ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 95, 2013-09-17 12:00

מירי רגב: אוקיי, חברים, בוקר טוב לכולם, אני מודה לכם שהגעתם, לכל הגורמים המקצועיים, חבריי חברי הכנסת, ככה מהיום להיום כשאנחנו בפגרה, אבל תושבי דרום תל אביב לא נמצאים בפגרה וחשבתי שנכון יהיה לכנס את הוועדה לדיון מיד אחרי החלטת בג"צ שבעצם פסלה את החוק שהועבר בכנסת, חוק המשמורת לשלוש שנים.

מירי רגב: ראשית אני רוצה לפתוח ולהגיד שאנחנו מכבדים, ואני מכבדת, את החלטת בג"צ.

מירי רגב: כולנו מכבדים את החלטת בג"צ, גם אם אני לא מסכימה איתה וגם אם אני אעשה כל מה שניתן כיושבת ראש ועדת הפנים כדי להביא חוק שגם יגן מצד אחד על אזרחי - - -

ישראל אייכלר: בתנאי שהבג"צ יכבד את חוקי הכנסת.

מירי רגב: אתה נרשמת לדיבור, אני אתן לך את זכות הדיבור, חבר הכנסת אייכלר.

ישראל אייכלר: זו רק הערה למה שאמרת, שאנחנו מכבדים את בג"צ.

ישראל אייכלר: זה כבוד הדדי.

מירי רגב: אני מכבדת את החלטת בג"צ, אני לא - - -

ישראל אייכלר: אם הוא יכבד אותך, את תכבדי אותו.

מירי רגב: אני לא מסכימה עם ההחלטה, אבל אני מכבדת אותה ולכן תיכף אנחנו נגיד מה השלבים הבאים שאני רוצה שאנחנו נפעל מיד אחרי הדיון הזה.

מירי רגב: אני רוצה רק לציין שהחוק הזה לא נולד ביום.

מירי רגב: החוק הזה, שבא למצוא פתרון לאותם מהגרי עבודה, וחשוב לי להדגיש שאני עושה הפרדה, ומרגע זה אני מדברת רק על מהגרי עבודה, אני לא מדברת על פליטים, כל מי שהוא פליט, נקלוט אותו בכל מקום בארץ, בצפון ובדרום וברחביה, בכל המקומות נקלוט את אותם פליטים.

מירי רגב: אני מדברת כרגע רק על מהגרי עבודה, על אותם מסתננים שחצו את הגדר באופן לא חוקי, בניגוד למדיניות ההגירה שקבעה ממשלת ישראל, בניגוד לחוק ההגירה שקיים במדינת ישראל.

מירי רגב: כמו כל מדינה ששומרת על הגבולות שלה, גם אנחנו צריכים לשמור על הגבולות שלנו.

מירי רגב: אני מדברת על אותם מאות ואלפי מהגרי עבודה שחצו את הגדר באופן לא חוקי ובאו למדינת ישראל, לארץ זבת חלב ודבש, למצוא מקום עבודה ולשלוח את הכסף למשפחותיהם.

מירי רגב: החוק הזה לא נולד ביום, משום שבמשך ארבע שנים ממשלת ישראל, כנסת ישראל, משרד הפנים, רשות ההגירה, משטרת ישראל, שב"ס, משרד המשפטים, כל הגורמים הרלוונטיים, מנסים למצוא פתרונות לבלום את התופעה של שטף המסתננים לתוך שטח מדינת ישראל.

מירי רגב: טוב שבנינו את הגדר, אבל הגדר בעצמה היא לא מספיקה, היא חייבת גם שילוב של חוקים נוספים, שהם חוקים שבאו לבית המחוקקים, כדי לאפשר את אותה פעולה, שאותו מסתנן מהגר עבודה שיחזור מרצון לארץ מוצאו, או כדי שאת הכסף הוא לא ישלח הביתה, כדי שלא תהיה לו את אותה מוטיבציה להביא חברים נוספים לתוך שטחה של מדינת ישראל.

מירי רגב: לצערי במהלך כל התקופה הזאת לא שמענו אמירה, לא משופטי בג"צ, לא מהיועצים המשפטיים הרבים שעברו על החוקים האלה, גם היועצים המשפטיים של משרד הפנים ומשרד המשפטים והכנסת, שיש בעיה עם החוק הזה.

מירי רגב: מה לא חוקתי עם החוק הזה?

דב חנין: רגע, גברתי, אני דיברתי על זה שעתיים במליאה.

מירי רגב: אבל אתה לא יועץ משפטי, אתה רק דב חנין, חבר כנסת.

מירי רגב: אתה לא יועץ משפטי.

מירי רגב: אנחנו מנסים להבין איך כל היועצים המשפטיים למיניהם, שאני באמת חושבת שהם עושים עבודה מצוינת, כדי להגן על החלטות הממשלה הנבחרת, כי בסוף נבחרת ממשלה שרוצה ליישם את המדיניות שלה והיא לא מסוגלת, איך אף אחד בעצם לא בא ואמר 'רגע, החוק הזה לא מידתי.

מירי רגב: אם תעשו את זה שנה, זה אולי יעבור.

מירי רגב: שלוש שנים זה לא יעבור'.

מירי רגב: החלטת בג"צ התעלמה, לדעתי, ממציאות קשה, חברתית ודמוגרפית, שקיימת במדינה.

מירי רגב: היא התעלמה ממדינה שלישית, שבעצם כדי להעביר אותם למדינה שלישית, ואחר כך אנחנו נשמע פה את אמנון בן עמי, שהוא מנכ"ל רשות האוכלוסין וההגירה, שיציג כמה אנשים כבר הצלחנו להחזיר למדינותיהם וכמה הצלחנו להחזיק במשמורת, והדלת המסתובבת הזאת של אותם גורמים שפשעו ופעלו בניגוד לחוק, שהמשטרה אמרה, 'אנחנו עוצרים אותם, אבל למחרת בית המשפט משחרר אותם', גם פה הצלחנו לטפל, גם פה התחיל להיות איזה שהוא תהליך, ובעצם כל התהליך הזה נפסק בהחלטה הזאת של בג"צ.

מירי רגב: אני רק רוצה להגיד שמתקני שהייה קיימים גם באוסטרליה ואני בטוחה שלמדו את זה, גם השופטים.

מירי רגב: כבוד השופטת עדנה ארבל אומרת בפסק הדין שהיא קראה מחקר שהפשיעה בקרב המסתננים נמוכה מהפשיעה בקרב האזרחים ולכן היא הגיעה למסקנה הזאת והזאת.

מירי רגב: אני לא יודעת אם הם נפגשו עם המשטרה, אם הם הסתובבו בדרום תל אביב, אם הם ראו את רמת הפשיעה, אבל אני שוב חוזרת ואומרת, אני מכבדת את החלטת בג"צ, אני רק חושבת שההחלטה הזאת, כפי שאמרתי, היא גן עדן למסתננים וגיהינום לתושבי תל אביב.

מירי רגב: להחלטה הזאת יש הרבה מאוד השלכות.

מירי רגב: התפקיד שלנו בוועדה היום הוא להתחיל איזה שהוא מהלך שיסתיים בהקדם.

מירי רגב: שוחחתי גם עם שר הפנים, גדעון סער, הבוקר, עם יולי אדלשטיין, עם לשכת ראש הממשלה, כולנו מבינים שאנחנו צריכים להביא הוראת שעה והצעת חוק מהירה שתיתן מענה לאזרחי המדינה, לתושבי דרום תל אביב, ותהיה כמובן הצעת חוק שתעמוד בבג"צ.

מירי רגב: אנחנו נצטרך למצוא פתרון ביניים, ואני רוצה לשמוע כאן אותך, מה עושים עם אותם אנשים ששוהים במתקן השהייה ואם עד 90 יום לא נצליח להביא הצעת חוק, כי בית המשפט אמר או קבע בפסיקה שלו שתוך 90 יום אנחנו צריכים לבצע את החלטת בג"צ, אם ב-90 יום האלה לא נביא הצעת חוק, מה קורה עם האנשים שנמצאים במתקן השהייה, האם שוב מתכוונים להעביר אותם לדרום תל אביב, או בינתיים מכינים מקומות ברחביה, בצפון תל אביב, כפר שמריהו.

מירי רגב: בכל זאת, שעוד מקומות חזקים יקלטו את מהגרי העבודה.

מירי רגב: אי אפשר רק לדבר על לקלוט מהגרי עבודה, גם צריכים שהנטל לא ייפול רק על תושבי דרום תל אביב.

מירי רגב: והדבר השלישי שאני רוצה לשמוע, האם יש מדינה שלישית נוספת שנמצאת על הפרק, שאפשר לזרז את אותה יציאה מרצון, והאם אתם חושבים שהיציאה מרצון היום תשתנה בעקבות החלטת בית המשפט, כשבעצם אנשים מבינים שהם לא צריכים להיות במתקן שהייה והם יכולים להמשיך ולעבוד בארץ ללא רישיון ולא יקרה להם כלום.

מירי רגב: האם זה מונע את העניין של מדינה שלישית.

מירי רגב: הדבר הרביעי, ואני כבר ביקשתי את זה בעבר, יש צורך לקבוע שדרום תל אביב תהפוך להיות מקום לשיקום שכונות.

מירי רגב: זאת ההמלצה שצריכה להיות מכל המשרדים.

מירי רגב: לא יכול להיות שהתשתיות יהיו כפי שהן נראות.

מירי רגב: אני לא יודעת מי הסתובב בחג, אנחנו רגילים ביום כיפור לצאת להסתובב עם האופניים, להסתובב בשכונה, בחגים להסתובב, עכשיו סוכות, אני מציעה לכם להסתובב בדרום תל אביב בסוכות ולראות כיצד חווים הילדים ובני הנוער והמשפחות את החגים, איזה חשש יש להם להסתובב, איזה חשש יש להם לצאת לרחובות, אחרי השעה חמש הם פוחדים אפילו ללכת להתפלל מנחה וערבית בבית כנסת.

מירי רגב: זו תופעה שאנחנו כמדינה חייבים להגן קודם כל על עניי עירך.

מירי רגב: זה התפקיד שלנו בבית המחוקקים, וזה התפקיד שלנו כממשלה, אנחנו נבחרנו לייצג את הציבור.

מירי רגב: בית המשפט נבחר לעשות צדק, צדק לא רק צדק אוניברסאלי, גם צדק עם אזרחי המדינה הזו, שמשלמים מיסים, שהולכים לצבא, שעושים מילואים, גם להם צריך לעשות צדק.

מירי רגב: לצערי ההחלטה הזו עושה צדק בירושלים, אבל לא עשתה צדק בדרום תל אביב.

ישראל אייכלר: גם לא בירושלים.

מירי רגב: אני מבקשת לפתוח את הדיון.

מירי רגב: ראשון הדוברים יהיה ארנון גלעדי, המשנה לראש עיריית תל אביב.

מירי רגב: לאחריו אנחנו נאפשר לאמנון ממשרד הפנים להתייחס באופן מערכתי לסוגיה, חברי כנסת יתייחסו, גורמים נוספים.

מירי רגב: מסלאווי, רשמתי גם אותך.

מירי רגב: כמובן משרד המשפטים ונמשיך הלאה בדיון.

מירי רגב: ארנון גלעדי, בבקשה.

<ארנון גלעדי: צהריים טובים לכולם.

<ארנון גלעדי: גברתי היושבת ראש, אני שמח קודם כל שקיימת דיון מיידי לגבי הנושא של החלטת בית המשפט הגבוה לצדק.

<ארנון גלעדי: החלטת בית המשפט הגבוה לצדק למעשה זה יום שחור, ואני אומר עוד פעם, ואני לא מגזים, זה יום שחור לתושבי דרום תל אביב.

<ארנון גלעדי: זה יום שחור שמלווה אותנו תקופה מאוד ארוכה.

<ארנון גלעדי: תקופה ארוכה שאת מלווה אותנו, צעד אחרי צעד, בדרום תל אביב, את והשר גדעון סער וחברי כנסת נוספים.

<ארנון גלעדי: המצב בדרום תל אביב, אני לא צריך להכביר ולהוסיף מילים, הוא קשה מנשוא.

<ארנון גלעדי: זו לא אמרה בעלמא וזו לא איזה אמרת אגב שאני מתבטא בה.

<ארנון גלעדי: אני בדרך כלל זהיר בהתבטאויות שלי ואני בדרך כלל מאוד שקול בהתבטאויות שלי, אבל אני אומר לכם, כאחד שגר בכפר שלם, בסמיכות ממש למפגע הגדול ביותר שיש בדרום תל אביב, זה מספר שנים, זה לא יום ולא יומיים.

<ארנון גלעדי: אנחנו ראינו את ההחלטה הזאת כקצה אור לקבלת חיים חדשים לדרום תל אביב.

<ארנון גלעדי: ממשלת ישראל התחילה לעשות את הצעדים הנכונים מבחינת סגירת הגבול, אבל את אלה שנמצאים בקרבנו, היו צריכים להתחיל לטפל בהם הרבה לפני.

<ארנון גלעדי: להערכתי מערכת המשפט הוכיחה, מעבר לכל ספק, שהיא מנותקת מהמציאות והיא מנותקת מהאנשים שחיים במדינת ישראל.

<ארנון גלעדי: אנחנו לא גזענים, אנחנו לא באים לנסות לדחוק מישהו, אנחנו באים ומבקשים דבר אחד פשוט, תנו לנו לחיות ותנו לנו אפשרות לגדל את הילדים שלנו כפי שכל אחד ואחד במדינת ישראל עושה את זה.

<ארנון גלעדי: זה לא מתאפשר לנו שנים ארוכות, גברתי היושבת ראש.

<ארנון גלעדי: זה לא שנה ולא שנתיים.

<ארנון גלעדי: גם כפי שאמרת, השופטת ארבל השתמשה באיזה מחקר.

<ארנון גלעדי: בטיפת ירידה לפרטים היא הייתה מבינה שהנתון שיש לה בידיה הוא נתון מופרך, מהסיבה הפשוטה, שכשלוקחים את כלל העבירות של מדינת ישראל לוקחים בתוכן גם את העבירות של הצווארון הלבן, שהן חלק הארי מתוך נושא הפשיעה במדינת ישראל והם לא משתתפים למעשה בעבירות צווארון לבן, לכן האחוז בנושא הזה היה נמוך, וזה לזרות חול בעיניים.

<ארנון גלעדי: היא יודעת את זה.

<ארנון גלעדי: אם היא שופטת ויש לה מושג בשפיטה, היא הייתה צריכה לדעת שהיא מתייחסת לנתון שהוא מדבר על הכלל והכלל מדבר על כל הפשיעה בישראל ועבירות צווארון לבן אלה עבירות של הלבנת הון, ולא רק עבירות של פשיעה.

<ארנון גלעדי: אני אומר לך, הפשיעה בדרום תל אביב היא קשה, היא יומיומית והיא שעה שעה, שעה שעה שהם מתגרים באוכלוסייה ואני אספר לך משהו, רק עברנו את יום כיפור.

<ארנון גלעדי: ביום כיפור, כאשר אני דרשתי מהמשטרה להוציא הודעות לכל הארגונים שמטפלים בהם, להודיע להם שיום כיפור זה יום קדוש לתושבי מדינת ישראל, ליהודים, המסורתיים, החרדים, הדתיים, מי שאת לא רוצה, הוציאו הודעות, אבל הייתה חגיגה וקרנבל בדרום תל אביב.

<ארנון גלעדי: הם הפקירו את הכול, הם עשו מנגלים, הם עשו משחקי קריקט, הם שיחקו כדורגל, הם הוציאו רמקולים החוצה.

<ארנון גלעדי: אין דין ואין דיין.

<ארנון גלעדי: אנחנו היינו צריכים להתגונן, אנחנו היינו צריכים להיכנס לתוך בתי הכנסת, לשבת בתוך הבתים ולנשוך את הלשון.

<ארנון גלעדי: איפה זה נשמע?

<ארנון גלעדי: באיזה מקום זה נשמע?

<ארנון גלעדי: וזה ביום הכיפורים, כאשר המשטרה התריעה, כאשר המשטרה הוציאה הודעות בכל השפות.

