ועדת המשנה לתקנות ניירות ערך זירת סוחר לחשבונו העצמי, כנסת 19, פרוטוקול מספר 2, 2013-09-10 16:30

בועז טופורובסקי: אני מצטער שאנחנו מתחילים מאוחר מאוד לעומת השעה המיועדת, היינו אמורים להתחיל בשתיים וראיתם, הוועדה נמשכה עד עכשיו.

בועז טופורובסקי: אנחנו נהיה כאן לא יאוחר מחמש וחצי, אני מתנצל בפני אלה שבאו וציפו לישיבה ארוכה של הרבה מאוד שעות ויקבלו ישיבה של 45 דקות, אבל אני מעדיף לשחרר אנשים שיש להם ילדים ויש להם חיים, זאת אומרת לא חברי כנסת ולא עובדי הוועדה, לשחרר אותם בשעה סבירה הביתה.

בועז טופורובסקי: אני מקווה שנעשה את הישיבה הבאה ב-1.10, אני אגיע לזה בסוף הישיבה, אני מקווה, אנחנו עוד בודקים את זה.

בועז טופורובסקי: אנחנו מתחילים, אבל לפני שנתחיל בהקראה, אנחנו הולכים לעשות פרק הקראה, הערות, הצבעה וקבלת החלטות וממשיכים לפרק הבא.

בועז טופורובסקי: לפני כן, יש כאן נציג מהפיקוח על הבנקים.

בועז טופורובסקי: בישיבה הקודמת הייתה הערה של חלק מהאנשים על כך שהדרישות שמבקשים מזירות המסחר הן גבוהות מהדרישות שיש כלפי הבנקים.

בועז טופורובסקי: אני אשמח על ההתייחסות שלכם לזה.

<עידו יד שלום: אנחנו חושבים שהכללים שמוצעים פה הם לא רלוונטיים לבנקים מהרבה מאוד סיבות.

<עידו יד שלום: הסיבה הראשונית, שבבנקים קיים מארג שלם של הוראות בנושא של ניהול סיכון אשראי, הן בפן של יציבות והן בפן של יחסי בנק לקוח, ואני בטוח שאנשי הפורסט לא היו רוצים שזה יחול עליהם.

<עידו יד שלום: נושא שני הוא עצם העסקאות.

<עידו יד שלום: פה מדובר על עסקאות שמקבילות לחדר עסקאות.

<עידו יד שלום: בחדרי עסקאות יש סינון מאוד רציני ורוב האנשים שעליהם הוועדה רוצה להגן בכלל לא מגיעים לחדרי העסקאות.

<עידו יד שלום: חדרי עסקאות מיועדים בעיקר לסוחרים מאוד גדולים ולחברות.

<עידו יד שלום: נושא אחר, שאנחנו פועלים לפי כללים בינלאומיים.

<עידו יד שלום: אני לא מכיר שום כלל בינלאומי, ואולי אתם תתקנו אותי, שקובע מינוף וקובע בדיוק את הכללים של המינוף לגבי בנקים.

<עידו יד שלום: יש מארג שלם של מגבלות, הן לגבי הון, הן לגבי חבות, יש מגבלות פנימיות של הבנקים, אבל לא כללים מהסוג הזה.

<עידו יד שלום: והדבר האחרון הוא שהכלל הזה הוא בכלל לא פרקטי למימוש, מכיוון שאם אתה קובע מינוף והבנק מנהל את האשראי על בסיס חבות כוללת של הלקוח, אז זה לא פרקטי למעשה, אתה עושה לו מינוף ואתה נותן לו בדלת האחורית אשראי ואנחנו לא רוצים לעשות צחוק, אנחנו רוצים שניהול האשראי יהיה ניהול אשראי בסיסי וניהול אשראי סודי על בסיס כל התיק של הלקוח ועל בסיס כל ההכנסות שקיימות ואי אפשר לגזור משהו אחד ולהגיד לו 'פה ניתן לך מגבלה'.

בועז טופורובסקי: הטענה שלכם הייתה בעיקר כלפי המינוף, נכון?

בועז טופורובסקי: אז יש לי שאלה אליך, למה לדעתך בנק יכול לתת לי מינוף של 1 ל-200 ובזירות מסחר זה לא הגיוני לבקש את אותה רמת מינוף?

<עידו יד שלום: אני לא רואה שום בנק שייתן לך מינוף של 1 ל-200.

בועז טופורובסקי: 1 ל-100.

<עידו יד שלום: לא, אני לא רואה את הדבר הזה שמתנהל, כי כאשר הבנק מסווג אותך כלקוח הוא נותן לך חבות מסוימת והוא קובע את החבות שבה הוא מאשר לך, על סמך הביטחונות ועל סמך ניהול התיק, והחבות שהוא קובע לך בדרך כלל, יש ניואנסים שונים בין הבנקים, מתייחסת הן לחבות של האשראי שאתה תבקש והן למסגרת האשראי והן לעסקאות בנגזרים שתרצה לעשות.

