מהאוצר את הסעיפים המתוקנים שיושפעו מההודעה שניתנה עכשיו ואנחנו נפיץ את זה לכל חברי הכנסת.

ניסן סלומינסקי: מי שירצה להסתייג, יוכל להסתייג.

ניסן סלומינסקי: אפשר עכשיו ואפשר עד יום שני.

באסל גטאס: אפשר פעם אחת לבקש את ההכנסות ולא רק את ההוצאות של תקציב המדינה?

<טמיר כהן: היה דיון עליו.

באסל גטאס: אבל חילקתם לנו עכשיו.

באסל גטאס: למה אין כאן את ההכנסות?

ניסן סלומינסקי: עכשיו זה לא הדיון, אבל כבר היה כאן דיון ארוך מאוד על הכנסות ועל הוצאות.

<אובן ריבלין: אין ארוחות חינם.

<אובן ריבלין: שלא תהיה שום אי הבנה, אם הכנסות המדינה לא יגיעו כדי הערכה, יצטרכו לעשות קיצוצים נוספים.

באסל גטאס: אבל רוצים לדעת איך נעשו ההנחות שלהם.

יצחק כהן: אדוני, הצעות לסדר.

ניסן סלומינסקי: אבל הצעה ולא נאום.

ניסן סלומינסקי: בשם הקבוצה, הצעה לסדר, יצחק כהן, שלוש דקות.

יצחק כהן: כל אחד מהקבוצה ידבר בשם הקבוצה.

ניסן סלומינסקי: לא.

יצחק כהן: אדוני היושב ראש, אנחנו הולכים לדון עכשיו, להצביע ולהכריע גורל של מיליוני תושבי ישראל.

יצחק כהן: ההכרעה נוגעת למיליוני אזרחי ישראל וזה לא יעלה על הדעת, אדוני היושב ראש, שתהיה כאן הצבעה עם חברי כנסת שלא השתתפו בדיונים.

יצחק כהן: יש ועדות בכנסת, זהבה, שלא מאפשרות לחברי כנסת להצביע אם אותו חבר כנסת לא השתתף לפחות בתשעים אחוזים מהדיונים.

יצחק כהן: אני מבקש לקבל החלטה עכשיו שמי שלא השתתף בדיונים, לא יוכל להצביע.

באסל גטאס: חברי הוועדה?

יצחק כהן: כן.

ניסן סלומינסקי: מי עוד רוצה הצעה לסדר?

זהבה גלאון: אני כבר אמרתי את שלי.

באסל גטאס: הצעה פרוצדורלית.

ניסן סלומינסקי: אמרת מה שאמרת.

ניסן סלומינסקי: שמענו.

יצחק כהן: אתה רוצה לפגוע בי, בסדר, תפגע בי.

יצחק כהן: אין לי בעיה.

יצחק כהן: זה בסדר.

יצחק כהן: הצעתי הצעה ואני רוצה שחברי הוועדה יתייחסו אליה.

ניסן סלומינסקי: אם אני הייתי רוצה להגיד שאתה רוצה לפגוע בי, הייתי אומר את זה כבר חמש פעמים רק היום.

<עקב ליצמן: חלילה וחס.

ניסן סלומינסקי: אבל אני לא אומר את זה.

ניסן סלומינסקי: שמעתי את דבריך.

מיקי רוזנטל: צריך להצביע על זה.

<עקב ליצמן: מי שלא היה בדיונים כאן, אני רוצה ללכת לבג"ץ אבל אתה בינתיים תצביע.

<עקב ליצמן: לא יכול להיות שבן אדם לא היה בדיון והוא יבוא להצבעות.

יצחק כהן: מביאים אותם להצבעות והם לא יודעים על מה הם מצביעים.

<עקב ליצמן: לא יכול להיות שבן אדם שלא השתף בדיונים יבוא להצביע.

ניסן סלומינסקי: תלך לבג"ץ.

<עקב ליצמן: אני הזעתי כאן כל יום עד הערב.

<עקב ליצמן: אני לא מוכן שמישהו שלא היה כאן יפתאום יבוא להצביע.