<ארנון גלעדי: אבל זה כדי להכעיס, הם ידעו שזה יום קדוש, הם ידעו שזה יום שכל אחד ואחד מהיהודים, יש בו את הנושא של משמעות של יום כיפור.

ישראל אייכלר: מה האינטרס שלהם להכעיס?

<ארנון גלעדי: מה האינטרס שלהם?

<ארנון גלעדי: כשהם מסתובבים ברחוב והם רואים את הילד שלי והם מושכים לו את הפלאפון, מה האינטרס שלהם?

<ארנון גלעדי: הם לא מפחדים מאף אחד, הם לא עושים חשבון לאף אחד.

<ארנון גלעדי: הם אפילו מתבטאים בכמה מקומות שהם נמצאים פה ואנחנו לא נהיה פה.

מירי רגב: דברי סיכום, בבקשה.

<ארנון גלעדי: ולכן בית המשפט, כשהיא השתמשה בנתון הזה, טיפה של ירידה לעומקם של פרטים של שופטת בית משפט עליון, היא הייתה גם פרקליטת המדינה, תרדי לנתונים, תלמדי אותם.

<ארנון גלעדי: יושב פה נציג המשטרה שהיה גם בתל אביב, רוב עבירות הפשע הן של המסתננים ולא של האזרחים הכלליים במדינת ישראל.

<ארנון גלעדי: לכן כשהיא באה ומוכרת לנו ומנסה לייפות את ההחלטה שלה, אל תנסי ליפות אותה, המצב הוא קשה.

<ארנון גלעדי: ואני אומר לך, יושבת ראש הוועדה, חייבים לעשות פעולות מיידיות, היום, לא לחכות 90 יום, היום לעשות פעולות כדי לחלק את הנטל בין כל אזורי תל אביב ומדינת ישראל.

<ארנון גלעדי: לא יכול להיות שכל הארגונים, כל ארגוני יפי הנפש, באים ומסייעים להם.

<ארנון גלעדי: אני יושב ראש הוועדה לשימושים חורגים, לעסקים בתל אביב.

<ארנון גלעדי: אנחנו לא מאשרים להם עסקים, אבל הם באים דרך הארגונים, הם באים באמתלות כאלה, אמתלות אחרות, בסיפורים כאלה ואחרים, כדי לאפשר להם פתיחת עסקים.

<ארנון גלעדי: כאשר המוטיב העסקי הכלכלי לא יהיה בידם, הם לא יישארו פה.

<ארנון גלעדי: הם ימצאו את עצמם בדרך החוצה.

<ארנון גלעדי: לכן, גברתי יושבת ראש הוועדה, לא צריכים פה לחכות לתיקונים, הממשלה יכולה לעשות מחנות, להקים מאהלים, באזור רמת אביב, באזורים אחרים, ולהתחיל לחלק את הנטל, עד 90 יום, ותהיה החלטה אחרת ולאפשר לנו לקבל את החיים מחדש.

מירי רגב: מאה אחוז, תודה רבה לך.

מירי רגב: אני מבקשת מאמנון בן עמי, לאחר מכן חבר הכנסת דב חנין.

<אמנון בן עמי: שלום, גברתי היושבת ראש, רבותיי חברי הכנסת.

<אמנון בן עמי: אני יודע שבדרך כלל בסיטואציה כזו אומרים 'אנחנו לומדים את פסק הדין', אנחנו באמת לומדים את פסק הדין.

<אמנון בן עמי: פסק הדין מפורט, אני חושב שהוא פסק דין משמעותי ביותר, אנחנו לומדים את המשמעויות.

<אמנון בן עמי: מיד אחרי החג נקבע דיון אצל שר הפנים, למעשה לבחון את כל דרכי הפעולה האפשריות, כולל הסדר חקיקתי חלופי כבר במושב החורף, שייקח בחשבון כמובן את מה שנאמר בפסק הדין אבל שייתן כלים למדינה להתמודד עם התופעה של ההסתננות.

<אמנון בן עמי: אני חושב שממשלת ישראל בשנים האחרונות גיבשה, ובחודשים האחרונים האיצה את הטיפול בתופעת המסתננים.

<אמנון בן עמי: הייתה תכנית כוללת שהיו לה מספר כלים, גם החוק למניעת הסתננות, גם גדר, גם החוק למניעת הוצאת כספים, גם המסלול המנהלי פלילי, מה שנקרא, גם היציאה מרצון - - -

מירי רגב: כמה יצאו מרצון עד עכשיו?

<אמנון בן עמי: למעשה, אחרי שהיועץ המשפטי לממשלה אישר לנו לפני כחודשיים-שלושה לחזור ליציאה מרצון, כולל ממשמורת, אנחנו מוציאים מאות בחודש.

<אמנון בן עמי: תיכף אני אדבר גם על ההשלכות שיכולות להיות וכמובן על מדינות שלישיות, את שאלת בתחילת דברייך.

<אמנון בן עמי: כל התכנית הממשלתית היא כלים שלובים.

<אמנון בן עמי: לטעמי, כמנכ"ל רשות האוכלוסין וההגירה, הנדבך העיקרי בכל הכלים האלה היה החוק למניעת הסתננות.

<אמנון בן עמי: אני חושב שהחוק הזה הוא הכלי העיקרי שהביא אותנו לרמת הסתננות אפס.

<אמנון בן עמי: הייתה פה השרה לביטחון המולדת האמריקאית לפני שנה, שנה וחצי, ונפגשנו איתה, כי הרבה פעמים אומרים 'אז הגדר עכשיו תבלום', והשרה לביטחון המולדת האמריקאית בפגישה איתנו אמרה, 'אל תסתמכו על הגדר, בגדר של 12 מטר יימצא סולם של 13 מטר', ויש להם ניסיון בארצות הברית.

מירי רגב: אז איך אתה מסביר שהחוק הזה, שעבר כל כך הרבה מסננות, לא חוקתי?

מירי רגב: איך זה יכול להיות שחוק כזה, שעבר כל כך הרבה יועצים משפטיים של משרדים, של האגף שלך, של הכנסת, מה לא שמתם לב במהלך חקיקת החוק הזו שהגיעה לכנסת שלא הצלחנו להבין שחוק כזה לא יעבור בג"צ?

<אמנון בן עמי: אני חושב ששמנו לב לכול, כל המשרדים, הייתה פה עבודה ממשלתית מתואמת, משולבת, ירדה לפרטי פרטים, שקלה עד כמה שאפשר את הכול.

<אמנון בן עמי: אני באמת האחרון שיודע לפרש את בית המשפט העליון - - -

מירי רגב: תיכף אנחנו נבקש את הנציג של משרד המשפטים לענות על השאלה.

<אמנון בן עמי: אבל ברשותך, גברתי היושבת ראש, רק עוד כמה משפטים לגבי ההשלכות האפשריות של פסק הדין.

<אמנון בן עמי: ברור שבמעגל הראשון יש כ-1,800 מסתננים היום במשמורת, 1,811 ליתר דיוק, שבהתאם למה שנאמר בפסק הדין אנחנו נמפה אותם, נתתי כבר הבוקר הנחיות להתחיל למפות לקטגוריות ולבדוק באמת מה פסק הדין אומר לגבי כל קטגוריה.

<אמנון בן עמי: אנחנו נלמד את זה בימים הקרובים, כולל בחול המועד סוכות.

מירי רגב: אתם תציגו את זה בתחילת המושב.

מירי רגב: ביום הראשון של המושב.

מירי רגב: אני מקווה שלא יהיה משהו אחר ש - - -

<אמנון בן עמי: אנחנו צריכים להיות מוכנים כבר לדיון אצל השר ב-29 בספטמבר ואנחנו נעבוד בחול המועד ונהיה מוכנים.

מירי רגב: לפי איזה קטגוריות אתם ממפים?

מירי רגב: מה הן הקטגוריות שאתם ממפים?

<אמנון בן עמי: אל"ף, אנחנו נחלק לאוכלוסיות, סודנים, אריתריאים, מי כן אפשר להחזיר, מי אי אפשר להחזיר, מי נמצא שם בתוקף האשמה - - -

מירי רגב: מי פליט.

מירי רגב: מי אתם יודעים שהוא מארץ - - - הרי אין אף פליט במשמורת.

<אמנון בן עמי: אני חייב לומר, אנחנו ראיינו את כולם במשמורת בראיון מקדים לבחינת מעמד פליטות, כי הרבה פעמים אומרים 'לא ראיינתם אותם'.

<אמנון בן עמי: ראיינו את כולם במהלך החודשים האחרונים.

מירי רגב: ואף אחד מהם לא פליט?

<אמנון בן עמי: זה ממתין לוועדה שבוחנת מקרה מקרה וממליצה לשר אם להכיר, כן או לא.

מירי רגב: כמה זמן לוקח לוועדה לקבל החלטה מי פליט ומי לא.

מירי רגב: הרי אנחנו יודעים שזאת אחת הבעיות הקשות פה, שאנחנו לא יכולים לעמוד בפרץ כשכולם אומרים 'פליטים, פליטים, פליטים', כולל חברי כנסת פה שמשתמשים במונחים האלה.

מירי רגב: למה הוועדה לא עובדת יומם וליל?

מירי רגב: אנחנו נמצאים בשעת משבר, שתבוא ותגיד מי פליט ומי לא.

<אמנון בן עמי: קודם כל הוועדה היא בראשות עורך דין אבי חימי, שעובדת - - -

מירי רגב: שהוא עורך דין מצוין, אנחנו מכירים אותו, אבל מה זה קשור?

<אמנון בן עמי: אני אסביר.

<אמנון בן עמי: הוא עורך דין מצוין ותגברנו את כוח האדם, גם ממשרד החוץ, גם ממשרד המשפטים, גם כמובן מרשות האוכלוסין וההגירה, כדי שהם יקיימו יותר דיונים.

<אמנון בן עמי: דיון בכל תיק לוקח שעות כדי לא לקבל החלטות חלילה שרירותיות או לא מספיק מעמיקות.

<אמנון בן עמי: באמת ממתינים שם עשרות תיקים והם יושבים על זה.

<אמנון בן עמי: אני יכול לומר שממה שדנו, במאות תיקים, בודדים הוכרו כפליטים, השאר הם מהגרי עבודה.

<אמנון בן עמי: מי שהיה בקציעות ונפגש עם המסתננים, הם לבד אומרים שהם באים לפה על מנת לעבוד, אבל אנחנו נעשה את התהליך המסודר.

<אמנון בן עמי: השלכה שנייה, מעגל שני שפסק הדין יכול להשפיע עליו, הוא אותם עשרות אלפים שברחובות.

<אמנון בן עמי: במספרים של רשות האוכלוסין וההגירה, כ-55,000 מסתננים היום ברחובות, כ-53,000 ומשהו, שלמעשה במהלך החודשים האחרונים, או במהלך השנה האחרונה, הצלחנו להוריד את המספר מ-57,000 ל-53,000 ומשהו.

<אמנון בן עמי: אני מזכיר לכולם, מדיניות הממשלה דיברה בשלב הראשון על בלימת הזרם, הייתה פה הצלחה גדולה, שלב שני התמודדות עם מי שנמצא ברחובות, וגם פה התחלנו להיות בקו ירידה.

<אמנון בן עמי: אני רוצה לומר שפסק הדין התעלם מהנושא של יציאה מרצון, שהוא מסלול מועדף.

<אמנון בן עמי: התעלם לחלוטין.

<אמנון בן עמי: אני חושב שהמסלול שבו עבדנו, של יציאה מרצון, התחיל לתת את אותותיו - - -

מירי רגב: רק תסביר שיציאה מרצון מחייבת העברה של אותם מהגרי עבודה מהרחובות לכיוון מתקני השהייה, שם הם חותמים על הטפסים כפי שהורה לנו היועץ המשפטי לממשלה, ומקבלים את הכספים שהם אמורים לקבל ולצאת מרצון לארץ שלישית.

מירי רגב: בזה שבג"צ כרגע מנע מלהביא אותם למתקן השהייה, אנחנו לא יכולים להמשיך עם אותה מדיניות של הוצאה לארץ שלישית, של יציאה מרצון, המצב הזה ש-55,000 מהגרי עבודה ימשיכו להסתובב ברחובות.

<אמנון בן עמי: כמו שאמרת, למעשה ביציאה מרצון יש היום שני מסלולים עיקריים.

<אמנון בן עמי: אחד הוא מה שנקרא מתוך הרחובות והשני מתוך המשמורת.

<אמנון בן עמי: לאחר שקיבלנו את אישור היועץ המשפטי לממשלה להפעיל מסלול יציאה מרצון גם ממשמורת למעשה אנחנו מציעים למסתננים מענק של 1,500 דולר, הם חותמים על הסכמה לצאת מרצון, הם חוזרים ל - - -

מירי רגב: אולי תציע את המענק לתושבי דרום תל אביב?

מירי רגב: אתה יודע, יהיה להם מה לעשות בכסף, אני מתארת.

<אמנון בן עמי: זה לא בסמכותי, גברתי היושבת ראש.

מירי רגב: כן.

<אמנון בן עמי: הם בוחרים לחזור למדינותיהם.

<אמנון בן עמי: אני רוצה לומר שיצאו מאות חזרו לסודן, והרבה יותר מעשרות חזרו לאריתריאה.

<אמנון בן עמי: למיטב ידיעתנו לא אירע להם שום רע והיינו במומנטום מאוד חשוב של המסלול הזה, שאנחנו חוששים שפסק הדין עכשיו יכול להשפיע גם עליו.

<אמנון בן עמי: שר הפנים, כמו שאמרת, גברתי היושבת ראש, היה פה בוועדה, לדעתי לפני חודש, ואמר שיש הסכם עם מדינה שלישית, ויש הסכם עם מדינה שלישית.

<אמנון בן עמי: מפסק הדין נשמע כאילו ההסדר עם מדינה שלישית לא נראה באופק.

<אמנון בן עמי: לצערי זה לא כך.

<אמנון בן עמי: אמר שר הפנים, הוא ישב פה בוועדה אצלך ואמר שיש הסכם עם מדינה שלישית.

<אמנון בן עמי: גם פה אנחנו חוששים שפסק הדין יכול לפגוע בכיוון היציאה למדינה שלישית.

<אמנון בן עמי: מעגל שלישי שאנחנו חוששים הוא מהתחדשות התופעה.

<אמנון בן עמי: אנחנו לא יודעים מה המסרים שיעברו.

<אמנון בן עמי: כמו שאמרתי, גדר לבד, לטעמי, לא יכולה למנוע את הגעת המסתננים.

<אמנון בן עמי: זו הייתה העמדה המקצועית שלנו תמיד ואמרנו אותה גם בממשלה וגם בוועדות והנתונים מורים חד משמעית שמיום החלת החוק ב-3 ביוני 2012, אז חלה הירידה הדרמטית, רק אז, הירידה הדרמטית, ואם לא היינו מחילים את החוק הזה אני חושב שהיינו היום אולי עם עוד 20,000 או עוד 30,000 או עוד 40,000.

מירי רגב: אנחנו נפתח בזה.

מירי רגב: אחר כך, אני מתארת לעצמי, שאתה עוד תענה על שאר הדברים, גם על הפיזור של האוכלוסייה.

<אמנון בן עמי: כן, אני אענה על מה שאני אצטרך.

מירי רגב: אתה רוצה להגיד משהו על זה עכשיו?

<אמנון בן עמי: אני רוצה לומר, לגבי פיזור האוכלוסייה, באמת הלב כואב על מה שקורה בדרום תל אביב, אבל עמדתנו היא שפיזור אוכלוסייה הוא לא התשובה למסתננים.

<אמנון בן עמי: אני לא אומר שצריך לפזר, צריך את המסתננים להוציא מישראל באמצעות - - -

מירי רגב: בסדר, אבל עד שתוציאו את המסתננים מישראל, אז תושבי דרום תל אביב, מה, הם שבויים של המדינה?

<אמנון בן עמי: את יודעת שריכוז מאמץ כדאי לעשות במסלולים של יציאה מרצון והחזרה למדינה שלישית.

<אמנון בן עמי: אני לא אומר שלא צריך לשקול כל הצעה, ובכלל זאת פיזור אוכלוסין, אבל המאמץ הממשלתי, אני חושב שבכלל המאמץ הישראלי, צריך להיות יציאה מרצון והחזרה למדינה שלישית.