<עידו יד שלום: אבל אם אתה תרצה לעשות עסקאות בנגזרים מהסוג של לקנות ולמכור ולקנות ולמכור, בדרך כלל, אני אגיד את זה בזהירות, כי אני מקווה שהדברים הם בדוקים, יכול להיות שיש חריגים בזה.

<עידו יד שלום: אני לא מאמין שבנק ייתן לך לפעול בצורה כזאת, בוודאי לא בחדרי עסקאות, שבחדרי עסקאות זה הדבר שמקביל למה שאנחנו מדברים, של עסקאות בנוסטרו.

<עידו יד שלום: כלומר אם אתה רוצה לעשות עסקאות במעו"ף והבנק הוא מתווך, אז יש חילוקי דעות.

<עידו יד שלום: ובאחרונה היה גם בפסיקה איזה חילוקי דעות מתי הבנק צריך לעצור אותו ולהגן עליו, שאלה שאלות שאני לא יודע בדיוק מה התשובה עליהן, זה מורכב.

<עידו יד שלום: יש בנקים שעוצרים יותר מהר, יש בנקים שעוצרים פחות, אבל בוודאי אין השתוללות כזאת בנוסטרו בסניפים.

בועז טופורובסקי: רק תן לי לחדד, אני רוצה להבין, אם לי יש 10 מיליון שקל בעובר ושב, אין לי, אבל אם יש, לא יהיה מצב שבנק ייתן לי לעשות עסקה דומה לעסקה בזירת מסחר עם מינוף של 1 ל-100?

<עידו יד שלום: אם יש לך 10 מיליון שקל, אני לא רוצה להיכנס לכל ניואנס של כל בנק, אבל מי שמחזיק 10 מיליון שקל, סביר שזה בן אדם שכבר חזקה עליו שהוא יודע מה לעשות.

<עידו יד שלום: קיימים עוד תנאים, יש גם הגדרות מסוימות שהבנקים משתמשים בהן, שדומים להגדרות של לקוח כשיר של רשות לניירות ערך, שהבנק בוחן אותו ורואה - - -

בועז טופורובסקי: אז הבנק כן ייתן לי?

<עידו יד שלום: אני אומר, אין נוהל מסוים של הפיקוח על הבנקים שמכתיב, אבל יש שכל ישר של בנקים, לראות מי זה הלקוח, כלומר האם זה לקוח שאפשר לעשות איתו עסקאות, או אי אפשר לעשות איתו עסקאות, האם זה לקוח שלא מבין כלום.

<עידו יד שלום: סכום של 10 מיליון שקל זה לא בדיוק מה שאנחנו תמיד רוצים להגן, של האדם המסכן, שהולך ומהמר בגרושים האחרונים שלו.

בועז טופורובסקי: ברור, אני מבין.

בועז טופורובסקי: אז יש לי שאלה לרשות - - -

<קריאה: רוב האנשים שיש להם חשבונות בנק בארץ ישראל - - -

בועז טופורובסקי: אני מבקש לא להפריע.

<עידו יד שלום: לא הבנתי את ההערה וגם לא הבנתי את השאלה.

בועז טופורובסקי: לא, אתה לא מתייחס לשאלה שנשאלה ללא רשות ממני.

בועז טופורובסקי: אני רוצה לשאול את הרשות, אם בנק יכול לתת לי, אם יש לי 10 מיליון שקל בעובר ושב באותו בנק, והוא יכול לתת לי מינוף של 1 ל-100, למה לא הגיוני שגם כאן אני אוכל לקבל מינוף של 1 ל-100?

בועז טופורובסקי: אם יש לי 10 מיליון שקל?

<גיא דביר: אחד הדברים שהוכנסו בנוסח התקנות האחרון הוא פטור ממגבלות מינוף לגבי לקוחות כשירים.

<גיא דביר: מה שנציג בנק ישראל אמר, שבדרך כלל על פי הקריטריונים שלהם, הוא לא קבע פה מסמרות, אבל הוא מעריך, מכיוון שקריטריונים הם לאו דווקא בהכרח זהים לקריטריונים שלנו, אז לקוח מהסוג הזה ייכנס להגדרה של לקוח כשיר.

<גיא דביר: אצלנו יש עוד מבחנים, אחד המבחנים הוא מבחן של הון, כאשר יש הון מספיק גבוה יש סיכוי שאותו לקוח ייחשב כלקוח כשיר.

<גיא דביר: לכן גם במקרה של התקנות שלנו, במקרה של לקוחות כשירים אין מגבלות.

<גיא דביר: מגבלות מינוף חלות על לקוחות שאינם לקוחות כשירים, על פי המבחנים של - - -

בועז טופורובסקי: שאלות לבנקים?

<רפאל כהן: כן.

בועז טופורובסקי: לפרוטוקול, תפקיד בבקשה.

<רפאל כהן: יועץ בחברת מסחר שוקי הון, לפרוטוקול.