ניסן סלומינסקי: בסדר גמור אבל בכנסת ישראל יש דיון שאף אחד לא נמצא וכולם מגיעים להצבעה.

יצחק כהן: לא.

יצחק כהן: לא.

יצחק כהן: זה נוגע לגורלם של מיליוני אנשים.

ניסן סלומינסקי: לא היה דבר כזה?

ניסן סלומינסקי: אפילו על אי אמון שלכם שרצו למנות אותך לראש ממשלה, אנשים לא היו.

יצחק כהן: זה לא אותו דבר.

יצחק כהן: אפילו לא דומה.

<עקב ליצמן: לא יכול להיות שמישהו יישן בבית בלילה ואני נשארתי כאן והוא יצביע כמוני.

יצחק כהן: גילה בעד.

יצחק כהן: רכזת הקואליציה בעד.

ניסן סלומינסקי: אמרתם את הדברים שלכם.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: אם יש לך הצעה קצרה, בסדר, אבל לא כדי למשוך זמן.

ניסן סלומינסקי: אני מכבד ונותן אבל שיהיה רציני כי גם אני יודע לשחק את המשחק ואני יכול להתחיל לעבור לחלק פורמלי, הצבעות, כן, לא, ולסיים אבל אני לא רוצה לנהוג כך.

ניסן סלומינסקי: אל תנצלו את רוחב לבי.

ניסן סלומינסקי: אני באמת רוצה שיהיה טוב ונותן לאופוזיציה גם את המשחק, אבל בואו נגביל את זה.

ניסן סלומינסקי: מירב קיבלה את זכות הדיבור.

מרב מיכאלי: רבותיי, יש כאן מסמכים שאת חלקם לא ראינו ולאף אחד אחר לא הייתה הזדמנות לראות אותם אבל יש כאן חלק מהמסמכים שגם הייעוץ המשפטי של הוועדה לא ראה.

מרב מיכאלי: כשבאתי לבקש אותם, התברר לי שגם להם לא הייתה הזדמנות לעבור עליהם.

מרב מיכאלי: אני לא מבינה איך מתאפשר שאנחנו נצביע עכשיו על נושאים כאלה.

ניסן סלומינסקי: אני אסביר את הסדר.

ניסן סלומינסקי: חוק ההסדרים עליו אנחנו הולכים להצביע, כולם ראו וכולם קיבלו אותו.

ניסן סלומינסקי: שאלת שאלה ואני אתן לך תשובה, אם את מתייחסת ברצינות, כי אם לא, חבל.

מרב מיכאלי: כן.

ניסן סלומינסקי: מאחר שאנחנו עשינו הרבה שינויים ואחד השינויים מקורו בקיצוץ גגות המשרדים, רציתם לדעת על כך והסברנו לכם.

ניסן סלומינסקי: קיבלתם את הנייר.

ניסן סלומינסקי: הנייר הזה כרגע, לא מצביעים עליו אלא ביום שני.

ניסן סלומינסקי: עכשיו קיבלת את החומר לקראת יום שני.

ניסן סלומינסקי: ביום שני יהיו הצבעות על כך.

מרב מיכאלי: לא ראינו את השינויים.

ניסן סלומינסקי: כשנגיע לנושא מסוים, נדבר עליו.

באסל גטאס: המליאה מתכנסת עכשיו ויש חברי ועדה שיש להם הצעות ולכן הם צריכים לחזור למליאה.

באסל גטאס: דיברתי עם יושב ראש הכנסת שנתן אישור מיוחד לוועדת הכספים לשבת.

באסל גטאס: אבל כשיש חבר ועדת כספים שחייב לחזור למליאה, אני מבקש שההצבעות ייפסקו.

ניסן סלומינסקי: שלא יקרה שפתאום כולם צריכים לעלות לשם.

ניסן סלומינסקי: במקרה כזה, אנחנו נעצור לכמה דקות ונחכה לו, אבל רק חבר ועדה ולא חבר כנסת כי כאן נמצאים גם הרבה חברי כנסת שהם לא חברי הוועדה.

<עקב ליצמן: שגית לא אמרה עד לרגע זה אם ההצבעה חוקית.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש לתת לשגית לדבר בכבוד.

ניסן סלומינסקי: תהרגו אותי אבל תשמרו עליה.