<אמנון בן עמי: זה צריך להיות הכיוון.

מירי רגב: הכול צריך להיות במקביל.

מירי רגב: צריכה להיות במקביל הוראת שעה מיידית, צריכה להיות במקביל מדינה שלישית ובמקביל צריכה להיות החלטה ברורה של פיזור אוכלוסייה ולא להחזיר אותם לדרום תל אביב, שהנטל יהיה גם בצפון וגם במקומות אחרים, והפעם נפזר אותם במקומות חזקים, במקומות שיכולים לקלוט אותם - - -

<קריאה: במקומות הומניים.

מירי רגב: במקומות שאפשר שם לבנות מאהל, עכשיו חם עוד, לא יורד גשם, הכול בסדר.

מירי רגב: אבל לא יכול להיות מצב ששוב תושבי דרום תל אביב יצטרכו לקלוט את אותם מאות מהגרי עבודה שנמצאים בסהרונים.

<אמנון בן עמי: כמו שאמרתי, שר הפנים הנחה אותנו לבוא מיד אחרי החג עם חלופות, אנחנו נשקול את כל ההצעות.

מירי רגב: אנחנו גם נעביר את זה בסיכום ונעביר את זה גם לשר הפנים, שאני יודעת שמבין את החשיבות של הבעיה הזאת וגם פועל רבות כדי לטפל בה יחד עם הגורמים המקצועיים שלו.

מירי רגב: אני מבקשת לעבור לחבר הכנסת דב חנין, ולאחר מכן נציג משרד המשפטים.

דב חנין: תודה רבה, גברתי יושבת הראש.

דב חנין: אני אתחיל מהסוף.

דב חנין: בדרום תל אביב אנחנו נמצאים במצב אסון, ממש מצב אסון.

דב חנין: זו לא הגזמה, זו המציאות, זו התמונה האמיתית.

דב חנין: 55,000 איש זרוקים ברחובות, חלק גדול מהם בדרום תל אביב, בלי רווחה, בלי שירותי בריאות, בלי שום טיפול.

דב חנין: זרוקים ברחובות.

דב חנין: המצב הוא קטסטרופלי, אין ביטחון אישי - - -

<ארנון גלעדי: אנחנו זרוקים ברחובות, אתה טועה.

דב חנין: גם אתם זרוקים ברחובות.

דב חנין: נכון.

<ארנון גלעדי: תתחיל קודם כל איתנו, אחר כך תלך לצד השני.

דב חנין: אדוני, אני מבין שאתה, כחלק מאלה שנושאים באחריות - - -

<ארנון גלעדי: מאה אחוז, אבל אתה הבאת אותם לשם ואתה מעודד אותם להישאר שם ואתה מסייע להם עם הארגונים שלך להיות שם.

<ארנון גלעדי: לא אף אחד אחר.

דב חנין: אני מציע שתעירי למר גלעדי, שנושא באחריות כמשנה לראש עיריית תל אביב, וכנראה שעל ראשו בוער איזה שהוא כובע, שיירגע קצת.

<ארנון גלעדי: בוודאי, הכובע שלך.

דב חנין: שיירגע קצת.

מירי רגב: הוא כואב את כאבם של דרום תל אביב, הוא מייצג את תושבי דרום תל אביב - - -

דב חנין: אני כואב את כאבם לא פחות ממנו.

מירי רגב: הוא מייצג את עמדתו.

דב חנין: הוא מייצג את אלה שאחראים לבעיה.

מירי רגב: אלה שאחראים לבעיה הם אלה שהביאו אותם.

דב חנין: אדון גלעדי, מי שראש הממשלה בישראל זה נתניהו, זה לא דב חנין.

<ארנון גלעדי: אתה חלק מהבעיה.

<ארנון גלעדי: אתה חלק מהבעיה, והחברים שלך - - -

דב חנין: אם יהיה ראש ממשלה - - - המצב יהיה אחרת.

מירי רגב: טוב, חברים.

מירי רגב: דב חנין, בבקשה.

דב חנין: המצב בדרום תל אביב הוא מצב קטסטרופלי וכולם שם קורבנות.

דב חנין: בוודאי, תושבי דרום תל אביב בוודאי שהם קורבנות, בוודאי שהם קורבנות, והמצוקה שלהם היא קשה ביותר, ומי שמסתובב בשכונות האלה ורואה מה שקורה שם בשעות הערב, אבל לא רק בשעות הערב, מבין שהמצוקה הזאת היא נוראה.

דב חנין: השאלה היא מה צריך לעשות.

דב חנין: אני קראתי את פסק הדין.

דב חנין: אני מציע, אגב, לכולם לקרוא את פסק הדין, כי הוא פסק דין חשוב.

דב חנין: אני מציע בכלל לא לדבר על פסקי דין של בית המשפט העליון בלי לפחות לקרוא אותם.

דב חנין: אני רוצה לומר לכם, אחרי שקראתי את פסק הדין, שאני לגמרי לא מופתע מפסק הדין הזה, כי פסק הדין הזה היה לגמרי צפוי.

דב חנין: אמרתי את זה בכנסת.

דב חנין: באישור של החוק הזה בקריאה השנייה והשלישית דיברתי קרוב לשעתיים וניסיתי לנתח את החוק הזה מבחינה משפטית והראיתי שאין שום סיכוי שהחוק הזה יעבור במבחן של בג"צ.

דב חנין: אבל אני לא מתכוון כרגע להתעסק בהיסטוריה החקיקתית הזאת - - -

מירי רגב: בעקבות זה מה אתה מציע?

דב חנין: אני מיד אגיע לזה.

דב חנין: גברתי היושבת ראש, את גם צודקת בזה שאת אומרת שהחוק הזה עבר דרך מאוד ארוכה בכנסת.

דב חנין: תחילת הדרך במאי 2008, חוק עוד יותר דרקוני הגיע לכנסת, אני הייתי היחיד שהצביע נגדו בקריאה הראשונה - - -

מירי רגב: אנחנו נמליץ עליך להדליק את המשואה ביום העצמאות.

דב חנין: תודה רבה, אני מקבל את ההמלצה.

מירי רגב: אבל בוא נדבר כרגע עכשיו מה אתה מציע לעשות כדי להגן על תושבי דרום תל אביב.

דב חנין: אני מגיע לזה.

דב חנין: יוני 2009 החוק הזה מגיע עוד פעם למליאת הכנסת.

דב חנין: שוב אני הייתי היחיד שהצביע נגדו.

דב חנין: אבל השאלה היא לא ההיסטוריה החקיקתית של החוק, אני גם לא רוצה להיכנס לניתוח המשפטי של פסק הדין, כי אנחנו לא פורום משפטי פה.

דב חנין: הנקודה המשמעותית שצריך להבין זה שלא פסק הדין הזה מייצר את הבעיה.

דב חנין: אמר פה, בצדק, אמנון, 1,800 איש נמצאים היום במעצר, נניח שלא היה נפסל המעצר הזה, 1,800 איש היו נשארים במעצר, מה קורה עם ה-55,000 איש שבחוץ?

דב חנין: לא פסק הדין יוצר את הבעיה.

דב חנין: יש כאן אנשים שלפעמים שומעים את המילה בית המשפט העליון - - -

מירי רגב: כנראה לא שמעת מה אמר אמנון, הוא אמר בפירוש שהחוק הזה יוצר בעיה ל-55,000 שנמצאים ברחובות, שאפשר להביא אותם למתקן ולהעביר אותם בנוהל מעצר בחזרה למדינה שלישית.

מירי רגב: אבל אתה כרגיל מסנן את השמיעה שלך ושומע רק מה שאתה רוצה לשמוע.

דב חנין: לא, גברתי יושבת הראש.

דב חנין: את העלית את ההצעה הזו בישיבה קודמת ואני שמעתי פה את נציג המדינה שאמרו לך, 'בהחלט נעשה כך'.

דב חנין: שבוע אחרי שאמרו לך את זה, אני קראתי בעיתון שמערכת הביטחון מפרקת את המתקן שבו היו עוד 3,000 או 4,000 מקומות.

דב חנין: אז אני אומר, מישהו פה מרמה מישהו.

דב חנין: אני לא יודע, אולי מרמים אותנו, אולי מרמים את הכנסת, בטח מרמים את תושבי דרום תל אביב.

דב חנין: אני רוצה להגיד לתושבי דרום תל אביב, יש לי כלל אצבע נורא פשוט.

דב חנין: ככל שהדיבור שאתם שומעים הוא יותר קיצוני הוא גם יותר מנותק מהמציאות.

דב חנין: תושבי דרום תל אביב זכאים סוף סוף לקבל פתרונות אמיתיים והם לא מקבלים אותם, אז מה צריכים להיות הפתרונות האמיתיים האלה?

דב חנין: ראשית, את אמרת, אני מסכים איתך במאה אחוז ואני חולק על אמנון, צריך מדיניות של פיזור.

דב חנין: אי אפשר ש-55,000 איש יהיו במקומות הכי מוחלשים, שממילא יש שם בעיות, שממילא יש שם קשיים, ממילא יש שם הזנחה של שנים ועכשיו זורקים עליהם עוד גם 55,000 איש ברחובות.

דב חנין: זה בטח לא יכול להיות וזה צריך להפסיק.

דב חנין: מעכשיו צריך מדיניות של פיזור אוכלוסין.

דב חנין: הדבר השני, היה פה מפכ"ל המשטרה.

דב חנין: אני מציע להאזין למה שאמר מפכ"ל המשטרה ולמה שאמרו נציגי המשטרה, צריך לאפשר לאנשים לעבוד כל עוד הם נמצאים פה.

מירי רגב: אנחנו נכשיר את השרץ.

מירי רגב: אנחנו נבוא ונגיד 'אתם תעבדו' - - -

<עובד חוגי: הם עובדים.

<עובד חוגי: מה השקר הזה שהם לא עובדים?

דב חנין: לא, אסור להם לעבוד.

<עובד חוגי: אבל אתה אומר דברים, כאילו אתה מנותק מהמציאות.

<עובד חוגי: היום מי מנקה את הרחובות?

<עובד חוגי: מי עובד במסעדות?

<עובד חוגי: מי עובד בבתי מלון?

<אמנון בן עמי: חבר הכנסת חנין, רובם המכריע עובד.

<אמנון בן עמי: עשינו את החוק להוצאת כספים, כי הם מרוויחים כספים איפה שהוא.

דב חנין: אמנון, אתם נמצאים בישראבלוף.

מירי רגב: אתה היחידי שחי את המציאות כפי שהיא.

דב חנין: מה לעשות, אני קורא את החוקים.

מירי רגב: אז בוא תגיד מה אתה מציע.

דב חנין: לפי החוק בישראל, לפי האשרות שלהם, אסור להם לעבוד.

דב חנין: הם עובדים בצורה לא חוקית.

דב חנין: כל המתכונת הזאת היא לא חוקית, היא בעייתית.

דב חנין: אמרו לנו פה נציגי המשטרה, שאנשים נמצאים פה והם זרוקים ברחובות.

דב חנין: אתה לא נותן להם לעבוד, מה לעשות?

דב חנין: הם יתגלגלו לפשע.

דב חנין: בטח שזה מה שיקרה.

מירי רגב: טוב, מה אתה מציע?

דב חנין: היו פה נציגי החקלאים.

דב חנין: נציג ענף הרפת, אמר 8,000 איש מוכנים לקלוט, עכשיו.

דב חנין: הם מוכנים להכשיר אותם.

דב חנין: באים אלייך נציגי ענף הבנייה, רוצים עובדים זרים, למה אנחנו מאשרים להם לייבא עובדים זרים?

דב חנין: אין בישראל מקום לעוד עובדים זרים.

דב חנין: לסגור לגמרי את הדלת של היבוא של העובדים הזרים.

דב חנין: אותם 55,000, עד שאמנון ימצא את המדינה השלישית, הרביעית והחמישית שלו, עד שהוא מוצא אותן, שילחו אותם לעבוד, שילחו אותם לעבוד במקומות בארץ שצריכים אותם.

דב חנין: אני מסיים דווקא בנקודה נוספת שאני מסכים איתך.

דב חנין: תכנית שיקום מיידית לדרום תל אביב - - -

מירי רגב: פעמיים אתה מסכים איתי, זה יפה.

דב חנין: תכנית שיקום מיידית לדרום תל אביב והשיקום הזה לא צריך לחכות להחלטות אסטרטגיות ולסלילת כבישים.

דב חנין: גם את זה צריך לעשות.

דב חנין: שיקום חברתי לדרום תל אביב.

דב חנין: בואו נתחיל בתאורה, תאורת רחובות, המינימום, אפשר לעשות את זה תוך שבועיים.

דב חנין: תרשתו את דרום תל אביב, כדי שדרום תל אביב תהיה מוארת בלילה בדיוק כמו צפון תל אביב.

דב חנין: אפשר לעשות, אבל בשביל מה שצריך צריך להפסיק להתלהם וסוף סוף להתחיל לעבוד.

דב חנין: אחרי כל כך הרבה זמן.

דב חנין: חבל, גברתי יושבת הראש, שלא נמצא פה ראש הממשלה, כי מי שצריך לתת תשובות זה ראש הממשלה.

מירי רגב: רק ראש הממשלה נותן תשובות.

מירי רגב: הוא הביא את המסתננים, הוא במשך עשרות של שנים שהוא לא היה ראש ממשלה אחראי לזה, מזל שהוא נהיה ראש ממשלה כדי לעצור את זה על ידי הגדר ו - - -

דב חנין: הוא ראש ממשלה כבר חמש שנים בארץ הזו.

מירי רגב: נכון, לכן בלמנו את זה.

מירי רגב: נציג משרד המשפטים, בבקשה, ולאחריו חבר הכנסת דוד צור.

<דרור גרנית: שלום, גברתי יושבת הראש.

<דרור גרנית: אני אדבר די בקצרה, אלא אם גברתי כמובן תרצה למקד שאלות ספציפיות.

<דרור גרנית: ראשית אני אגיד שפסק הדין ניתן אתמול בשעות הצהריים, כפי שאמר אמנון בן עמי.

<דרור גרנית: פסק הדין הוא ארוך, מחזיק 120 עמודים ויש בו תשע דעות שונות.

<דרור גרנית: זאת אומרת הן לא לגמרי שונות כמובן, כולן מגיעות בסופו של יום לאותה תוצאה, אבל יש בהן הבדלים וניואנסים ודקויות שאנחנו עוד טרם הספקנו להתעמק בהן למלוא עומקן ב-24 השעות מאז ניתן פסק הדין, וללא ספק צריך לקרוא את פסק הדין בצורה מאוד יסודית ומעמיקה ולראות מה יש בו ומה אין בו ומה ההשלכות האפשריות המשפטיות שלו.

<דרור גרנית: על פני הדברים ומקריאה ראשונה נראה שיש בו כל מיני חידושים ושינויים מדינים או מהתפיסה שאנחנו סברנו של הדין הנוהג - - -

מירי רגב: כמו מה?

מירי רגב: אתה יכול להגיד לנו?

מירי רגב: על פניו, מה שעל פניו, מה השוני מהדין הנוהג?

<דרור גרנית: אני לא רוצה להרחיב.

מירי רגב: לא, אל תרחיב, רק תגיד על פניו, מה השינויים מהדין הנוהג.

<דרור גרנית: אני כבר אומר לגברתי, היות שפסק הדין ניתן אך אתמול ועוד טרם התכנס ולו דיון ראשוני אצל היועץ ב-24 השעות האחרונות - - -

מירי רגב: אני מאמינה שקראת את זה מתוך סקרנות, להבין איך זה עבר את המסננת שלכם ולא עבר את המסננת של בג"צ.

<דרור גרנית: מיד אני אשיב לשאלה הזאת שגברתי העלתה קודם.

<דרור גרנית: אני לא רוצה להרחיב, כי באמת אני מרגיש שאנחנו, כמערכת של משרד, טרם נתנו את הדעת בצורה מעמיקה על פסק הדין.