<רפאל כהן: אנחנו כגוף, או כקבוצה שהולכים להשית עליה רגולציה כזו או אחרת, לא ביקשנו שהבנקים יצטרפו אלינו לתוך אותה רגולציה.

<רפאל כהן: אמרנו רק שאנחנו בחנו, קודם כל ידוע, מן המפורסמות - - -

בועז טופורובסקי: עזוב, אנחנו לא מדברים על המינוף, אני שואל אותך אם יש לך שאלה לנציג מהמפקח על הבנקים.

<רפאל כהן: כן.

<רפאל כהן: אומר הנציג מהמפקח על הבנקים, עידו, מבלי לגשת ל-10 מיליון שקל, שלקוח בבנק, בחדר עסקאות, לא יכול לבצע עסקאות במינוף של 1 ל-100.

<רפאל כהן: ואני אומר, גם מניסיון בנקאי אגב, כחבר הנהלת בנק במשך שש-שבע שנים, בשנות ה-90, אני אומר לך שגם אז ובטח שהיום יש לקוחות שאינם כשירים.

<רפאל כהן: לקוח כשיר זה נשמע כאילו שהוא עבר איזה מבחן בר אור בצבא.

<רפאל כהן: לקוח כשיר, רק בשביל לסבר את האוזן, זה 12 מיליון שקל שעשה כך וכך פעולות, זה לא אחד העם, מה שנקרא, אחד מהיישוב.

<רפאל כהן: לקוחות בבנקים יכולים היום לבצע עסקאות במשא ומתן עם מנהל הסניף, עם דיונים כאלה ואחרים, עם מי שצריך בתוך המערכת הבנקאים, יכולים לבצע עסקאות במינוף של 1 ל-100, בדוק.

<רפאל כהן: יותר מכך, מסיבות שלנו, אחרות, רוצה לומר טעמים שבדקנו, מוקלט ומתומלל, מנהלי חדרי עסקאות של הבנקים הגדולים במדינה, שעובדים ב-1 ל-100.

<רפאל כהן: איך?

<רפאל כהן: בצורה פשוטה, עובדים בעיקרון של mark to market, מה שאני הצעתי בזמנו לרשות לניירות ערך שכך נעבוד, שאומרים, 'אוקיי, אתה יכול להפקיד 1%, אנחנו עובדים איתך ב-mark to market, יש לנו אמצעים - - -'.

<רפאל כהן: אגב, לנו יש אמצעים, רק בשביל לסבר עוד יותר את האוזן, דווקא לנו, לחברות שיושבות פה בטח, יש לנו אמצעים אלקטרוניים כאלה ואחרים שהם אמצעי בקרה טובים יותר במאות מונים.

<רפאל כהן: אני גם יושב ראש חברה שנקראת פורקס מאנג', שעוסקת במיכון ותוכנות בריסק מנג'מנט למערכת הבנקאית, גם בארץ ובעולם.

<רפאל כהן: בנקים כמו דרזנר ודויצ'ה, בנקים גדולים.

<רפאל כהן: למערכת הבנקאית בישראל אין את האמצעים שלנו יש לעקוב אחרי כל לקוח ולקוח בכל רגע ורגע, 24 שעות ביממה.

<רפאל כהן: בוא נחדד את זה עוד יותר.

<רפאל כהן: אמצע הלילה, שלוש לפנות בוקר, בבנקים - - -

<עידו יד שלום: זו שאלה או ש - - -

בועז טופורובסקי: רפי, באמת, אבל אני אומר לך - - -

<רפאל כהן: אם זה לא היה דברי טעם הייתי קם והולך.

<רפאל כהן: תקשיבו רגע, בשלוש לפנות בוקר, בנק, אם יהיה איזה שהוא מצב של 2008, או איזה שהיא קטסטרופה, איזה שהוא ברבור שחור שאנחנו צריכים לשים - - - אגב, הרגולציה דורשת מאיתנו לשים כסף עבור 10 ברבורים שחורים, לא אחד, זה מה שאני אומר כל הזמן, אבל בבנקים, במערכת הבנקאית, לכשיושב אדם עם פוזיציה, עם עמדה, בשווקים, בצמד מטבעות או באינדקס, או לא חשוב במה, בסחורה כזו או אחרת, וקורה דבר, אין מי שיגיב לו בכלל.

<רפאל כהן: אין מי שיעצור אותו, אין מי שזה.

<רפאל כהן: אצלנו, באופן אלקטרוני הוא כבר מתאיין, הוא איננו.

<עידו יד שלום: זו בדיוק הבעיה.

<עידו יד שלום: שאתם מוחקים אותו מאוד מהר.

<רפאל כהן: אה, באמת?

<רפאל כהן: ובבנק מה יקרה לו?

<רפאל כהן: סליחה, בבנק עוד הוא ייכנס למינוס, כי בבוקר יקום מנהל הסניף ויגיד לו, 'לא זאת שיצאת בסוף כספך חלילה, אלא שאתה חב לנו כסף' ואז הם ייכנסו לתביעה כזו או אחרת.