ניסן סלומינסקי: מגיע לה.

ניסן סלומינסקי: היא עבדה מעל ומעבר.

<שגית אפיק: רק נגיד את הכללים.

<שגית אפיק: אנחנו עכשיו נעשה הצבעות כאשר לגבי כל סעיף שחבר כנסת הגיש לנו הסתייגויות – אם זה בעל פה במהלך הדיונים ואם זה בכתב – השתדלנו לכלול אותן.

<שגית אפיק: אתם לא רואים אותן לפניכם אבל יש לנו אותן כאן.

<שגית אפיק: אפשר להמשיך להגיש הסתייגויות תוך כדי דיון לגבי אותו סעיף עד לרגע ההצבעה.

<שגית אפיק: מרגע שסעיף מסוים הוצבע, אי אפשר להגיש לגביו הסתייגויות.

<שגית אפיק: מי שבחר בדרך כל רשות דיבור, שזאת הסתייגות שהיא לא מהותית, לא יכול להגיש הסתייגות מהותית.

<שגית אפיק: מי שפנה אלינו וביקש רשות דיבור במליאה, יקבל אבל לא נוכל לתת לו הסתייגויות מהותיות במהלך ההצבעה עכשיו.

באסל גטאס: אם יש לנו הסתייגויות לגבי הנושאים שמובאים עכשיו?

<שגית אפיק: אפשר להגיש הסתייגויות על הנושאים החדשים כשנעבור עליהם.

<אובן ריבלין: עד שמצביעים אפשר להגיש הסתייגויות.

<שגית אפיק: עד לרגע ההצבעה אפשר לבקש כל הסתייגות שאתם רוצים.

<שגית אפיק: הסתייגויות שהמשמעות שלהן שהסעיף יימחק.

<שגית אפיק: אנחנו לא מצביעים עליהן בוועדה כיוון שממילא ההצבעה שמקיימים כאן בעד או נגד היא הצבעה של האם הסעיף יישאר או יימחק ולכן הסתייגויות שהגשתם לנו האומרות שהסעיף יימחק – עולות ישירות למליאה.

<עקב ליצמן: יש גם תתי סעיפים.

<שגית אפיק: אם יש הסתייגות האומרת שתת הסעיף יימחק – מצביעים.

<שגית אפיק: אף פעם לא הצבענו על יימחק.

זהבה גלאון: אם אנחנו מציעים, אנחנו לא רק אומרים יימחק אלא אנחנו מציעים חלופה.

<שגית אפיק: בוודאי, על החלופה מצביעים.

<שגית אפיק: גם אם את מבקשת מתוך סעיף שיש בו (א), (ב) ו-(ג), למחוק רק את (ב) – על זה מצביעים.

<שגית אפיק: תעקבו גם אתם.

<שגית אפיק: אנחנו ריכזנו אצלנו את ההסתייגויות אבל לא את ההסתייגויות שניתנו בעל פה אלא הסתייגויות בכתב.

מיקי רוזנטל: מה עם ההסתייגויות הקבוצתיות?

<עקב ליצמן: יש כאן הכול.

<שגית אפיק: חבר כנסת שלא נוכח ולא יסביר את ההסתייגות שלו, לא נוכל להעלות את ההסתייגות להצבעה.

יצחק כהן: אם אחד מהקבוצה נמצא, כן נוכל להצביע.

<שגית אפיק: אחד מהקבוצה, כן.

ניסן סלומינסקי: העוזרים הפרלמנטריים, אני מבקש, אם כל הזמן יהיה כך, יצטרכו פשוט לצאת.

ניסן סלומינסקי: יש כאן רעש, רצים אחד לשני ולא זאת המטרה.

ניסן סלומינסקי: אני מסכים שתישארו, אבל.

<שגית אפיק: נתחיל עם שם החוק.

<שגית אפיק: הצעת חוק לשינוי סדרי – במקור היה ---

יצחק כהן: בשם הקבוצה, הסתייגות לשם החוק.

מיקי רוזנטל: איפה זה?

מיקי רוזנטל: לא כתוב לנו.

<שגית אפיק: זה רק שם החוק.