<דרור גרנית: בכל זאת עברו פחות מ-24 שעות מאז הינתנו ולכן אני מרגיש שיהיה לא נכון שאני אפרט פה כל מיני רעיונות והגיגים שעברו בראשי בעת קריאת פסק הדין בשלב זה, לפני שזה עובר את כל האינסטנציות הדרושות בתוך המשרד.

<דרור גרנית: אבל על פני הדברים אני אשיב לגברתי לעניין החוקתיות של החוק.

<דרור גרנית: יש כמה דברים שצריך להגיד בעניין הזה.

<דרור גרנית: דבר ראשון, משפט, כידוע, הוא לא מדע מדויק ויש בו מרווח רחב של שיקול דעת ומחשבה והתלבטות ודברים שנראים לאדם אחד כחוקתיים או כראויים או כנכונים עשויים לא להיראות כך בעיניו של משפטן אחר.

<דרור גרנית: בשביל זה יש אינסטנציות משפטיות שונות, בסופו של יום - - -

ישראל אייכלר: מי נתן להם סמכות לקבוע מה זה חוקתיות?

ישראל אייכלר: תסביר לי בשם איזה חוק בג"צ פסל חוק כנסת?

ישראל אייכלר: את זה תסביר.

<דרור גרנית: שאלתו של הרב אייכלר מביאה אותי כמובן למשפט השני שרציתי להגיד בעניין הזה.

<דרור גרנית: פסק הדין הזה והפסילה של החוק הזה, בואו נציב את הדברים בהקשרם ובתוך פרופורציה של שיח משפטי שמתנהל ב-20-25 השנים האחרונות, מאז חקיקתם של חוקי היסוד ב-92' - - -

מירי רגב: אנחנו לא רוצים הרצאות אקדמאיות.

מירי רגב: אנחנו רוצים בסוף לראות איזה חוק יביא מזור לתושבי דרום תל אביב.

מירי רגב: אנחנו לא נמצאים עכשיו בכנס של לשכת עורכי הדין או כנס משפטנים, אנחנו רוצים בשפה פשוטה להעביר מסר, איזה חוק יעבור, מדוע החוק הזה לא עבר את המסננות הרבות ומה אתה חושב שצריך לעשות כרגע עם ההחלטה הזאת, כמו שאתה אומר.

מירי רגב: מה החידוש שניתן בפסק הדין הזה, כפי שהוא נראה על פניו בשלב הזה.

ישראל אייכלר: זאת לא הייתה השאלה שלי.

ישראל אייכלר: זכותי לשאול שאלה כחבר כנסת, באיזה סמכות חוקית בית משפט עליון פוסל חוקי כנסת?

ישראל אייכלר: אין חוקה, אין חוק כזה, זו תפיסת שלטון בכוח, לדעתי.

<דרור גרנית: חבר הכנסת אייכלר, סמכותו של בית המשפט לפסול חוקים נפסקה כבר בבג"צ בנק המזרחי, אי-אז באמצע שנות ה-90, ובעצם המקרה הזה, פסק הדין הזה, הוא גילום נוסף של הסמכות הזאת - - -

משה זלמן פייגלין: כלומר אתה אומר שהבג"צ נתן לעצמו את הסמכות הזאת.

ישראל אייכלר: בלי חוק.

<דרור גרנית: כבוד חברי הכנסת, הדיון החוקתי, מה שאני רוצה לומר זה שפסק הדין הזה הוא חלק מהשיג ושיח המתמשך של מושג החוקתיות ורעיון החוקתיות והדינאמיקה שבין חוקי היסוד לחקיקה הראשית של הכנסת שמתנהל - - -

משה זלמן פייגלין: אין חוק כזה.

משה זלמן פייגלין: הפרלמנט לא חוקק חוק כזה שמסר לבג"צ - - -

מירי רגב: תנו לו עכשיו בבקשה לדבר.

<דרור גרנית: השיג ושיח החוקתי הזה הולך ומתמשך מראשית שנות ה-90, מאז חקיקתם של חוקי היסוד ובמובן הזה הוא אולי ללא ספק פסק דין חשוב ואין ספק שיש לו השלכות משמעותיות, גם בתחום המדיניות וגם בתחום המשפט, אבל הוא חלק מתוך הקשר שלם של שיג ושיח חוקתי בין הרשויות.

<דרור גרנית: הבית הזה מחזיק בשני כובעים, כזכור וכידוע, גם בכובעו כרשות מחוקקת וגם בכובעו כרשות מכוננת והסמכויות בעניין הזה נתונות לבית הזה.

<דרור גרנית: זה לעניין הזה.

<דרור גרנית: לעניין השאלות של גברתי - - -

ישראל אייכלר: הבנת את התשובה, היושבת ראש?

מירי רגב: תאמין לי, לא הבנתי את התשובה.

ישראל אייכלר: התשובה ברורה.

מירי רגב: בחיי, לא הבנתי את התשובה שלך, אבל בואו נעבור - - -

דוד צור: אני רוצה להגיד לרב אייכלר שאם הוא לא יתנגד לקיומה של חוקה, יכול להיות שהדבר הזה יגיע סוף סוף להסדר.

ישראל אייכלר: אבל העובדה שכרגע אין חוק שמסמיך בג"צ לפסול חוק כנסת.

ישראל אייכלר: גברתי היושבת ראש, זו תשובה ברורה.

מירי רגב: אבל עכשיו אתה עונה לשאלות שלי, אז אני בוודאי אבין.

<דרור גרנית: לשאלותיה של גברתי יושבת הראש.

<קריאה: מירי, יש לך פה את הנציגה של הנהלת בתי המשפט, היא מטעם הבג"צ, היא רוצה להגיד משהו.

<חלי ברכה: אני לא מטעם הבג"צ, אני מטעם הנהלת בתי המשפט.

מירי רגב: דרור, אתה.

מירי רגב: אתה לא צריך עזרה.

מירי רגב: אתה צריך עזרה?

<דרור גרנית: לעניין השאלות של גברתי על הצעדים הבאים.

<דרור גרנית: כאמור, אמרתי שאנחנו עדיין צריכים לשבת ולקרוא את פסק הדין באופן יסודי ומעמיק ולקיים את ההתייעצויות הדרושות - - -

מירי רגב: את זה הבנתי, אל תחזור על דברים שאמרת.

<דרור גרנית: ולכן הדברים הם עדיין לא בשלים עכשיו לבוא ולומר דברים נחרצים.

<דרור גרנית: מה שכן ברור זה שבסופו של דבר מדיניות הממשלה והאינסטנציות המשפטיות, מהיועץ המשפטי ודרומה, תפקידן לספק את השירות לדרג המדיני, שיקבע את המדיניות ויבוא ויציע צעדי מדיניות.

<דרור גרנית: אמר פה אמנון בן עמי ששר הפנים זימן אצלו ישיבה כבר מיד לאחר החג, ב-29 בחודש, כאשר יבוא הדרג המדיני ויאמר 'צעדי המדיניות שאנו מבקשים לבצע הם א', ב' ו-ג',' אנחנו כמובן נגיש את השירות ואת הסיוע המשפטי בניסיון לעגן - - -

מירי רגב: עשיתם את זה עד עכשיו.

מירי רגב: עד עכשיו היועץ המשפטי ומשרד המשפטים והיועצים המשפטיים נתנו את השירות לדרג המדיני.

מירי רגב: הדרג המדיני הוא דרג נבחר, הוא בא ואמר, חברים, יש כאן תופעה במדינת ישראל, יש כאן שטף גדול של מהגרי עבודה, אנא מכם, הגורמים המשפטיים, אתם מנהלים את המדינה, אתם מובילים אותנו קדימה, אתם נבחרי הציבור, עזרו לנו, נבחרי הציבור, לקבוע מדיניות, לקבוע חוק שיאפשר לנו בכלים נכונים לממש את המדיניות שלנו.

מירי רגב: המדיניות שלנו מאוד פשוטה, שלא ייכנסו עבריינים לשטח מדינת ישראל.

מירי רגב: זהו, זו המדיניות שלנו, להגן על אזרחי המדינה.

מירי רגב: באתם, כל היועצים המשפטיים, וכמו שאתה אומר, התפקיד של היועץ המשפטי הוא לאפשר לממשלה לנהל את המדיניות שלה.

מירי רגב: עד היום הבאתם הצעת חוק, אפשרתם לנו לחוקק הצעת חוק, שהיא לא מממשת, לא רק שהיא לא מממשת, היא ביזתה את הממשלה.

מירי רגב: ביזתה את הממשלה.

מירי רגב: אז אני שואלת אותך שאלה פשוטה, איך אתה חושב שהכלים הבאים שלכם יהיו כאלה שיאפשרו לממשלה לבצע את אותה מדיניות, הרי לא נשנה את המדיניות ונחליט שההגירה למדינת ישראל שונתה, שמרגע זה כל הגבולות פתוחים, מי רוצה לבוא מאפריקה לעבוד בארץ זבת חלב ודבש, הכול פתוח, אנחנו נאפשר את זה.

מירי רגב: המדיניות היא לא לאפשר כניסה של מהגרי עבודה, לא פליטים, מהגרי עבודה, לתוך שטח מדינת ישראל.

מירי רגב: איך הדרג המשפטי נותן לנו כלים ליישם זאת?

<דרור גרנית: גברתי, בכל הכבוד, כפי שגברתי ציינה, תפקידנו כרובד המקצועי המשפטי, לספק שירות לדרג המדיני של קובעי המדיניות, הדרג הנבחר, ראש ממשלה, שר הפנים בעניין הזה, ולסייע בידם לעגן בנורמות חוקיות, בנורמות משפטיות, את המדיניות של הדרג הנבחר.

<דרור גרנית: כך עשינו עד עתה.

<דרור גרנית: כאמור, בית המשפט העליון סבר שהכלי שנוצר, אגב, בהצעת חוק ממשלתית, הצעה שעברה והגיעה דרך משרד המשפטים בשיתוף פעולה - - -

מירי רגב: ברור, של כל הגורמים הרלוונטיים.

<דרור גרנית: של כל הגורמים הרלוונטיים.

<דרור גרנית: בית המשפט העליון פסל אותה, כאמור.

<דרור גרנית: זה חלק מהשיג ושיח החוקתי המתמשך, האון גואינג, בין רשויות השלטון וזה חלק בלתי נפרד מהמשחק הדמוקרטי התלת רשותי.

<דרור גרנית: את אותו שירות אנחנו נמשיך ונספק לדרג ה - - -

מירי רגב: אין לי ספק, רק שהפעם המסננת שלך צריכה להיות כזאת שהחוק יעבור גם בבג"צ.

<דרור גרנית: זאת תמיד השאיפה ותמיד - - -

מירי רגב: שנעביר חוק שיעבור בבג"צ, כי אם עוד פעם נעביר חוק שלא יעבור בבג"צ, אז אתה יודע - - -

<קריאה: נבחר בבג"צ ולא בכם.

<דרור גרנית: זאת כמובן השאיפה שהייתה והמחשבה גם בחקיקתו של החוק הזה.

מירי רגב: האם על פניו אתה חושב שאנחנו נכשלנו, כל מערכת המשפט נכשלה מבחינה משפטית?

מירי רגב: או על פי השיג והשיח עם המערכת המשפטית אתה חושב שיכול להיות שחוק כזה נפסל?

<דרור גרנית: גברתי, אני לא חושב שזה ביטוי של כישלון.

<דרור גרנית: אני חוזר ואומר, יש שיג ושיח חוקתי מתמשך, הוא חלק בלתי נפרד מהמשחק הדמוקרטי בין שלוש רשויות השלטון, וכאמור, המקרה הזה לא נבדל מבחינה עקרונית ממקרים קודמים שנפסלה חקיקה של הבית הזה.

מירי רגב: תודה רבה, דרור, ואני רוצה להגיד שיש לי הערכה רבה לתפקידו של היועץ המשפטי ולכל המערכת המשפטית, רק אני חושבת שבמקרה הזה, מה לעשות, איך אנחנו אומרים?

מירי רגב: כולנו נבחנים ברמת התוצאה, ברמת התוצאה כשלה המערכת המשפטית שעזרה לנו או שניסתה לאפשר לראש הממשלה ליישם את המדיניות שעל פיה הוא נבחר.

מירי רגב: אבל נעבור, אולי יעזור לנו היועץ המשפטי של רשות ההגירה.

מירי רגב: בוא, אולי אתה תאיר את עינינו במשהו שאולי אני אבין קצת יותר בעניין הזה.

<דניאל סלומון: כן, אני רוצה מילה על מה שכינית המסננות.

<דניאל סלומון: הממשלה ביקשה לחוקק והכנסת חוקקה את החוק הזה כהוראת שעה.

<דניאל סלומון: כלומר הכוונה מראש הייתה לבחון את התופעה מעת לעת.

<דניאל סלומון: עכשיו, בית המשפט בפסק הדין, כמה שופטים כותבים את זה מפורשות וזה עולה מכלל פסק הדין, שההחלטה ניתנה לפסול את ההסדר הספציפי הזה לנוכח הנסיבות בעת מתן פסק הדין.

<דניאל סלומון: בית המשפט אומר בעצמו, שאילו מצב הכניסה בדרום, ובית המשפט למעשה העביר את מוקד פסק הדין לבעיית זרם הנכנסים ולא לגבי מה שהזכרת קודם, מי שנמצאים בישראל, זאת הבחירה של בית המשפט, הוא למעשה מציין את העובדה שאנחנו מכירים שבחודשים האחרונים זרם הנכנסים, המספרים ירדו לאפס, ולכן הוא אמר, בנסיבות האלה, ההסדר החקיקתי הזה איננו ראוי.

<דניאל סלומון: הוא אומר בעצמו,שאם המספרים ישובו ויעלו, ייתכן שאותו הסדר עצמו - - -

מירי רגב: אז נפרוץ את הגדר, נביא עוד מסתננים ואז ההסכם הזה יאושר.

מירי רגב: ואז נבין מה זה אומר.

<דניאל סלומון: אם, כפי שאמנון הזכיר את החשש, אם החשש הזה יתממש והמספרים שוב יעלו, בית המשפט אמר שאפילו את אותו הסדר חקיקתי שהוא פוסל היום, ייתכן שהוא יאפשר בלי כל שינוי.

<דניאל סלומון: כלומר - - -

מירי רגב: ומה עם אלה שנמצאים בתוך הארץ?

מירי רגב: מה עם ה-55,000 שנמצאים בתוך הארץ, שיודעים שאי אפשר להוציא אותם בנוהל מרצון ללא מתקני השהייה?

<דניאל סלומון: אז כפי שהמנכ"ל ציין, בית המשפט לא עסק למעשה יותר מדי במי שנמצאים בישראל, הוא העביר את מוקד העניין מבחינתו לפתרון בעיית זרם הנכנסים ומשזו נפתרה הוא פסל את ההסדר שאנחנו חשבנו לבחון אותו בחלוף שלוש שנים.

<דניאל סלומון: בית המשפט לא רצה לחכות - - -

מירי רגב: אולי נבקש הבהרה.

מירי רגב: אולי המדינה יכולה לבקש הבהרה מבית המשפט העליון, אם התייחסת לזרם הנכנסים, האם תוכל לתת לנו הבהרה, כי אנחנו בסוף רוצים לעשות דברים שהם חוקתיים, לגבי אלה הנמצאים בתוך הארץ.

<דניאל סלומון: זה כמובן מנגנון שלא קיים.

<דניאל סלומון: אבל כשהממשלה תשקול פתרונות חליפיים - - -

ישראל אייכלר: עוד מעט זה יהיה, הבג"צ יקבע לך גם מה לעשות עם אלה שנמצאים פה.

מירי רגב: לא, אני באמת שואלת שאלות הבהרה.

דב חנין: אבל החוק לא מתייחס לאלה שנמצאים.

<דניאל סלומון: כשהממשלה תבחן את האפשרויות לפתרונות חליפיים, לרבות הסדר חקיקתי חלופי, היא כמובן תיקח בחשבון את ההשפעה שיש לפסק הדין על מי שנמצאים פה.

מירי רגב: מאה אחוז, אוקיי.

מירי רגב: את רוצה להוסיף משהו בנוסף אליהם?

מירי רגב: אבל קצר, ורק אם יש לך מה להוסיף.