<רפאל כהן: האם לא כן?

<רפאל כהן: בוודאי שכן.

<רפאל כהן: האמן לי, אני מהפרקטיקה, אני יודע איך זה עובד.

בועז טופורובסקי: רפי, תודה.

בועז טופורובסקי: עידו, יש לך משהו להגיד על זה?

<עידו יד שלום: אני לא כל כך מבין את הפרזנטציה או את הטענה.

<עידו יד שלום: מה הוא טוען, שהפיקוח לא מספיק הדוק?

<רפאל כהן: לא.

<רפאל כהן: אגב, אין לי יריבות עם הבנקים, אני רק רוצה שישמעו אנשי הרשות ויושב ראש ועדת המשנה מה שאני אומר.

<רפאל כהן: אין לי יריבות עם הבנק.

<עידו יד שלום: לא, תרשה לי לענות לך.

<עידו יד שלום: אתה אומר מינוף 1 ל-100, אתה אומר כאילו הבן אדם הזה זה הדבר היחיד שהוא עושה מול הבנק.

<עידו יד שלום: אני לא אמרתי שאין מינוף 1 ל-100, אלא אמרתי שיש מארג שלם של ניהול אשראי, והלקוחות שעושים בחדר עסקאות, חזקה עליהם שהבנק מכיר אותם ואלה לא הלקוחות שאתה רוצה להגן עליהם.

<עידו יד שלום: עכשיו אתה אומר שתפסת מקרה שיש לקוח שאולי יש לו פעילות גדולה מול הבנק ויש לו גם מינוף 1 ל-100, או שזה כל מה שהוא עושה, הוא מהמר שם 1 ל-100 מדי פעם, אני לא יודע, לכן אני אומר שהדבר הזה הוא לא בר השוואה.

<עידו יד שלום: אם אתה טוען שהפיקוח בבנקים הוא לא מספיק הדוק, זה טיעון אחד, אני חושב שאתה טועה.

<עידו יד שלום: אם אתה טוען לגבי התקנות, על זה אני לא מתערב, התקנות קבעו דברים ואם אתה חושב שהם לא מספיק טובים אז תתווכח על הדבר הזה.

בועז טופורובסקי: כן?

בועז טופורובסקי: תגידי את שמך, עורכת דין?

<טל אבן-זהב: טל אבן-זהב, ממשרד הרצוג, פוקס נאמן.

<טל אבן-זהב: יש לי שלוש שאלות.

<טל אבן-זהב: קודם כל רק הערה לעניין לקוחות כשירים, אנחנו בטח נגיע לדיון בהקשר של התקנה הספציפית שגיא דיבר עליה כרגע, בעניין של לקוחות כשירים, אבל רק לסבר את האוזן, יש שם הגדרה שהיא לא מתייחסת ללקוחות כשירים כמו שהם היום בתוספת הראשונה לחוק ניירות ערך, אלא הגדרה חדשה שהחליטה הרשות שצריך להכניס לזירות, לעניין לקוחות כשירים והיא הגדרה הרבה יותר מחמירה.

<טל אבן-זהב: אבל אני בטוחה שנדון בזה.

בועז טופורובסקי: כשנגיע נדון בזה.

<טל אבן-זהב: עכשיו השאלה, אני רוצה לשאול, זה נכון, הבנקים נותנים הרבה שירותים אחרים, ובזה גם מתבטאת האפליה, כי כיוון שהם נותנים הרבה שירותים אחרים אז גם מותר להם הרבה דברים אחרים והאפליה היא לא רק בנושא של המינוף.

<טל אבן-זהב: האפליה היא למשל בפרסום כל הנתונים הכספיים לגבי הפעילות הזאת.

<טל אבן-זהב: זאת אומרת הבנקים, בגלל שהם פועלים באופן כללי, מפרסמים דוחות על כלל הפעילות שלהם, אין שום שקיפות לגבי הנתונים על פעילות כזאת של עסקאות שהן מאוד מאוד דומות לעסקאות של הזירות, אלא אם כן אני טועה.

<טל אבן-זהב: זו שאלה.

<טל אבן-זהב: והדבר השני הוא, איך בנק ישראל מתייחס לפלטפורמות שמקימים עכשיו הבנקים, עכשיו ובחודשים האחרונים, בשנים האחרונות, לפלטפורמות שהן פשוט זהות לפלטפורמות זירות סוחר.

<טל אבן-זהב: הם לא הפלטפורמה הרגילה, הם לא חדרי העסקאות.

בועז טופורובסקי: עידו, כבר תענה על זה.

בועז טופורובסקי: לפני, TRADE, שם לפרוטוקול

<יהושע אברמוביץ: כן, שוקי אברמוביץ.

<יהושע אברמוביץ: אני רוצה לשאול, אתה באת ואמרת שאתה חושב שאין להחיל את זה על הבנקים בגלל כל המארג ולכאורה הצגת מצב שהבנקים מחמירים יותר עם הלקוחות, אז האם - - -

<עידו יד שלום: מחמירים יותר ממה?