<עקב ליצמן: נותנים שם בברית וזה הדבר הכי חשוב.

<עקב ליצמן: זה מראה על הבן אדם.

<שגית אפיק: הצעת חוק לשינוי סדרי – במקור היה כתוב עדיפויות אבל מתברר שבעברית נכונה צריך לומר עדיפות ולכן זה שונה – עדיפות לאומיים ---

<עקב ליצמן: אבל שר האוצר לא למד ליבה.

<עקב ליצמן: הוא לא יודע עברית.

יצחק כהן: תואר ראשון, תואר שני, דוקטורט בבר אילן.

באסל גטאס: רק עכשיו גילו את הטעות?

באסל גטאס: בשנים קודמות היה סדרי עדיפויות.

מיקי רוזנטל: אתה יכול להסתייג לשם.

<שגית אפיק: תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנים 2013-2014, התשע"ג-2013.

<שגית אפיק: הסעיף הזה לא הוקרא ואני אקריא אותו עכשיו.

<שגית אפיק: יש לכם את הנוסח בעמוד הראשון.

<שגית אפיק: חוק זה בא לתקן חוקים שונים ולקבוע הוראות נוספות במטרה להביא להסדרת המצב הפיסקלי במשק הישראלי ולחיזוק הצמיחה הכלכלית, תוך שינוי סדרי העדיפות הלאומיים, צמצום פערים, הגדלת רמת התעסוקה ורמת הפריון במשק, הגברת התחרות והפחתת יוקר המחיה, ייעול המגזר הציבורי והעמקת גביית המסים, ובמטרה לעמוד בתקרת הגירעון ובמגבלת ההוצאה הממשלתית בכל אחת מהשנים 2013 ו-2014, והכל בהתאם ליעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות התקציב האמורות.

אחמד טיבי: לא סביר.

<שגית אפיק: הסתייגויות לשם.

<שגית אפיק: כל קבוצת מרצ, כל קבוצת העבודה, כל קבוצת ש"ס, כל קבוצת יהדות התורה וכל קבוצת רע"ם-תע"ל.

<אובן ריבלין: אני מבקש להוסיף הסתייגות, שבחוק יהיה כתוב "אמור ל".

<אובן ריבלין: אני מבקש שתהיה לי זכות דיבור.

<שגית אפיק: אתם רוצים שאני אקריא מה אתם מבקשים?

זהבה גלאון: אני מבקשת.

<אובן ריבלין: אני ואלעזר שטרן, שנינו.

גילה גמליאל: גם אני מצטרפת לרובי.

<אובן ריבלין: גם בקבוצה, כל אחד יכול לדבר בעצמו.

זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, ההסתייגות שלנו, כמו שאמרה היועצת המשפטית, היא בשם כל סיעות האופוזיציה.

זהבה גלאון: לשם החוק יש לנו שש הסתייגויות ואני מבקשת לקרוא אותן.

זהבה גלאון: שם החוק יימחק ובמקומו יבוא: "אוסף חוקים להכבדת הנטל הכלכלי על מעמד הביניים והשכבות המוחלשות במדינת ישראל".

זהבה גלאון: זאת הסתייגות ראשונה.

אחמד טיבי: זה יותר סביר.

זהבה גלאון: הסתייגות שנייה: שם החוק יימחק ובמקומו יבוא, שים לב חבר הכנסת אחמד טיבי: "הצעת חוק אין עתיד למעמד הביניים ולשכבות המוחלשות במדינת ישראל".

זהבה גלאון: הסתייגות שלישית: שם החוק יימחק ובמקומו יבוא: "הצעת חוק עתיד עגום למעמד הביניים ולשכבות המוחלשות במדינת ישראל".

זהבה גלאון: הסתייגות רביעית: שם החוק יימחק ובמקומו יבוא: "אוסף חוקים לקיבוע מדיניותה הכלכלית השמרנית חסרת הבושה של הממשלה הנעדרת כל מענה לצמצום הפערים בחברה הישראלית".

<אובן ריבלין: לחילופין.

<אובן ריבלין: אם תתקבל אחת, לא יהיו האחרות.

זהבה גלאון: לחילופין.