<חלי ברכה: אני אתייחס בצורה מאוד מאוד קצרה לקריאות הביניים שעלו כאן.

<חלי ברכה: אני אומר שבית המשפט העליון, בשבתו כבית המשפט הגבוה לצדק התייחס מאוד מאוד ברצינות לסוגיה.

<חלי ברכה: בית המשפט ישב בהרכב מורחב של תשעה שופטים ונתן את החלטתו פה אחד בפסק דין ארוך, מנומק, כפי שנאמר כאן, 120 עמודים - - -

מירי רגב: את זה אנחנו כבר יודעים.

<חלי ברכה: גברתי, רק אם יורשה לי לומר, מאוד מאוד בקצרה.

<חלי ברכה: פסק הדין מדבר בעד עצמו, קטונתי מלפרש אותו, יושבים כאן משפטנים טובים ממני, הם יכולים לקרוא, פסק הדין רצוף בנימוקים ללמה בית המשפט הגיע להכרעה הזו.

<חלי ברכה: אני גם אומר בהערת אגב, מי שיקרא את פסק הדין יראה שבית המשפט לא מתעלם מהמצוקה בדרום תל אביב, הוא מתייחס אליה - - -

<עובד חוגי: הוא עשה סיור בדרום תל אביב לפני שהוא פסק?

<עובד חוגי: הוא ראה איך אנשים חיים?

<חלי ברכה: בבקשה, תן לי רק לסיים.

<חלי ברכה: אני גם חושבת שזה לא רלוונטי.

<חלי ברכה: כל העובדות מובאות - - -

<עובד חוגי: הם יושבים למעלה, בירושלים אתם יושבים, מחליטים עלינו, ו'לא רלוונטי'.

<חלי ברכה: ברשותך, אם תרשה לי רק לסיים.

<עובד חוגי: לא רלוונטי.

<חלי ברכה: חשוב לי רק להתייחס כאן לדברים שנאמרו על ידי חברי הכנסת הנכבדים.

<חלי ברכה: מבחינתם של חוקים, גם חקיקה ראשית, בוודאי שתקנות, נעשית לאורם של חוקי היסוד שקבע הבית הזה.

<חלי ברכה: זאת אומרת שמבחינה נורמטיבית חקיקה של חוקי יסוד מן הסתם היא גבוהה יותר מבחינה נורמטיבית של חקיקה רגילה.

<חלי ברכה: בחינתם של חוקים - - -

ישראל אייכלר: אין שום הבדל בין חוק יסוד לחוק רגיל, ההבדל היחיד שחוק יסוד - - -

דב חנין: לא נכון.

ישראל אייכלר: לא, אני לא אתן להטעות.

דב חנין: לא נכון, הכנסת החליטה שהחוקה תהיה חוקי יסוד.

דב חנין: תקרא את החלטת ה - - -

<חלי ברכה: ברשותך, אם יורשה לי לסיים, אדוני, ואני אשמח אחר כך לשמוע את הדברים שלך.

<חלי ברכה: מבחינה נורמטיבית, כמו שאמרתי קודם, חקיקה ראשית צריכה לעמוד בערכים ובעקרונות שנקבעו בחוקי היסוד, בין היתר גם חוק יסוד כבוד אדם וחירותו, שקבע הבית הזה.

<חלי ברכה: תפקידו של בג"צ, אגב, תפקידו של בג"צ קבוע בחוק יסוד השפיטה, סעיף 15 לחוק יסוד השפיטה מקנה סמכות חוקתית לבית המשפט העליון לבחון את החוקים, כל פעולה שלטונית למעשה - - -

ישראל אייכלר: לבטל חוקים?

<חלי ברכה: הוא מסמיך את בית המשפט העליון לבחון - - -

ישראל אייכלר: לא לבטל חוקים.

<חלי ברכה: גם לבטל חוקים.

ישראל אייכלר: לא, אין דבר כזה.

<חלי ברכה: אדוני, אני מזמינה אותך לעיין בחוק יסוד השפיטה - - -

מירי רגב: בעצם במה את רוצה להאיר את עינינו כאן?

ישראל אייכלר: לא, היא עונה לנו.

<חלי ברכה: אני רק עונה לחברי הכנסת הנכבדים.

מירי רגב: אנחנו כולנו מכבדים את החלטת בג"צ, אנחנו לא מסכימים איתה ואנחנו לא דנים עכשיו על החלטת בג"צ.

מירי רגב: אנחנו מדברים כרגע על הנגזרת של ההחלטה הזאת, כיצד אנחנו יכולים להגן על אזרחי המדינה.

<חלי ברכה: אני מבינה, גברתי יושבת הראש, אני לא - - -

מירי רגב: זכויות אדם אין רק לעובדים זרים, למסתננים ולפליטים, יש גם לתושבי דרום תל אביב.

<חלי ברכה: אם יורשה לי רק לומר, אני לא באה להאיר את עיניכם, כל מה שאני אומרת זה המובן מאליו.

<חלי ברכה: אני באה רק להתייחס לדברים שאמרו חברי הכנסת הנכבדים.

<חלי ברכה: הסמכות קבועה בחוק יסוד השפיטה, אני מזמינה אתכם לקרוא.

מירי רגב: לקרוא אותו ואולי אפילו - - -

<עובד חוגי: אז כל היועצים המשפטיים מה עשו עד שהעבירו את החוק?

<עובד חוגי: לא קראו את זה?

מירי רגב: חבר הכנסת דוד צור ולאחר מכן משטרת ישראל, בבקשה.

דוד צור: אני חייב להגיד שדווקא הדברים האחרונים היו מאוד חשובים, כי יש פה דיון עקרוני בין הרשויות ואני חושב שבמקום להתקוטט אל מול הרשות השופטת שבסופו של דבר היא הרשות המוסמכת לפרש את החוקים שאנחנו מחוקקים - - -

ישראל אייכלר: לפרש, אבל לא לבטל.

מירי רגב: יכול להיות שהחוק לא היה ברור, אנחנו צריכים לחוקק חוק יותר ברור.

דוד צור: לדעתי, גברתי היושבת ראש, בתחילת דברייך וגם במהלך הדיון את שאלת שאלה חשובה ואני חושב שהתשובה עליה אם נכשלנו היא כן.

דוד צור: זאת אומרת בסופו של דבר המסננות לא הצליחו כנראה להכין נכון את החוק הזה, כדי שלא נחטוף סטירה מהרשות שאנחנו הסכמנו שבסופו של דבר תהיה זו שמפרשת.

דוד צור: זה לעניין העקרוני.

דוד צור: ואנחנו צריכים לכבד את ההחלטה הזו ולדעתי אנחנו צריכים לתמרן בתוך ההחלטה הזאת הכי טוב שאפשר.

דוד צור: ומה ההצעה שלי איך לעשות את זה.

דוד צור: אז קודם כל כפי שנאמר, הממשלה חייבת לחזור אלינו בהצעות אופרטיביות כדי לראות שה-90 יום האלה שניתנו על ידי החלטת שופטי בג"צ יהיו כאלה שבסופו של דבר יביאו לידי ביטוי את התכנית ההוליסטית שנבנתה על ידי משרד הפנים ומשרד המשפטים וגם המשרד לביטחון פנים והכנסת.

דוד צור: שבסופו של דבר גם הקמת הגדר ודאי הייתה יסוד חשוב בה, אבל היא לא עומדת לבד, כפי שאמר פה אמנון בן עמי, בצדק, רק הצעדים המשלימים שהכנסת חוקקה, כמו התיקון לחוק המסתננים וגם התקנות שהיו לפני שבועיים או שלושה בעניין אי היתר הוצאת כספים.

דוד צור: רק צעדים כאלה בסופו של דבר וכולם ביחד יכולים לייצר את ההרתעה ומניעת הגעה של מסתננים חדשים.

דוד צור: לכן הצעתי האופרטיבית היא לקבל את התכנית הזאת מוקדם ככל האפשר.

דוד צור: אני יכול להציע שניים-שלושה דברים, אחד מהם, למשל, כן לחוקק את החוק הזה כמו שהיה לשנה.

דוד צור: למשל.

דוד צור: שתיים, להוציא לפועל מחדש את התכנית שהייתה, שהיא אכן עלתה הרבה מאוד כסף, שמשרד האוצר גם הקצה לה את המשאבים והתחילו בהוצאתה לפועל, של הקמה של אותה עיר, נקרא לה לא מתקן שהייה, אלא עיר ממש, עיר הזרים שהייתה מתוכננת בנגב.

דוד צור: נכון שהיו לה עלויות גדולות.

דוד צור: אני חושב שאנחנו משלמים יותר כסף במצוקה של אנשי דרום תל אביב, כשאנחנו לא מוציאים לפועל תכנית כזאת.

דוד צור: כי התכנית הזאת הייתה מביאה לידי ביטוי מצד אחד גם את ההפרדה שאנחנו רוצים לייצר, עד להוצאתם למדיניות שלישיות או בהסכמה וכן הלאה, וגם הייתה מייצרת להם תנאים הומניים לחיות שם, לעבוד שם ובסופו של דבר גם להרוויח כסף.

דוד צור: לחלק מהם אין ספק שצריכה להיות בסוף הסדרה שתהיה בכל המקומות האחרים.

דוד צור: אני חושב שבטווח הארוך חוק ההגירה שמסדיר בכלל את מדיניות ההגירה של מדינת ישראל, זה דבר שחייבים לקדם אותו וצריך לעשות אותו.

דוד צור: לעניין הפשיעה, רק מילה אחת בעניין שאמר ארנון.

דוד צור: קודם כל זניח מאוד הנושא של פשיעת הון וצווארון לבן, לכן סטטיסטית אין לזה כמעט השלכה למה שאמרת, אבל זה לא קשור לעניין, שחלקם היחסי בפשיעה, בטח באזור הזה שהם מרוכזים בו, בדרום תל אביב, הוא פי כמה מכל מקום אחר ותרומתם לפשיעה היא במאות אחוזים יותר ממה שאפילו משתקף בנתונים הסטטיסטיים, מהסיבה שהרבה מאוד מהפשיעה הבלתי מדווחת במקום שם היא הרבה יותר מהפשיעה הבלתי מדווחת בשאר המקומות האחרים.

מירי רגב: אוקיי, תודה רבה.

מירי רגב: נציג משטרת ישראל, תציג את עצמך לטובת הפרוטוקול.

מירי רגב: לאחר מכן חבר הכנסת פייגלין.

<בועז חממי: רב פקד בועז חממי מחטיבת החקירות במשטרת ישראל.

<בועז חממי: שלום וצהריים טובים.

<בועז חממי: כפי שציין מנכ"ל רשות האוכלוסין, אמנון בן עמי, נוהל התפעול במסתננים שמעורבים בפלילים הוא חלק מהנדבכים וחלק מהכלים וזה נוהל משותף של משטרת ישראל ורשות האוכלוסין שהושתת על החוק.

<בועז חממי: הוא לא כתוב בחוק, הוא הושתת על פי החוק.

<בועז חממי: הנוהל, כאמור, גם קיבל את אישור של היועץ המשפטי לממשלה.

מירי רגב: זאת אומרת מבחינתך יש בעיה, מרגע שפסלו את החוק, מרגע זה בעצם מה אתה אומר?

מירי רגב: אתה לא עוצר אנשים.

<בועז חממי: כרגע מה שזה אומר, כמו שציין נציג משרד המשפטים, כרגע אנחנו בוחנים את ההשלכות - - -

מירי רגב: לא, אבל אני רוצה להבין, לא מכבסת מילים.

מירי רגב: אתם מדברים בדרך כלל ברור ואני גם מודה לכם על העבודה הטובה שאתם עושים.

מירי רגב: אני שואלת אתכם שאלה פשוטה, מחר בבוקר עובד זר גונב פלאפון, גונב אופניים, מכה מישהו, עד היום עצרת אותו והכנסת אותו למתקן הכליאה.

מירי רגב: זה מה שהיה - - -

<בועז חממי: לאו דווקא, תלוי.

מירי רגב: היום אתה עוצר אותו, אין לו תעודה, מה תעשה, לאן תכניס אותו?

מירי רגב: מה הוא יעשה?

<בועז חממי: חשוב להבהיר שוב, הנוהל הזה בא לסייע למשטרה, לתת לה כלי נוסף של אכיפה.

<בועז חממי: עדיין הייעוד של המשטרה זה לאכוף חוק באמצעות ההליך הפלילי, דהיינו לפתוח בחקירה, לגבש ראיות ולהעמיד לדין.

מירי רגב: אבל איך?

מירי רגב: תשמע, היום, אתה לוקח מישהו, אתה אומר 'אתה תהיה במעצר בית', איפה תשים אותו?

מירי רגב: באיזה מעצר בית?

מירי רגב: אין לו תעודת זהות, אתה לא יודע מי הוא, אתה שם אותו פה, מחר הוא יברח לשם.

מירי רגב: בוא, דבר במילים ברורות, היום אתה יכול להגיד גם, כדי שלא מחר יבואו ויגידו שהמשטרה לא מבצעת את תפקידה, היום למשטרה אין כלים לעצור מהגרי עבודה, אפשר להגיד את זה.

<בועז חממי: שוב, הטיפול המשטרתי במהגרי עבודה שמבצעים עבירות פליליות הוא - - -

דוד צור: לא, זה לא מה שהיא שואלת.

דוד צור: רק על עצם עניין ההגירה אתה לא יכול לעצור אותו.

<בועז חממי: ברור שלא.

דוד צור: אוקיי, זה מה שהיא שואלת.

מירי רגב: אז יפה, מה זה אומר?

מירי רגב: שהוא לא יכול לעצור היום מהגר עבודה.

דוד צור: לא, הוא עונה לך על ראשית עבירה, ואז עדיין הנוהל קיים.

דוד צור: לדעתי גם ההחלטה של בית המשפט העליון לא מתייחסת לעניין הזה.

דוד צור: לא נדרשו לזה.

<בועז חממי: מה שחשוב להסביר, מאחר שמדובר בנוהל משותף, דהיינו משטרת ישראל יכולה לבצע, אבל מי שאמור בפועל לשים במשמורת זה הממונה על הגבולות ברשות האוכלוסין ומרגע שכרגע רשות האוכלוסין אינה יכולה לבצע את הדבר הזה, בפועל יוצא מכך כמובן שלא ניתן כרגע בשלב הזה ליישם את זה.

מירי רגב: זאת אומרת שעכשיו איפה תשים אותם?

מירי רגב: בכל מעצרי הכליאה בארץ?

<עובד חוגי: שיישארו בדרום תל אביב.

<עובד חוגי: זה יהיה מתקן הכליאה שלהם גם.

מירי רגב: זאת אומרת שאם היית מעביר אותם היום, אתה מעביר אותם לאנשים של ידידי, שיושב כאן לידי, אז אתה עכשיו אומר 'אני לא יכול להעביר אותם אליו, כי הוא לא יכול - - -

דוד צור: למה?

דוד צור: יש לו 90 יום להמשיך עם זה, הוא לא צריך להפסיק.

<בועז חממי: שוב, אני חוזר להתחלה של דבריי, מאחר שאנחנו אמורים לבחון את ההשלכות אנחנו מחכים להנחיות של היועץ המשפטי לממשלה לגבי הנושא הזה.

מירי רגב: אוקיי.

מירי רגב: אתה יכול להתייחס משהו בעניין הפשע, בעקבות פסק הדין, שהזכירה כבוד השופטת עדנה ארבל?

<בועז חממי: אני לא איש סטטיסטיקה, אני איש חקירות.

<בועז חממי: אין לי את הנתונים הסטטיסטיים.

מירי רגב: יש לך נתונים.

מירי רגב: אתה לא יודע מה רמת הפשע של מהגרים?

<קריאה: יש עלייה של 580%.

<בועז חממי: אני יכול לומר רק שמשטרת ישראל כמובן שמה לב למה שקורה בדרום תל אביב, וכפועל יוצא מכך גם הקימה תחנת משטרה, תחנת שרת, והקצתה כוחות מתוגברים, כמו כוחות של לוחמי מג"ב לטיפול בנושא.

מירי רגב: הבנתי.

מירי רגב: חבר הכנסת משה פייגלין ולאחר מכן מסלאווי.