<עידו יד שלום: אני לא עושה השוואות, אני אומר שהם מנוהלים לפי כללים מקובלים ולפי סטנדרטים בינלאומיים.

<עידו יד שלום: לא עשיתי השוואה בין התקנות לבין זה.

<יהושע אברמוביץ: אבל השאלה היא אם תהיה מוכן להמליץ אצלכם שהיה וייקבעו מגבלות לגבי המינוף, שאותן מגבלות יחולו על הבנקים, הן במערכות עצמאיות, כפי שהוזכר כרגע שהן מקימות, והן במערכת היחסים הרגילה.

<יהושע אברמוביץ: אתה הצגת את זה ככה באווירה יחסית שלילית, אז השאלה למה שבנק ישראל יתנגד לאותה החלה של כללים שיחולו על כל המשק ושלא יחולו על ה - - -

בועז טופורובסקי: עידו, בבקשה.

<עידו יד שלום: אני ניסיתי להסביר, יכול להיות שלא הייתי מספיק ברור.

<עידו יד שלום: אני חושב שקיימים מספיק כללים, והרבה יותר כללים, ואני חושב שלא כדאי שזירות הפורסט ינסו לאמץ את הכללים שקיימים לבנקים, הן בנושא של ניהול אשראי, הן במגבלות של חבות, הן במגבלות של הון.

<עידו יד שלום: אני לא הולך לחפש כל מיני אטרקציות שאתה מוצא.

<עידו יד שלום: יש תקנות שכנראה מתאימות לזירות מסחר שזו הפעילות היחידה שלהן ולא מתאימות לבנקים.

<עידו יד שלום: למה שאני אאמץ את זה?

<עידו יד שלום: למה שאני אכפה כל מיני דברים שאין בהם טעם בתוך מארג ניהול האשראי של הבנקים?

<עידו יד שלום: או לפחות אני לא אמליץ על דבר כזה.

בועז טופורובסקי: ומה לגבי מה שעורכת הדין טל אבן-זהב אמרה לגבי זה שהבנקים מייצרים פלטפורמות שמאוד דומות לזירות מסחר?

<עידו יד שלום: לגבי המידע, היא אומרת לי דבר שאני לא בטוח עד כמה הוא נכון.

<עידו יד שלום: כלומר אני מכיר חדרי עסקאות, אני לא מכיר פלטפורמות שפועלות בדיוק מהדבר הזה.

<עידו יד שלום: יכול להיות שתעדכני אותי במידע שאני לא מכיר אותו, או שהוא חדש.

<טל אבן-זהב: המידע גלוי - - -

<רפאל כהן: הבנק הבינלאומי בישראל עובד על זירה בדיוק זהה למט"ח 24, שהחברה, שאני יושב ראש שלה, מספקת לו.

<טל זהר: וגם לאומי טרייד,.

<טל זהר: לאומי טרייד עובד על מערכת של קארנקס, מערכת שאנחנו משתמשים בה בחדרי עסקאות.

<עידו יד שלום: אבל דיברנו על חדרי עסקאות ודיברנו אם הגיע לחדרי עסקאות ודיברנו שעל הלקוחות ועל מארג הניהול סיכון האשראי ושאלה לא הלקוחות שצריך להגן עליהם.

<עידו יד שלום: עכשיו אתה חוזר עוד פעם, אתה אומר, 'אלה לא הלקוחות שצריך להגן ובכל זאת אני חוזר, מה עם הפיקוח על הבנק, האם הפיקוח על הבנק צריך לאשר או לא לאשר את הפלטפורמות?', לדעתי זה לא המקום לדיון במסגרת הנוכחית.

<טל זהר: אני רק רוצה לציין שסטיבי פותחים חשבון מ-10,000 דולר, לא מדובר פה על לקוחות כשירים, הם פותחים ב-FIBI FX עם מערכת של פורקס.

<טל זהר: זה כתוב, בדיוק עכשיו נכנסתי כדי לראות שאני לא טועה, אני יכול להראות לכם את זה באתר של הבנק הבינלאומי הראשון.

<טל זהר: מערכת עם לפטופ, זה פשוט כאילו לקחו באנר של זירת מסחר, אותה מערכת, אותה טכנולוגיה, אותו מינוף ואותו - - -

בועז טופורובסקי: אתה מכיר את זה, עידו?

<עידו יד שלום: אני לא מכיר את הדבר הזה.

<טל זהר: לפתיחת חשבון מ-10,000 דולר, או מ-20,000 דולר, משהו שהוא לא קרוב ללקוח.

בועז טופורובסקי: הבנתי, אתה יכול לשלוח לי את זה בבקשה ולרשות?

בועז טופורובסקי: אני רוצה לבדוק את זה.

<טל זהר: מחר בבוקר, עליי.

בועז טופורובסקי: אנחנו מסיימים את החלק הזה.