זהבה גלאון: הסתייגות אחרונה לשם החוק: שם החוק יימחק ובמקומו יבוא: "אסופת חוקים ורפורמות המבטיחים את המשך מגמת התרחבות הפערים החברתיים וגלישתם של עוד ועוד אזרחים מרווחה לקריסה".

זהבה גלאון: יש לי הסתייגות גם לסעיף 1, מטרה.

ניסן סלומינסקי: רגע.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: יש עוד מישהו שיש לו הסתייגות לשם החוק?

<שגית אפיק: קבוצת חד"ש.

<שגית אפיק: אין כאן אף אחד?

זהבה גלאון: הוא מצטרף אלינו.

זהבה גלאון: כל האופוזיציה אתנו.

זהבה גלאון: גם חד"ש.

<שגית אפיק: ההצעה של קבוצת חד"ש: "חוק הגזרות והגזלות".

<שגית אפיק: נצביע על ההסתייגויות.

מיקי רוזנטל: רגע, גם לעבודה יש הסתייגות.

<שגית אפיק: הייתם יחד עם מרצ.

<שגית אפיק: היה לכם משהו שונה?

מיקי רוזנטל: כן.

מיקי רוזנטל: אנחנו רצינו לגבי מטרת החוק.

ניסן סלומינסקי: קודם לשם החוק.

ניסן סלומינסקי: אחר כך למטרת החוק.

<אובן ריבלין: ברור שאם ההסתייגות הראשונה מתקבלת, כל השאר בטלות.

ניסן סלומינסקי: מאחר שיש כאן לחילופין, נצביע.

<שגית אפיק: הסתייגות ראשונה היא אוסף להכבדת הנטל הכלכלי על מעמד הביניים והשכבות המוחלשות במדינת ישראל.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים.

ניסן סלומינסקי: רק חברי הוועדה מצביעים.

מיקי רוזנטל: או כאלה שמחליפים אותם.

<עקב ליצמן: גם הקואליציה יכולה להצביע בעד.

ניסן סלומינסקי: ה צ ב ע ה בעד – 6 נגד – 11 ההסתייגות לא התקבלה

יצחק כהן: רביזיה.

מיקי רוזנטל: הייתה הסתייגות לגבי נוהל ההצבעה.

<אובן ריבלין: אדוני היושב ראש, הערה לסדר.

זהבה גלאון: רביזיה זה חצי שעה, לא?

יצחק כהן: חצי שעה, כן.

אחמד טיבי: אדוני, ממילא היינו מפסיקים כי יש לי במליאה הצעה דחופה לסדר.

<אובן ריבלין: הערה לסדר.

<אובן ריבלין: בלי כל ספק שהבקשה לרביזיה במקומה, היא על פי התקנון, אבל הואיל ואנחנו מדברים על תקציב שצריך להגיע בתאריך מסוים, אתה צריך להודיע היום לכל הוועדה, אחרי שנמצה את הרביזיה, את הזמן שמכאן ולהבא אתה מפעיל את סמכותך שכל רביזיה תהיה על המקום או לא.

<עקב ליצמן: הוא לא יכול.

יצחק כהן: יש תקנון.

יצחק כהן: הנה, שגית כאן.

<אובן ריבלין: לפי התקנון.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נדון בכל הרביזיות בשעה 21:00 ובינתיים נתקדם.

יצחק כהן: יש גם התייעצות סיעתית.

ניסן סלומינסקי: תעשה התייעצות סיעתית.

ניסן סלומינסקי: בכל הרביזיות נדון בשעה 21:00 ונרכז אותן.

<אובן ריבלין: תקנה 333 הוותיקה.

<אובן ריבלין: יהיו סדרי דיון מיוחדים.

<עקב ליצמן: התייעצות סיעתית ולכן אי אפשר להמשיך.

<שגית אפיק: אני רוצה להסביר.

<שגית אפיק: ברגע שהגשתם רביזיה, היושב ראש יוכל להמשיך להצביע על ההסתייגויות אבל הוא לא יוכל להצביע על שם החוק עד שהרביזיה לא תוסר או תיפול.

<עקב ליצמן: אני דיברתי על מטרת החוק.

ניסן סלומינסקי: עוד לא הגענו לזה.