משה זלמן פייגלין: תודה, גברתי.

משה זלמן פייגלין: קודם כל אני חייב להתייחס לשאלה האחרונה שלך לגבי אמירתה של גב' ארבל, על הפשע.

משה זלמן פייגלין: זה מזכיר לי קצת את האמירה של מארי אנטואנט, אם אין לחם יאכלו עוגות.

משה זלמן פייגלין: אילו הגב' ארבל אכן הייתה יורדת לשטח היא לא הייתה אומרת את האמירה האומללה הזאת.

משה זלמן פייגלין: בדרום תל אביב אין, לא לחם ולא עוגות, יש פשיעה איומה ונוראה שפשוט אין לי חשק לחזור עליה, לחזור על הדברים שאני בכמה סיבובים קצרים בשטח ראיתי.

משה זלמן פייגלין: יש לנו כנראה כמה מארי אנטואנטיות כאלה שם בבית המשפט העליון, שלא מחוברות לשטח.

משה זלמן פייגלין: לעצם הדברים.

משה זלמן פייגלין: קודם כל צריך להבין שמה שאמרת, גברתי, בפתיחת דברייך, הוא חשוב מאוד.

משה זלמן פייגלין: אנחנו מדברים על מהגרי עבודה, אנחנו לא מדברים על פליטים.

משה זלמן פייגלין: ראיתי גם את פסק הדין של אחד משופטי העליון, שנעשתה שם איזה שהיא השוואה בפסק הדין בין האונייה סנט לואיס, אם זיכרוני לא מטעה אותי, של הפליטים היהודיים מגרמניה שהושבה אחור במלחמת העולם השנייה מארצות הברית.

משה זלמן פייגלין: זו השוואה מופרכת שאין כדוגמתה.

משה זלמן פייגלין: להשוות מסתננים, מהגרי עבודה, פושעים פשוטים לכל דבר ועניין, לפליטים היהודיים במלחמת העולם השנייה.

משה זלמן פייגלין: איזה קשקוש, איזה קשקוש היסטורי, איזו חוצפה מצד שופטי בג"צ לעשות את ההשוואה הזו.

משה זלמן פייגלין: כשמדובר בפליטים, ודאי וודאי שצריך לתת להם את כל היחס הנאות.

משה זלמן פייגלין: אותנו, כעם היהודי, אצלנו יש את המצווה לא להסגיר עבד אל אדוניו, לפני האמריקאים, לפני האירופאים, לפני כל התרבות המערבית, אנחנו הראשונים שיודעים את זה.

משה זלמן פייגלין: אף אחד כאן לא מדבר על פליטים, פליטים אמיתיים.

משה זלמן פייגלין: מדובר כאן, כפי שנאמר, באחוזים בודדים מאוד מתוך כל הסיפור הזה.

משה זלמן פייגלין: אנחנו מדברים על פושעים שממררים את חייהם של אזרחי ישראל.

משה זלמן פייגלין: אם כך, אכן, נשאלת השאלה המאוד מאוד קשה, ששוב ושוב חזרת עליה, גברתי, כיצד קרה שאת מה שממשלת ישראל בעבודת חקיקה מאומצת, ויודעים פה היועצים המשפטיים שאני תקפתי אותם קשות על המסננות שהם שמו על ההליך הקיים, שהביא לחוק הזה, נעשתה כאן עבודה אדירה, הליכה על בהונות, הליכה על ביצים, הליכה בתוך שדה מוקשים, כדי להביא לחוק שאיכשהו יביא בחשבון את כל המגבלות ואת כל החוקים הבינלאומיים והלאומיים, לדעתי בצורה מוגזמת ומופרכת גם כפי שזה נעשה, ואחרי כל זה, וצדק חברי דב חנין, שיצא לרגע כנראה, היחידי שצפה שהסיפור הזה הולך ליפול בבג"צ, אחרי כל המערכות וכל היועצים המשפטיים, הוא אכן דב חנין, איך קרה דבר כזה?

משה זלמן פייגלין: איך זה ייתכן?

מירי רגב: אולי שייקחו אותו כיועץ, כל היועצים המשפטיים.

משה זלמן פייגלין: וכולנו מכים פה על חטא ולא מבינים.

משה זלמן פייגלין: אז אני אגיד, זה נורא פשוט.

משה זלמן פייגלין: קודם לכן אמר דב חנין, אני מצטער שהוא לא פה, לא נעים לי לדבר בהיעדרו - - -

מירי רגב: לא נורא, זה מוקלט, אז הוא ישמע.

משה זלמן פייגלין: אבל קודם אמר כאן דב חנין, 'אילו אני הייתי ראש ממשלה זה לא היה קורה', כך הוא ענה לך.

משה זלמן פייגלין: אתם יודעים משהו?

משה זלמן פייגלין: אם הגוף הבוחר את ראש הממשלה לא היו אזרחי ישראל, אלא שופטי בג"צ, אז דב חנין היה ראש הממשלה.

משה זלמן פייגלין: זה הסיפור.

משה זלמן פייגלין: זה כל הסיפור.

מירי רגב: מה אתה מציע?

מירי רגב: חוץ מאשר לבחור אותו לראש ממשלה, שזה לא יקרה אף פעם.

<קריאה: לא, זו לא הייתה הצעה, עם כל הכבוד לדב חנין.

משה זלמן פייגלין: באופן אישי אני מאוד מחבב את דב חנין, למרות שאני ממש לא מציע שהוא יהיה ראש הממשלה.

משה זלמן פייגלין: לא הוא העניין.

מירי רגב: לא, מה אתה מציע לעשות?

משה זלמן פייגלין: אנחנו נוגעים כאן בבעיה הרבה הרבה יותר עמוקה, רבותיי, מנושא הפליטים.

משה זלמן פייגלין: איך לצאת מזה כרגע?

משה זלמן פייגלין: אז הושמעו פה כמה רעיונות.

משה זלמן פייגלין: בגילוי לב אני חייב לומר לכם שלי כבר אין פתרונות, אני כבר לא יודע מה תהיה הקפריזה הבאה של בג"צ.

משה זלמן פייגלין: אני רק אומר לכם שהבעיה היא לא איך לעבור את מבחן בג"צ, בג"צ הוא הבעיה.

משה זלמן פייגלין: בג"צ הוא הבעיה.

מירי רגב: אני לא רוצה לטפל פה ב'בג"צ הוא הבעיה'.

מירי רגב: אני לא רוצה, זו אמירה שלך.

מירי רגב: אני, כיושבת ראש הוועדה, לא - - -

ישראל אייכלר: זכותו להגיד את זה.

משה זלמן פייגלין: תרשי לי, גברתי, זכותי לומר - - -

מירי רגב: מותר לך להגיד את זה כחבר כנסת, זו עמדתך בלבד.

ישראל אייכלר: לא בלבד, של כל הבוחרים שלו.

מירי רגב: לא, לא, שלך.

משה זלמן פייגלין: אני אומר את עמדתי.

מירי רגב: אייכלר, תיכף אתה מדבר.

מירי רגב: בבקשה, פייגלין, מה אתה חושב שצריך לעשות?

מירי רגב: דב, פספסת כאן, מינו אותך כבר לראש הממשלה.

מירי רגב: תאמין לי, אולי לא תזרוק אותי לים כשתהיה ראש ממשלה, אבל עדיין תעסיק אותנו ותיתן לנו פרנסה.

דב חנין: אתן לכם פרנסה.

מירי רגב: מעמד של פליטה תיתן לי.

מירי רגב: אולי מהגרת עבודה, זה לא רע.

דב חנין: לא, מעמד של אזרחית לכל דבר.

משה זלמן פייגלין: אני אסכם את דבריי.

משה זלמן פייגלין: הפתרון האמיתי והעמוק לסיפור הזה הוא להביא לכך ששופטי בית המשפט העליון, השופטים שנבחרים לבית המשפט העליון, ייבחרו בהליך שמלווה בשימוע, הליך שקושר אותם לערכי האומה, כאשר נקודת ההתייחסות שלהם היא אזרחי מדינת ישראל ולא כל מיני פורומים בינלאומיים ומאמרי מערכת בארץ.

משה זלמן פייגלין: כשתהיה לנו מערכת לבחירת שופטים, כדוגמת הנאורות שבמדינות המערב בעולם, מערכת שמעבירה את שופטי בית המשפט העליון שימוע ציבורי והציבור יודע במי הוא בסופו של דבר בוחר לשפוט אותו, ויהיו לנו שופטים שהם לא מציעים למי שאין לו לחם עוגות, כמו מארי אנטואנט, שופטים שיודעים בדיוק מה קורה בדרום תל אביב, שופטים ששופטים את העם על פי ערכיו ולא על פי מה יכתבו עליהם בכל מיני עיתונים זרים.

משה זלמן פייגלין: תודה רבה.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: מאסלווי, אחר כך אייכלר ולאחר מכן נציג השב"ס.

<שלמה מסלאווי: אני אשתדל לא לחזור על דברים שהיו.

<שלמה מסלאווי: אני רק רוצה להזכיר שההתערבות באמצע תהליך זה לא דבר שהוא חדש.

<שלמה מסלאווי: אני רוצה להזכיר לכם לפני כמה שבועות המשטרה עצרה שני מסתננים ואצל אחד מהם אפילו תפסה מפתחות של אופניים גנובים בתוך הכיס שלו והמשטרה כמובן עצרה אותם.

<שלמה מסלאווי: אחרי יומיים הייתה הפגנה של ארגוני השמאל מול ביתו של היועץ המשפטי לממשלה וכמובן הוא התערב ושחרר אותם.

מירי רגב: יכול להיות שהוא לא התערב בכלל, שחררו אותם ללא קשר ליועץ המשפטי לממשלה.

<שלמה מסלאווי: לא, אז את לא יודעת ואני - - -

מירי רגב: כי אתה לא שאלת אותו ואני פה בעניין הזה לא רוצה לדבר על היועץ המשפטי לממשלה בלי שהוא פה כדי להגן על עצמו.

<שלמה מסלאווי: אבל אני מכיר את התהליך, אני הייתי שם והוא גם מודה בזה שהוא התערב והוא שחרר אותו.

<שלמה מסלאווי: לעצם העניין, פה קורה אותו תהליך.

<שלמה מסלאווי: גם בג"צ בא, מתערב באמצע התנהלות.

<שלמה מסלאווי: לנו, תושבי השכונות, היו המון ציפיות ואז התחילו לדבר על מדינה שלישית, קצת התחלנו להרים את הראש ואז הנה שוב פעם התערבות של בג"צ שבעצם מחזירה אותנו אחורה המון המון זמן.

<שלמה מסלאווי: אילו תשעת השופטים האלה היו מגלים חשיבה גם נוספת או אחרת, היו מבינים שבעצם ההחלטה הזאת הם גרמו למצב שנותנים לגיטימציה לאלפי המסתננים האחרים שעדיין יכולים לבוא לגבולות המדינה.

<שלמה מסלאווי: אני מתכוון לאלה שיכולים להיכנס דרך ירדן, אלה שיכולים להיכנס דרך המנהרות.

<שלמה מסלאווי: יש להם עכשיו לגיטימציה להגיע לפה.

<שלמה מסלאווי: אני לא חושב שתשעת השופטים חשבו על העניין הזה.

<שלמה מסלאווי: הדבר הנוסף שהוא קצת מפליא, כל תשעת השופטים, אחד מהם אפילו לא חשב אחרת?

<שלמה מסלאווי: אחד אפילו לא?

<עובד חוגי: חבר מביא חבר שם.

<שלמה מסלאווי: אם נגיד אחד מהם היה גר בשכונת התקווה אולי הייתה משתנה ההחלטה.

<שלמה מסלאווי: דב, דיברת על לתת הכשרה למסתננים במקום עובדים זרים.

<שלמה מסלאווי: אני תמיד שומע את הדברים האלה, אני קודם כל אומר בואו נעזור לאלפי המובטלים שיש לנו כאן, אחר כך נסייע למסתננים.

<שלמה מסלאווי: הרי כל הזמן אנחנו אומרים שהם באו לכאן בצורה בלתי חוקית, אז אם באו לפה, ולא לשכוח שהאנשים האלה נמצאים לפחות שלוש-חמש שנים כאן, כל אחד מהם אפילו מרוויח שכר מינימום, אז בשלוש-חמש השנים האלה עשה איזה 30,000-50,000 דולר ובקנה מידה של סודן ואריתריאה הוא עשיר מופלג.

<שלמה מסלאווי: שתבינו על מה אני מדבר, באריתריאה ובסודן הם מקבלים אולי 200 דולר בשנה, אז הם עשו את הסיבוב הזה כאן, עשו את הכסף, כולם יודעים שהם באו לעשות - - -

מירי רגב: מה אתה מציע, מסלאווי?

<שלמה מסלאווי: לא, רק התחלתי.

מירי רגב: לא, לא רק התחלת.

מירי רגב: אנחנו חייבים לסיים את הדיון ויש לנו עוד כמה דוברים, יקירי.

מירי רגב: אתה מגיע לפה באופן קבוע לכל הוועדות.

<שלמה מסלאווי: אבל אני משתדל לא לחזור על אותם דברים.

<שלמה מסלאווי: קודם כל שאלתם מה קורה בשטח.

<שלמה מסלאווי: היום הולכת להיות הפגנה, כמה הפגנות, בשכונות.

<שלמה מסלאווי: הפגנה אחת שאנחנו מארגנים בשעה שבע.

<שלמה מסלאווי: השטח בוער, אני יודע איך זה יתחיל, אני לא יודע איך זה ייגמר.

<שלמה מסלאווי: אנשים צריכים להבין שהסיפור הזה או ההחלטה הזאת לא הולכת לעבור בשתיקה.

<שלמה מסלאווי: כשמדברים על שכונות דרום תל אביב, הרב אייכלר, יש בית כנסת שהפך להיות פאב, בנווה שאנן.

<שלמה מסלאווי: אני מנסה להבין גם את המנהיגות כאן, הדתית, אילו אני הייתי כאן, הייתי לוקח את כולם, אם נגיד היה מתרחש כזה דבר באירופה, כולם היו זועקים, כזה דבר שקורה בתוך מדינת ישראל לא קורה כלום.

<שלמה מסלאווי: אולי ככה זה לכיוון חשיבה.

<שלמה מסלאווי: עכשיו לסיכום.

<שלמה מסלאווי: קודם כל צריך לראות מה עושים ב-90 יום האלה.

<שלמה מסלאווי: יש כמה אפשרויות.

<שלמה מסלאווי: קודם כל לחשוב על משהו בזק של חקיקה, חקיקת ביניים כזאת, שלא יהיה מצב שה-1,800 האלה יגיעו בכלל אלינו.

<שלמה מסלאווי: צריך לחשוב איך עושים את זה, אם זה שנה, כמו שהזכירו, או דרך כזאת או אחרת.

<שלמה מסלאווי: צריך להגביר את האכיפה.

<שלמה מסלאווי: כל הזמן אנחנו מדברים על אכיפה, היא לא קיימת, היא אכיפה שלא מתבצעת נכון וטוב.

<שלמה מסלאווי: להגביר את המאבק במבריחי המסתננים כמובן ודבר אחרון שאני רוצה להגיד, כל הזמן מדברים על 55,000 איש.

<שלמה מסלאווי: מה, זהו?

<שלמה מסלאווי: נשארו 55,000?

<עובד חוגי: 2,000 לידות בשנה.

<שלמה מסלאווי: מה עם הריבוי הטבעי?

<שלמה מסלאווי: את זה לא סופרים?

<שלמה מסלאווי: ומה עם אלה שנכנסו, אמנון, בלי שהצבא פגש אותם בדרך.

<שלמה מסלאווי: אנחנו מדברים על גדר שהאורך שלה זה 240 קילומטר, אז מה?

<שלמה מסלאווי: כל מי שנכנס אנחנו פגשנו וראינו אותו?

<שלמה מסלאווי: אני חושב שיש כאן יותר מ-80,000 מסתננים.

<שלמה מסלאווי: אז בואו נפסיק עם המספר הזה של ה-55,000.

<שלמה מסלאווי: תודה.

מירי רגב: תודה.

מירי רגב: חבר הכנסת אייכלר, בבקשה.