בועז טופורובסקי: עידו, תודה.

בועז טופורובסקי: אתה משוחרר, אבל שים לב, אני אומר לך, ממה שאתה אמרת, אני לא משוכנע שאם יש הגנה מכיוון הזירות אני לא בטוח שהשתכנעתי בזה שצריכה להיות הגבלה על גובה המינוף, לפי מה שאתה אומר, כי אם יש אישור לבנקים, זה לא אומר שלאחרים לא צריך להיות אישור.

בועז טופורובסקי: אני לא בטוח שכל מה שיש אצל הבנקים זה כל כך נכון וטוב רק אצל הבנקים.

בועז טופורובסקי: אבל אני אלמד את זה.

בועז טופורובסקי: אני גם רוצה לראות אם יש בנקים שעושים זירות מסחר תחת בנק, אבל זו אותה זירת מסחר עם כל התנאים, זה גם משהו שנצטרך ל - - -

<גד ירום: אפשר שאלה נוספת לעידו?

<גד ירום: האם סוחרים בחדרי עסקאות בבנקים מוגבלים מבחינת רמת ההפסד שלהם?

<גד ירום: זאת אומרת, האם הם יכולים להפסיד יותר מאת קרן ההשקעה שלהם?

<עידו יד שלום: לא הבנתי את השאלה, קרן השקעה של מי?

<גד ירום: של הלקוח.

<גד ירום: האם ניתן לו אשראי?

<עידו יד שלום: אם ניתן לו אשראי זאת אומרת שהוא יכול להפסיד יותר, אני לא מבין את השאלה שלך.

<גד ירום: אוקיי, תודה.

<עידו יד שלום: אבל השאלה מאיזה קרן אתה מדבר.

<גד ירום: קרן ההשקעה.

<עידו יד שלום: לא, אבל אתה - - -

<גד ירום: לאדם היה 10 מיליון שקלים בבנק, כל הונו, הבנק נתן לו מינוף של 1 ל-10, לדוגמה, ובעקבות ה-1 ל-10 הוא הפסיד 20 מיליון שקלים.

<גד ירום: האם הוא יכול - - -

<עידו יד שלום: בוא נגיד ככה, שאם אני הייתי עושה ביקורת בבנק הזה, היו לי הרבה הערות ביקורת.

<גד ירום: אני שואל אם זה אפשרי או בלתי אפשרי.

<עידו יד שלום: עוד פעם, אתה נכנס להוראות הפיקוח.

<עידו יד שלום: הוראות הפיקוח לא מתייחסות למצב שאדם משקיע 20, האם הוא יכול 20 מיליון.

<עידו יד שלום: יש כללים שלמים שכדי להגיע למצב כזה אתה צריך לעבור על הרבה מהם, ואז יש מערך של ביקורות.

<גד ירום: האם הבנק מאפשר ללקוחות שלו לקבל אשראי לצרכי מסחר?

<עידו יד שלום: אתה שאלת שאלה, אני אומר לך שכן.

<עידו יד שלום: אין שום מגבלה שמונעת מתן אשראי.

<גד ירום: היושב ראש, לשאלה הוא ענה בחיוב, בנק נותן אשראי ללקוחות שלו.

<עידו יד שלום: אבל אתה לקחת משפט אחד.

בועז טופורובסקי: תודה.

בועז טופורובסקי: יש משהו מהרשות שאתם רוצים להגיד בנוגע לזה?

<גיא דביר: כן, רק לגבי מתן אשראי.

<גיא דביר: אחד העקרונות של תיקון 42 זה איסור שחל על זירות מסחר לתת אשראי.

<גיא דביר: ברור שבנק נותן אשראי, בנק עוסק במתן אשראי, זה עיסוקו וכל מה שהסביר פה נציג בנק ישראל, שהמערך של הבטוחות שונה לחלוטין מהבטוחות שמקבלות זירות המסחר.

<גיא דביר: בבנק, בדרך כלל כשלקוח פותח פוזיציה, כלל הנכסים שנמצאים בבנק עומדים ומשרתים את אותה פוזיציה.

<גיא דביר: בנק מקבל לגבי חלק גדול מהלקוחות שלו, תהיינה לו הכנסות שצפויות להיכנס לחשבון, משכורות, כל זה חלק מביטחון שבנק עושה, ולבוא ולשאול את הבנק אם הבנק רשאי לתת אשראי, נכון, בנק רשאי לתת אשראי ולכן חלות עליו המגבלות שלא חלות על זירות מסחר.

<גיא דביר: אם אתם רוצים להיות בנק, אתם יכולים ל - - -

<רפאל כהן: אבל בנק גם עובד ב-1 ל-100 גם אם יש ללקוח - - -

<טל אבן-זהב: אבל בנק בעבר גם מכר קרנות עד שהחליטו שאת הפעילות הזאת עדיף שיעשה גוף אחר שמפוקח בצורה ראויה יותר ובנק לא יעסוק בפעילות הזאת במסגרת כלל הפעילויות שלו.