ניסן סלומינסקי: בזמן שיהיו רביזיות, אין התייעצות סיעתית.

יצחק כהן: למה?

יצחק כהן: אני כן יכול לבקש התייעצות סיעתית.

ניסן סלומינסקי: על מה?

ניסן סלומינסקי: אין הצבעה.

ניסן סלומינסקי: אתה צריך להחליט, התייעצות סיעתית או רביזיה.

יצחק כהן: לא, רביזיה זה רביזיה.

יצחק כהן: אתה לא יכול להצביע על החוק.

יצחק כהן: ב-9 בערב יהיו גם הצבעות על החוק.

יצחק כהן: בינתיים אני רוצה לגבי הסעיף הבא התייעצות סיעתית.

ניסן סלומינסקי: אם אין הצבעה על משהו, אתה לא יכול התייעצות סיעתית.

<עקב ליצמן: לפי התקנון כל סיעה יכולה לבקש התייעצות סיעתית.

ניסן סלומינסקי: על מה?

<עקב ליצמן: על מה שהיא רוצה.

ניסן סלומינסקי: אבל לא באים להצביע עד 9:00 בערב.

ניסן סלומינסקי: אם יצביעו, בסדר, אבל לא הולכים להצביע.

<עקב ליצמן: אני מדבר מעבר לרביזיה הזאת.

ניסן סלומינסקי: אם לא תהיה רביזיה, אפשר התייעצות סיעתית.

<עקב ליצמן: קודם התייעצות ואחר כך נעשה רביזיה.

יצחק כהן: אנחנו מבקשים התייעצות סיעתית.

<אובן ריבלין: היושב ראש, באופן תיאורטי, אם אין סדרי דיון מיוחדים בוועדה בדבר שהוא תקציב המדינה, אנחנו יכולים להגיע למצב שעל פי תקנון הכנסת אנחנו נגיע לכך שלא נוכל, אפילו אם נרצה ויהיה רוב לתקציב, להצביע בעדו.

<אובן ריבלין: לכן נדמה לי שאותן הוראות המדברות בתקציב המדינה, חייבות לחול גם על סדרי דיון בתוך הוועדה עצמה, שאם לא תאמר כך – כל מי שרוצה, אפילו אם הוא שלושה מחברי הכנסת, יכול להביא לידי מצב שעד התאריך הקובע לא תהיה הצבעה.

ניסן סלומינסקי: איך אפשר לקבוע סדרים?

יצחק כהן: יש תקנות.

<אובן ריבלין: כתוב בתקנון, מספר 333.

ניסן סלומינסקי: זה לגבי הכנסת, אבל לא לגבי הוועדה.

<אובן ריבלין: אני אומר לך שמה שחל לגבי הכנסת, חל על הוועדה.

<אובן ריבלין: זה חוק שקבעה הכנסת ואני לא יודע מתי הוא נקבע, האם כאשר מפלגת העבודה הייתה בשלטון או כאשר מנחם בגין היה בשלטון.

<אובן ריבלין: אני אומר לך שיש סדרי דיון מיוחדים לוועדה.

ניסן סלומינסקי: הייעוץ אומר שזה יכול להיות רק לגבי הכנסת ולא לגבי הוועדה.

<אובן ריבלין: יכול להיות.

ניסן סלומינסקי: שגית.

ניסן סלומינסקי: האופציה השנייה.

<שגית אפיק: מצביעים על ההסתייגות האומרת: חוק אין עתיד למעמד הביניים ולשכבות המוחלשות.

יצחק כהן: כאן מבקשים התייעצות סיעתית של כל הקבוצה.

ניסן סלומינסקי: חמש דקות התייעצות סיעתית.

ניסן סלומינסקי: הפסקה עד 4:17.

אחמד טיבי: יש לי הצעה דחופה למעלה ואני מבקש לחכות לי עד שאני אחזור.

יצחק כהן: גם לי יש הצעה דחופה.

ניסן סלומינסקי: בקצב הזה נשב כאן כל הלילה.

יצחק כהן: אין בעיה.

יצחק כהן: נשב כך עד חנוכה.

ניסן סלומינסקי: אין שום בעיה.