ישראל אייכלר: אני רק מבקש, אם היושבת ראש לא תסכים איתי, זאת זכותה, אבל היא לא תפריע לי להגיד את הדברים שלא מוסכמים עליה.

ישראל אייכלר: קודם כל אני רוצה לציין את הדבר החיובי.

ישראל אייכלר: מה שקראתי בפסק הדין של בית המשפט העליון שהתפרסם זה שהם כן התייחסו לצורך למנוע את המשך ההסתננות וגם דיברו על הבעיה שיש בדרום תל אביב, והם אפילו אמרו וצוין כאן, שאם המצב היה שונה הם היו מאשרים את זה.

ישראל אייכלר: זאת אומרת אילו לא הייתה הפסקה בשנה האחרונה של ההסתננות והיינו במצב של לפני שנה, כשהכנסת חוקקה, יכול להיות שגם הם היו מסכימים לזה.

ישראל אייכלר: כך שמבחינת העניין עצמו אני לא חושב שתשעה השופטים מסכימים שתהיה הסתננות כזאת וכל הפשעים שיש בדרום תל אביב.

ישראל אייכלר: מצד שני, הבעיה המרכזית של הגישה הזאת של לבטל את החוק של הכנסת.

ישראל אייכלר: אם הוא היה ממליץ, בית המשפט יכול להגיד 'אני ממליץ לכנסת לדון מחדש, היות שהדברים השתנו, אולי אפשר להסכים לשנה מעצר ולא לשלוש שנים', זה היה בעיניי בסדר גמור, כי הוא כשופט יכול להגיד 'אני חושב שהחוק הזה, יש לו איזה בעיה עם חוק יסוד - - -

מירי רגב: הוא לא מידתי.

ישראל אייכלר: בדיוק, הוא לא מידתי.

ישראל אייכלר: אבל מי שקובע מה מידתי ומה לא, זה חייב להיות ברור במדינה דמוקרטית, היא הכנסת והעם ולא תשעה אנשים, חשובים ככל שיהיו.

ישראל אייכלר: ואם באמת יש להם ערכים כל כך חשובים, שיואילו בטובם לרוץ לכנסת ופה להשפיע.

ישראל אייכלר: כמו שרובי ריבלין למשל טען שצריך להיות שנה אחת בלבד, וזה מקובל מאוד.

ישראל אייכלר: הבעיה המרכזית של המדינה הזאת, לא רק בעניין של המסתננים, אבל זה גם בא לידי ביטוי פה, שבאים אנשים, ואני מצטרף בזה לטענת יושב ראש הקואליציה יריב לוין, שיוצרים פה שלטון מעל השלטון הדמוקרטי, שלטון של דיקטטורה, שהוא קובע מה מידתי ומה לא מידתי.

ישראל אייכלר: אף אחד לא הסמיך את בית המשפט לקבוע מה מידתי, הוא הסמיך אותו לקבוע מה חוקי ומה לא חוקי, הוא מוסמך לפרש את חוקי המדינה, את חוקי הכנסת, ואני לא מסכים עם כל חוקי הכנסת, גם הכנסת יכולה להיות מרושעת ולגזור גזרות נוראיות, ובאמת בשביל זה יש בג"צ, שאם אזרח בא, אז הבג"צ יכול להגיד, 'המעשה המרושע שעושה הממשלה הוא נגד החוק הזה וזה', זה בסדר גמור.

ישראל אייכלר: ראינו למשל שבשחרור מחבלים מרצחים, שזה פשע נורא מבחינה אנושית וגם הפרה של פסקי בית המשפט ששפט את האנשים האלה למאסרי עולם.

ישראל אייכלר: בית המשפט בא ואומר 'לא, זה עניין מדיני, אני לא קובע אם זה מידתי או לא'.

ישראל אייכלר: אני חושב שבית המשפט צודק, כי בית המשפט לא מוסמך לקבוע מה מידתי כשממשלה רוצה לנהל משא ומתן מדיני או לא רוצה לנהל משא ומתן מדיני.

ישראל אייכלר: מה שקורה בעניינים פנימיים, שבית המשפט החליט שהוא מנצל את חוקי היסוד, חוק יסוד אדם וחירותו, שזה חוק יסוד וחוק יסוד משנים בכנסת כל יום ברוב של 61, גם חוקי משילות, גם חוקי מספר השרים, לחוק היסוד אין שום מעמד חוקתי, זה שקר של השיח הציבורי שקבעו האנשים הנאורים במרכאות, שחוקי היסוד יהיו החוקה.

ישראל אייכלר: אף אחד במדינת ישראל לא הסמיך את חוקי היסוד להיות חוקה.

ישראל אייכלר: הם חוקי יסוד שחוק רגיל לא יכול לסתור אותם, אבל אפשר לשנות אותם, הם לא קובעים ערכי מוסר ולכן הבעיה המרכזית - - -

דב חנין: אבל אם חוק יסוד לא יכול לשנות אותם?

ישראל אייכלר: רק שנייה, תן לי, נתתי לך, אני מכבד אותך.

ישראל אייכלר: אנחנו צריכים לדעת מה הסכנה.

ישראל אייכלר: מה אכפת לי שתשעה אנשים חשובים יקבעו?

ישראל אייכלר: כי החברה הישראלית היא חברה שבטית, חברה של לאומים ודתות רבות, זה לא מה שהיה פעם דת אחת, לאום אחד ולצדו מיעוט ערבי.

ישראל אייכלר: היום, חייבים לומר בצער, שההתנתקות מהיהדות יצרה עשרות עמים, אמונות ודעות שאין להן מכנה משותף דתי ואני לא יודע אם לאומי.

ישראל אייכלר: הדרך היחידה לדו קיום בין כל השבטים ובין כל האמונות וכל הדעות היא הדמוקרטיה הפרלמנטרית, כמו הדמוקרטיה הבריטית.

ישראל אייכלר: זה לא מושלם.

ישראל אייכלר: אני אמרתי שגם רוב פרלמנטרי עלול לגזור גזרות נוראיות, כפי שאנחנו רואים בממשלה האחרונה, אבל ממשלה שהיא מרושעת, יש לאזרח אפשרות להחליף אותה.

ישראל אייכלר: אפשר להחליף ראש ממשלה, אפשר להחליף שר אוצר, אפשר להחליף חברי כנסת, הבעיה שכששופטים שולטים במדינה אי אפשר להחליף אותם.

ישראל אייכלר: ברגע ששופט מפסיק לשפוט על פי חוק, אלא קובע נורמות של מוסר וערכים לפי אג'נדה שלו, הוא יכול גם להפעיל צבא או בתי סוהר.

ישראל אייכלר: שמעתי בחרדה ששרת המשפטים מאיימת שמי שיפגע בבית המשפט העליון 'אנחנו נילחם נגדו'.

ישראל אייכלר: יש לה מספיק שוטרים וחיילים להילחם נגד מי שיביע דעה אחרת ממה שהיא חושבת?

ישראל אייכלר: זו ממש סכנה לדמוקרטיה.

ישראל אייכלר: לכן אני אומר, כמו שקרה במצרים, שלקחו שופט עליון ושמו אותו כנשיא של אל-סיסי ובשמו ובשם המשפט רצחו אלפי אנשים ברחוב, בקהיר, אני כמובן לא משווה חס וחלילה פה לשם, אבל זה מדרון תלול שעלול להביא אותנו לדיקטטורה משפטית ושעלול לגרום גם להתקוממות אזרחית.

ישראל אייכלר: כי אותו בג"צ שמשחרר מרצחים, אותו בג"צ לא אומר שלמשל קיצוץ בקצבאות ילדים ועשרות ילדים עניים, שהם לא פחות מסכנים מהאריתריאים, שזה לא חוקתי ולא מידתי, למרות שהביטוח הלאומי זה מס שהאזרח משלם ואין שום זכות לקבוע את הדבר הזה.

ישראל אייכלר: אז אם הבג"צ היה הגון הוא היה אומר, אם הוא מחליט שהוא קובע, אני לא חושב שהוא קובע, אבל אם הוא מחליט שהוא קובע מה מידתי ומה לא, איך הוא לא עמד לצד האנשים העניים והרעבים בשום דבר ולא אמר שזה לא מידתי ושזו פגיעה בתזונה של הילדים.

ישראל אייכלר: לכן אני בעד שבג"צ לא יתערב בעניין קצבאות הביטוח הלאומי, אני בעד שבג"צ יגיד לכנסת, 'תשמעו, רבותיי, יש פה איזה שהיא סתירה, אנא לתקן', אבל לא לבטל חוק.

ישראל אייכלר: אני מתנגד בתוקף ואני רוצה, אם הוועדה תסכים, להגיד שבית המשפט אינו מוסמך לבטל חוקים.

ישראל אייכלר: נקודה.

מירי רגב: אני לא אגיד את זה, אני רוצה ללמוד את העניין הזה.

מירי רגב: אבל אני אגיד שבית המשפט לא אמור לקבוע מדיניות, אלא אמור לאפשר למדינה ולמדינאים כלים כדי לבצע את החלטות המדינה.

ישראל אייכלר: לנוסח הזה אני מסכים.

מירי רגב: נציג שב"ס, בבקשה, אני רוצה לשמוע איך אתם נערכים להוצאת מהגרי עבודה ממתקן 'סהרונים'.

מירי רגב: האם אתם יודעים, או פחות או יותר יש לכם תכנית להיכן לפזר אותם, האם אתם מחליטים איפה לפזר אותם או שאתם מקבלים פקודה מסודרת מהממשלה, או ממי?

מירי רגב: היכן אתם מפזרים אותם?

מירי רגב: אני אשמח לשמוע את ההתייחסות שלך בעניין הזה.

מירי רגב: אחריך ידבר היועץ המשפטי של הכנסת, שחרד תמיד לגורל החוקים ויציג לנו גם הוא איך החוק לא עבר את המסננת ואיך החוק הבא שיבוא, בעזרת ה', ב-90 הימים הבאים בכנסת, יעבור את המסננת של בג"צ.

מירי רגב: יש לנו עוד שני דברים ונסיים את הדיון.

מירי רגב: נציג שב"ס, בבקשה, לטובת הפרוטוקול, נא הצג את שמך.

<מיכאל אביטן: אני מהמחלקה המשפטית של שירות בתי הסוהר.

<מיכאל אביטן: גברתי יושבת הראש, חברי כנסת נכבדים.

<מיכאל אביטן: מעבר לדברים החשובים שנאמרו פה אין לנו הרבה להוסיף, למעט העובדה שאנחנו דרג מבצע.

<מיכאל אביטן: כמובן בהתאם להנחיות שהתקבלו מהיועץ המשפטי לממשלה, גברתי, בהתאם להנחיות שהתקבלו מדרג מדיני מנחה, מרשות ההגירה, אז אנחנו נפעל.

<מיכאל אביטן: אמש, כמו כולם, קיבלנו את פסק הדין, אנחנו לומדים אותו ובהתאם להנחיות שאנחנו נקבל אנחנו נפעל.

<מיכאל אביטן: מעבר לזה, גברתי, אין לי מה להוסיף.

מירי רגב: זאת אומרת כרגע אין לכם איזה שהיא תכנית כיצד אתם מפזרים את מהגרי העבודה ואין לכם גם תכנית לאן אתם מפזרים אותם.

מירי רגב: שנזכיר שבתחילת הדרך הם הגיעו ומיד אוטובוסים העבירו אותם לדרום תל אביב, נכון?

<מיכאל אביטן: אני לא יכול להעיד על זה, גברתי, כי זה לא בידיעתי.

מירי רגב: זה לא מה?

<קריאה: זו הייתה בחירה חופשית של ה- - -

מירי רגב: מה, הייתה בחירה חופשית?

מירי רגב: הלוואי ולי הייתה בחירה חופשית להגיע לגור בתל אביב.

<קריאה: בסדר, זה לא שב"ס.

מירי רגב: מה זה בחירה חופשית?

מירי רגב: בחירה חופשית של מהגר עבודה להגיע לדרום תל אביב.

מירי רגב: הלוואי ולי היה.

מירי רגב: היום אמא שלי, כדי להגיע לאיכילוב, צריכה לעבור 20,000 זה כי היא צריכה להיות מטופלת בסורוקה.

מירי רגב: אז הבחירה של מהגר עבודה זה לגור בתל אביב ולהתקבל באיכילוב או בתל השומר.

מירי רגב: יפה, החלטה יפה.

מירי רגב: בהחלט מספקת.

מירי רגב: אין ספק.

מירי רגב: תודה רבה לך, נציג השב"ס.

מירי רגב: ממלא מקומו או נציגו של היועץ המשפטי של הכנסת - - -

<גור בליי: עוזר.

<גור בליי: שלום, אני עוזר ליועץ המשפטי לכנסת ואני מייצג את הכנסת בעתירות לבג"צ, כולל בעתירה הזאת.

<גור בליי: כמובן בראש ובראשונה אנחנו רוצים שכל דבר חקיקה שיוצא תחת ידינו יהיה חוקתי וכאשר קובעים שחוק של כנסת בטל, אז אנחנו כמובן לוקחים את זה לתשומת לבנו, לומדים את הפסיקה הזאת ומסיקים מכך את המסקנות.

<גור בליי: במקרה הזה אני חייב לומר שהחוק הזה נדון בצורה מאוד משמעותית בכנסת, הועלו הצעות חלופיות - - -

מירי רגב: ספר לי על זה.

<גור בליי: הצעת החוק, כאמור, היא הצעת חוק ממשלתית במקורה.

<גור בליי: עלו הצעות משמעותיות ביותר לשינוי ההסדר, לשיפור ההסדר, הן מצד הייעוץ המשפטי לוועדת הפנים והן לאחר מכן היועץ המשפטי לכנסת באופן חריג, עורך דין איל ינון, התייצב בוועדת הפנים ועמד על אופיו החריג מאוד של החוק הזה ועל השינויים שמתבקשים לערוך בו, שחלקם אכן נעשו לבקשת הייעוץ המשפטי, חלקם לא נעשו ובסופו של דבר הכנסת הצביעה על החוק, אישרה אותו ותפקידנו כייעוץ המשפטי של הכנסת כמובן להגן על החוק בבג"צ, משהוא התקבל.

<גור בליי: עכשיו כמה מילים - - -

מירי רגב: לא כמה מילים, איך אתה מביא למצב שהחוק הבא שאנחנו נעביר בעזרת ה' ב-90 היום הקרובים יעבור את מסננת בג"צ?

<גור בליי: אז אני חושב שבהחלט צריך לקחת בחשבון לגבי פסק הדין הזה קודם כל שכמה מהמרכיבים המרכזיים שבגללם בית המשפט קבע שהחוק הזה הוא לא מידתי, זה קודם כל ההשלכות של הגדר על הסיטואציות - - -

מירי רגב: אנחנו נפרוץ את הגדר, נביא עוד מסתננים.

<גור בליי: השלכות שהשתנו מאז מועד החקיקה, שבאותה עת לא הייתה גדר.

<גור בליי: דבר נוסף, העובדה שמעט מאוד מהמסתננים נעצרו.

<גור בליי: זאת אומרת בסופו של דבר בית המשפט - - -

מירי רגב: לא נעצרו, יש 55,000 מסתננים ברחובות תל אביב, כשאנחנו לא מדברים עוד על הריבוי הטבעי שלהם.

מירי רגב: הרי מחר בבוקר יצלמו ילדים קטנים שנולדו פה ואז יגידו 'למה אתם - - - אתם מרחיקים ילדים קטנים', ואז עכשיו עוד פעם את אותו סיפור.

מירי רגב: אבל הילדים הקטנים האלה יהיו פעם גדולים.

מירי רגב: אני לא מבינה מה קורה כאן.

<גור בליי: אבל זה בדיוק העניין, גברתי.

<גור בליי: בית המשפט אמר, 'כאשר אתה עושה צעד מאוד חריף של מעצר של אנשים לשלוש שנים אתה רוצה לראות - - -

מירי רגב: אז למה הוא לא אמר לנו 'תעשו את זה לשנה'?

מירי רגב: למה הוא לא נתן לנו כלי ואמר לנו 'לא לשלוש שנים, תעשו את זה לשנה'.