בועז טופורובסקי: קיבלתי, מאה אחוז.

בועז טופורובסקי: תודה רבה, עידו.

בועז טופורובסקי: ברגע שתשלחו לי, דרך אגב, את הדוגמאות מהבנקים אני אבדוק את זה.

בועז טופורובסקי: אני עובר לנושא הבא.

בועז טופורובסקי: אני ביקשתי שתהיה איזה שהיא התייחסות לפי הוראות החוק, מה ימנע מבחינה חוקית מאזרח ישראלי להמר בחו"ל אחרי שתהיה כאן הסדרה.

בועז טופורובסקי: אתם רוצים לענות על זה עכשיו או אתם מעדיפים בישיבה הבאה?

<גיא דביר: אנחנו נשמח לעשות את זה בישיבה הבאה.

בועז טופורובסקי: זה יהיה בישיבה הבאה.

בועז טופורובסקי: חבר'ה, אנחנו מתחילים לקרוא.

בועז טופורובסקי: מי מקריא?

בועז טופורובסקי: גיא, אתה מקריא?

<גיא דביר: כן.

<גיא דביר: פרק ההגדרות מן הסתם הוא משרת - - -

בועז טופורובסקי: אני רוצה שהוא יקרא את הפרק ואז גם אם יהיו שאלות.

<גיא דביר: אני מתחיל מפרק ב' - - -

<שלומית ארליך: לא, מפרק א', בהגדרות.

<גיא דביר: פרק א' של ההגדרות משרת את ה - - -

<שלומית ארליך: זה לא משנה, אתה מתחיל מהגדרות ואתה מסביר הגדרה הגדרה.

<שלומית ארליך: אם יש דברים - - -

בועז טופורובסקי: חייבים לפי הסדר.

<שלומית ארליך: להסביר כל הגדרה.

<גיא דביר: להתחיל להסביר כל הגדרה והגדרה?

בועז טופורובסקי: אני לא רציתי, אבל יש דברים שלא שואלים אותי.

<גיא דביר: (מקריא): "פרק א': פרשנות "הגדרות.

<גיא דביר: 1.

<גיא דביר: בתקנות אלה – " "איגוד מקצועי או מסחרי" – חבר בני אדם, בין מאוגד ובין שאינו מאוגד, שמטרותיו, כולן או חלקן, בקביעת אמות מידה מקצועיות, מסחריות או אתיות של החברים בו;".

<גיא דביר: זה רלוונטי לתקנה 2 שעוסקת בבקשת רישיון זירה כחלק מבדיקת המהימנות של המבקשת.

<גיא דביר: מתבקש נתונים לגבי הגורמים שנזכרים בבקשה 2 לגבי בקשות שהוגשו לאיגוד מקצועי ונדחו.

<שלומית ארליך: כאן ההגדרה היא לא רחבה.

<שלומית ארליך: כשאנחנו מדברים על חבר בני אדם, בין מאוגד ובין שאינו מאוגד, שמטרותיו בקביעת אמות מידה מקצועית, מסחריות, האם באמת זה קולע למטרה שלשמה אתם מבקשים את ההגדרה הזאת?

<גיא דביר: אז שוב, אם אנחנו הולכים לדון נגיד לגופו של עניין בסעיף 2, אני מציע שנדון בזה בסעיף 2, אנחנו כאן בהגדרות.

<גיא דביר: לא נראה לי, אדוני, להתחיל לדון בכל הגדרה במנותק מההסבר של למה היא קשורה.

<גיא דביר: אם אנחנו רוצים דרך סעיף ההגדרות להתחיל לדון על כל אחת מהתקנות, זה נראה פחות סביר.

<גיא דביר: אפשר להקריא את זה באופן פורמלי וכשאנחנו נגיע לסעיף 2 נוכל לחזור לדון ב - - -

<שלומית ארליך: אין לי בעיה שתענה ברמה הכללית ושאחר כך כשנגיע לזה נענה, אבל יש פה הרבה הפניות בתוך התקנות שמפנות לתקנות אחרת ואם אנחנו נתחיל כל פעם להגיד שנדבר על זה במקום אחר אנחנו לא נצא מזה.

<שלומית ארליך: אז אפילו ברמה כללית, להגיד בשתי מילים מה אתה חושב ולמה עשיתם את זה ככה ואחר כך נדון בזה באופן פרטני.

<גיא דביר: אז, שוב, איגוד מקצועי או מסחרי, הכוונה היא למעשה לארגונים שמסדירים את עצמם SRO, חלק מהמצגים שאנחנו מבקשים מהמבקשת מתקשרים לבקשות שהוגשו לרישיונות וגם לבקשות שהוגשו להיות חברים בכאלה ארגונים.

<גיא דביר: בעינינו אנחנו לא יכולים להגביל את זה למשהו שהוא בהכרח נובע מחוק או מ - - - יש מקומות בעולם שבהם ההסדרה נעשית על ידי גופים וולונטריים, זה כל הרעיון של SRO, הרעיון הוא לקבל מידע לגבי בקשות שהוגשו לגופים מהסוג הזה.