<גור בליי: אני מיד אגיע לזה.

<גור בליי: בית המשפט אמר, 'אתה רוצה לראות שאתה משיג בכך את התכלית'.

<גור בליי: בית המשפט אמר שאם רק 1,750 במשמורת ו-50,000 מחוץ למשמורת אז החוק לא משרת בצורה ראויה את תכליתו.

<גור בליי: גם התייחס בית המשפט לכך שפסק הדין ניתן בנסיבות הנוכחיות האלה.

<גור בליי: הרבה מהשופטים ציינו את מיעוט המסתננים בהקשר הזה.

מירי רגב: אני חייבת לסכם.

<גור בליי: רק עוד שתי מילים.

<גור בליי: בית המשפט אמר שאין מניעה ליצור הסדר מידתי יותר, לרבות משמורת קצרה יותר או אלטרנטיבות חלופיות.

מירי רגב: את זה תפנימו לקראת החוק שנביא.

<גור בליי: ועוד דבר נוסף אחד שעלה פה בדיון ואני חושב שצריך אולי לתקן איזה שהיא טעות.

<גור בליי: גם על פי חוק הכניסה לישראל וגם על פי פסק דינו המפורש של בית המשפט, כאשר יש יעד גירוש מוגדר אין מניעה לעצור את המסתננים.

<גור בליי: זאת אומרת על פי חוק הכניסה לישראל, כאשר יש לך מדינה שלישית או שמדברים על אותה מדינה שלישית, ואתה רוצה לגרש, אין מניעה לעצור ולגרש.

מירי רגב: לא, אתה צריך לשים אותו במתקן שהייה כדי - - -

<גור בליי: אפשר להכניס אותו, רק אי אפשר לעצור אותו כשלא ברור מתי ואם יהיה יעד כזה.

<גור בליי: תודה רבה.

מירי רגב: תודה רבה לך.

מירי רגב: עובד, במשפט.

מירי רגב: במשפט, מה לעשות?

מירי רגב: נתנו לתושבים להתבטא.

<עובד חוגי: לא, תגובה.

<עובד חוגי: נתון של בנק ישראל, ממתי שמסתננים הגיעו למדינת ישראל, 37,400 יצאו לאבטלה.

<עובד חוגי: ערביי ארץ ישראל, תעודת זהות כחולה, יצאו לאבטלה בעקבות אלה שבאו לפה.

<עובד חוגי: עכשיו בקשר לדוד צור.

<עובד חוגי: הייתה כתבה ביום שישי בערוץ 1, רמת הפשיעה המדווחת ולא מדווחת בדרום תל אביב היא מהמקומות הגבוהים בעולם.

<עובד חוגי: זה לא אני אמרתי.

דוד צור: זה מה שאמרתי.

<עובד חוגי: במקומות הגבוהים, זה נתון.

<עובד חוגי: אני מסתכל ואתם כולכם רק יועצים משפטיים וחוקים וחוקים ויועצים משפטים ופסלו וזה.

<עובד חוגי: חבר'ה, יום כיפור, כולכם פה, חגגתם אותו?

<עובד חוגי: זאת אומרת לא חגגתם, הלכתם לבית כנסת?

<עובד חוגי: יש פה שני אנשים שרציתי שתשמעו איך הם חוו את יום כיפורים.

<עובד חוגי: אם זה מנגלים על האש, אם זה מוזיקה, אם זה סטלות ובקבוקים עפים ונשברים, אנשים יושבים בתוך הבית ונסגרים ככה.

<עובד חוגי: אתם איפה הייתם ביום כיפור?

<עובד חוגי: איפה הייתם כולכם?

<עובד חוגי: איפה את היית, היועץ המשפטי?

<עובד חוגי: איפה בג"צ?

<עובד חוגי: התפלל?

<עובד חוגי: אלה, את יודעת מה היה להם?

<עובד חוגי: שעשו מנגל מול הבית.

<עובד חוגי: דרך אגב, זה לא רק יום כיפורים.

<עובד חוגי: אולי חלק מכם לא מאמינים.

<עובד חוגי: זה ביום השואה, ביום הזיכרון.

מירי רגב: אני מכירה.

<עובד חוגי: את מכירה, את יודעת את זה.

<עובד חוגי: בעקבות מה שקורה אני החלטתי להחזיר את תעודת הזהות שלי.

<עובד חוגי: אני ועוד כמה חברים, קחו את תעודת הזהות.

<עובד חוגי: תעודת מסתנן, אני רוצה שתביאו לי.

<עובד חוגי: תעודת מסתנן, ברגע זה אני מבקש.

<עובד חוגי: אני לא צוחק, אז יהיו לי 40 עמותות שידאגו לי, יהיה לי את בג"צ שישמור עליי וזהו.

<עובד חוגי: זה מה שאני רוצה.

<עובד חוגי: תודה רבה לך.

<עובד חוגי: תעודת מסתנן, תוציאו לי בבקשה.

<עובד חוגי: אני אגיד לך למה, הבחורים האלה שנעצרו, הכנופיה, שניים למדו עם הבת שלי.

<עובד חוגי: כל הארבעה ללא עבר פלילי בכלל.

<עובד חוגי: אין להם שום תיק, לא היה להם לפני זה.

<עובד חוגי: פתאום בגיל 22 החליטו להיות עבריינים.

<עובד חוגי: בא להם להיות עבריינים.

<עובד חוגי: הם לא צריכים כסף, הם לא צריכים כלום.

<קריאה: רוצים לסרס את העם, שאף אחד לא - - -

<עובד חוגי: אנשים באים לוקחים - - - לסבא שלו, זה נשמע קטנוני, אני רוצה להסביר לך, שמונה זוגות אופניים גנבו לסבא שלו.

<עובד חוגי: הם נוסעים עם האופניים באמצע, הם לא עושים חשבון בכלל.

<עובד חוגי: מישהו, לא יקפוץ לו הפיוז?

מירי רגב: עובד, תאמין לי שאני מבינה את הכאב שאתה ממנו מדבר.

<עובד חוגי: די כבר, מספיק כבר.

<עובד חוגי: לוחצים ולוחצים ולוחצים.

<עובד חוגי: תחזירו את הכסף, אל - - -

מירי רגב: חבר הכנסת זבולון קלפה, בבקשה.

זבולון כלפה: אחרי הדברים מכאב לב של עובד, אני חייב להתחבר למשפט האחרון שלך, המשנה ליועץ המשפטי, או העוזר.

זבולון כלפה: אתה אמרת שהפסיקה של בג"צ מאפשרת לכם במקרה שיש מדינת יעד שלישי או מטרת יעד כן לעצור את האנשים.

<גור בליי: זה לא הפסיקה, זה המצב הרגיל של חוק הכניסה לישראל.

מירי רגב: לא, לא עכשיו, בוא תגיד מה אתה מציע.

זבולון כלפה: קודם כל אל"ף, אני הייתי מציע לך לא להסתמך על הסיטואציה הזו, מתוך היכרות אישית שלנו כבר שמונה שנים, ואני לא מדבר על הסיפור הזה.

זבולון כלפה: אבל ברשותכם, הסיטואציה פה היא קצת הזויה.

זבולון כלפה: כל הסיטואציה של הדיון פה היא סיטואציה במידה מסוימת שיש בה, בעיניי, תחושה של דיון הזוי בעיניי.

זבולון כלפה: יש פה איזה שהם נקרא לזה שני גופים, שתי מדינות, שתי מציאויות שונות, שאחד מחובר לשטח, רואה את המציאות, כואב את הכאב, והאחר בעצם יושב על הגדר ואומר 'תביאו לי פתרונות, אני אפסול, אני אדון ועכשיו נגלגל אתכם עוד פעם למהלך של כמה שנים'.

זבולון כלפה: תוך כדי הדברים שלך, גברתי היושבת ראש, את דיברת על המציאות של ארץ זבת חלב ודבש.

זבולון כלפה: כלל ידוע, שכל מי שרוצה להיפגש עם הדבש לוקח בחשבון גם את הפגישה עם העוקץ.

זבולון כלפה: כל זמן שלא יהיה פה עוקץ ברור, ואתה דיברת על זה, אמנון בן עמי, בצורה מאוד ברורה, שב-3.6.2012, מרגע שהדבר הזה נכנס, אוטומטית העקומה ירדה.

זבולון כלפה: לא יעלה על הדעת שעם כל הכבוד לבית המשפט העליון, ויש לנו כבוד אליו, עם כל המעשים שנעשו, לא יעלה על הדעת שהדברים האלה פתאום יירמסו ברגל גסה.

זבולון כלפה: עכשיו לצד הפרקטי.

זבולון כלפה: יש פה שתי סוגיות נפרדות.

זבולון כלפה: מצד אחד האנשים של דרום תל אביב, מצד שני אותם מסתננים עבריינים, מהגרים, אפשר לקרוא לזה בכל שם שכל אחד ירצה.

זבולון כלפה: קודם כל פרקטית, אני חושב, בעקבות הפסיקה של בג"צ, פתרון מאוד פשוט, זה לא מתקן כליאה בסהרונים, זה מחנה פליטים.

זבולון כלפה: פשוט להוריד את השם, להביא אותם לשם.

זבולון כלפה: דיברנו פה על פיזור של האוכלוסייה, כן, לפזר אותם לסהרונים.

זבולון כלפה: זה לא מתקן מעצר, אין שם שומרים, אין שם שום דבר.

זבולון כלפה: אפשר ליצור את המציאות הזו בצורה מתוחכמת טיפה, אפשר כן לייצר את המציאות הזו.

מירי רגב: והרעיון השני?

זבולון כלפה: אני אומר, להפוך את זה לעיר פליטים שם בדרום, ולספק להם שם את כל האמצעים, לתת את הכול.

זבולון כלפה: מצד שני אני אומר באותה הזדמנות, לא יעלה על הדעת, כל מי שמסתובב שם בדרום תל אביב, מציאות החיים שם חייבת לעבור שינוי משמעותי.

זבולון כלפה: לצד של הסור מרע צריך להיות גם העשה טוב, על ידי התחזוק של התושבים שם במקום, נתינת כל מיני העדפות כאלה ואחרות כדי לשפר שם את המציאות.

זבולון כלפה: לא ייתכן שהתיאורים ששמענו פה לגבי יום כיפור ילוו את האנשים האלה בדרום תל אביב.

מירי רגב: טוב.

מירי רגב: חברים.

מירי רגב: קודם כל, עובד, הדברים שלך מאוד נוגעים ללבי ואני מתכוונת להחזיר לך את תעודת הזהות.

מירי רגב: אתה אזרח ישראלי גאה, יחד עם כל האחרים, ותמשיך להיות כזה ו - - -

<עובד חוגי: אני אביא את החמישה ילדים שלי ש - - -

מירי רגב: חברים, קודם כל אין ספק שהחיים בדרום תל אביב הם לא חיים, וההחלטה של בג"צ היא החלטה שהיא קשה, שיש לה נגזרות קשות.

מירי רגב: עם כל הכבוד שיש לי לכל היועצים המשפטיים, ויש לי הרבה מאוד כבוד ליועצים המשפטיים, גם של הכנסת, גם של משרדי הממשלה, גם של היועץ המשפטי לממשלה, המערכת המשפטית פה בעניין הזה כשלה, כשלה בכך שאנחנו לא הבנו את המסננת של בג"צ.

מירי רגב: נוצר מצב שבג"צ קבע את המדיניות במקום שמדינת ישראל תקבע את המדיניות.

מירי רגב: ממשלת ישראל, כנסת ישראל, שנבחרה על ידי נציגי הציבור כדי לקבוע מדיניות, והמדיניות היא מאוד פשוטה: לבלום את האלפים של מסתננים שהגיעו לארץ.

מירי רגב: הצלחנו לעשות את זה ועכשיו החלטת בג"צ מחזירה אותנו לאחור.

מירי רגב: מחזירה אותנו לאחור ויוצרת מציאות בלתי אפשרית, גם למשטרת ישראל, גם לרשות ההגירה והאוכלוסין, גם למשרד הפנים, ואנחנו צריכים ב-90 יום האלה לבוא ולהביא חוק מיידי בהוראת שעה שיגן על אזרחי המדינה ויעבור את מסננת בג"צ.

מירי רגב: זה אחת.

מירי רגב: הדבר השני, אני מבקשת ממשרד הפנים, ואנחנו נעשה את זה מיד עם חזרתנו למושב, פיזור אוכלוסייה מדרום תל אביב.

מירי רגב: לא יכול להיות שיחזירו את אותם אנשים לדרום תל אביב.

מירי רגב: אני כן חושבת שהיה צריך להיות פה ראש עיריית תל אביב שבוודאי שנמצא כרגע בבחירות, לבוא ולהגיד איך הוא מעביר את האנשים מדרום תל אביב לצפון תל אביב ולמקומות אחרים.

מירי רגב: וצר לי שהוא לא נמצא פה.

מירי רגב: הדבר השלישי, אני חושבת שזה גם עניינו של שר הפנים, כאחראי על השלטון המקומי, גם עניינו של שר האוצר, שצריך להבין שזה לא מנותק מהאוצר, זו לא בעיה רק של ראש הממשלה, גם שר האוצר צריך לבוא ולשים כסף על שיקום שכונות, לשקם בשיקום שכונות את תל אביב ולסייע לעיר תל אביב בשיקום שכונות ולתושבים שם, החיים שם הם לא חיים.

מירי רגב: משרד המשפטים צריך לבוא עם הצעת חוק שתעבור כמובן את בג"צ ותבין את השלכות בג"צ ולהביא כלים לדרג המדיני ליישם את המדיניות שלנו.

מירי רגב: אנחנו נבחרנו, לא בג"צ.

מירי רגב: משטרה, צריכים לבדוק איך הם יכולים לעצור אנשים שמעבר לזה שהם פושעים, בזה שהם עברו את הגבול ללא אישור, הם גם גונבים או עושים דברים כאלה ואחרים.

מירי רגב: איך בעצם הם לא עוברים עם אופניים שהם גנבו והם אומרים להוא 'אהה, אני עם האופניים, אתה לא יכול לעשות לי כלום', 'אני על האופניים, אתה לא יכול לעשות לי כלום' - - -

<עובד חוגי: אחר כך הוא ירביץ לו, יעצרו אותו.

מירי רגב: עכשיו הילד אומר, 'אבל זה האופניים שלי', תבוא המשטרה, תעצור את הילד, הוא יישב במעצר לקטינים.

מירי רגב: זו מציאות בלתי אפשרית, בלתי הגיונית.

מירי רגב: המשטרה צריכה למצוא כלים איך היא עוצרת את אותם אנשים ומעמידה אותם לדין.

מירי רגב: שב"ס ממתין להוראות איך להוציא את מהגרי העבודה בחזרה.

מירי רגב: אני מקווה שב-90 יום האלה אנחנו נבוא עם הצעות שנוכל גם ליישם אותן בכנסת.

מירי רגב: צר לי שלקראת שמחת תורה המתנה שקיבלו אנשי דרום תל אביב זאת החלטת בג"צ הזאת.

מירי רגב: אני חייבת להגיד את זה.

מירי רגב: אני חושבת שבג"צ לא היה צריך לקבוע את המדיניות, היה צריך לתת לממשלה את הכלים, להגיד 'שלוש שנים זה לא מידתי, אבל אולי שנה זה מידתי', ולעזור לממשלה לקבל את ההחלטות הנכונות.

מירי רגב: בסך הכול שופטי בית המשפט חיים במדינה הזאת, הם מבינים את האילוצים במדינה הזאת, הזכויות האוניברסאליות של מהגרי עבודה הן חשובות, אבל הזכויות של תושבי דרום תל אביב הן חשובות לא פחות, של אזרחים נאמנים שמשרתים פה בצבא ומשלמים מיסים.

מירי רגב: צר לי שזאת ההחלטה.

מירי רגב: אני, כיושבת ראש ועדת הפנים, יחד עם חבריי בוועדה, נמשיך לעקוב אחרי ההחלטות, לעשות את כל מה שניתן להביא הצעת חוק שתסייע לתושבי דרום תל אביב ותעבור כמובן את המסננת של בג"צ.

מירי רגב: שיהיה לכולנו חג שמח ומועדים לשמחה.