בועז טופורובסקי: תמשיך.

בועז טופורובסקי: עשה לי טובה, תמשיך.

<רפאל כהן: יש לי הערה על הנושא הזה.

בועז טופורובסקי: לא, אין לך הערה.

בועז טופורובסקי: אני רוצה את ההערות בסוף הפרק.

<רפאל כהן: סליחה, גם ככה הסעיף הזה הוא - - -

בועז טופורובסקי: הערות בסוף הפרק.

<קריאה: אדוני היושב ראש, זה סעיף ארוך, זה המון סעיפים.

<רפאל כהן: זה המון עמודים, הפרק הזה.

בועז טופורובסקי: זה לא ייגמר.

<גיא דביר: למיטב זיכרוני, שלומית, התחלנו בדיון הזה בעבר, שם דווקא הסיכום היה שאנחנו מתחילים מפרק ב' ולא עוברים על סעיף ההגדרות בנפרד.

<גיא דביר: זה נראה לי קצת חסר טעם.

<שלומית ארליך: בדרך כלל אנחנו עושים את זה בצורה מסודרת.

<שלומית ארליך: זו לא פעם ראשונה בתקנות ניירות ערך, אנחנו מתחילים מההגדרות, עוברים סעיף סעיף, גם אם בהגדרות אתה רוצה להסביר את זה ברמה הכללית, אין בעיה, אבל בגדול אנחנו לא נחזור כל פעם.

<שלומית ארליך: גם במהלך התקנות יש הפניות לתקנות אחרות, לא נחזור כל פעם תקנה אחורה, תקנה קדימה, אנחנו עושים את זה במסודר, מתחילים מהתחלה, מסיימים בסוף ומסבירים כמה שאפשר תוך גם מתן הזדמנות לגורמים השונים להעיר את ההערות שלהם.

בועז טופורובסקי: אני אשאל אחרת.

בועז טופורובסקי: לפי החוק או התקנון של הכנסת, מה - - -?

<שלומית ארליך: אין התייחסות.

בועז טופורובסקי: אין התייחסות?

בועז טופורובסקי: מעולה.

בועז טופורובסקי: תקריא את כל פרק א', בבקשה.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: אני רוצה שתקריא את כל פרק א', אחר כך אנחנו נדבר.

<שלומית ארליך: טוב, אנחנו נצטרך - - -

<קריאה: אז אי אפשר להתייחס ל - - -

בועז טופורובסקי: לא, הוא קודם כל מקריא את כל פרק א'.

<קריאה: אז אנחנו למעשה נחזור עוד פעם מהתחלה?

<גיא דביר: (מקריא): " "אתר האינטרנט של החברה" – אתר האינטרנט באמצעותו מציעה החברה את שירותיה לציבור הלקוחות ובנוסף כל אתר אינטרנט באמצעותו יכול לקוח לתת הוראות לביצוע בזירה; " "בטוחה" – סכום הכספים האמורים בפרטים (1) ו-(2) בניכוי כספים שהחברה זכאית לקבל מן הלקוח בשל פעילות השקעה שטרם הסתיימה, ובלבד שהחברה רשאית להשתמש בהם לכיסוי התחייבויות של הלקוח כלפי החברה על פי תנאי הסכם המסגרת עמו: "(1) כספים שלקוח זכאי לקבל מן החברה בשל פעילות השקעה שטרם הסתיימה; "(2) כספי הלקוח.

<גיא דביר: " "בטוחה נדרשת" – שיעור הבטוחה הנדרש מלקוח בשל עסקה כאמור בתקנה 5; ""הוראות שמירת מסמכים" – ההוראות המפורטות בפרק ז'; " "הסכם המסגרת" – הסכם בין החברה ללקוח הקובע את הזכויות, המחויבויות וההתחייבויות של כל צד להסכם הערוך לפי התוספת הראשונה; " "התחשבנות" – חישוב הזכויות שצד אחד לחוזה או לעסקה, לפי העניין, מחזיק בהן כלפי הצד השני, בשל שינויים בשווי החוזה או העסקה שאירעו ביחס למועד החישוב האחרון; " "זירה" – זירת סוחר כהגדרתה בסעיף 44יב לחוק; " "חברה" – חברה, המנהלת זירה; " "חברה מדרגת" – חברה מדרגת ישראלית או חברה מדרגת בין-לאומית; " "חברה מדרגת ישראלית", "חברה מדרגת בין-לאומית" – כהגדרתן בתקנה 118; " "חברה מוגבלת" – חברה המנהלת זירת סוחר כהגדרתה בפסקה (2) להגדרת "זירת סוחר" בסעיף 44יב לחוק, ובלבד שאינה צד נגדי להתחייבויות הגלומות במכשירים הפיננסיים שהיא מציעה למסחר; " "חוזה לקוח" – מכשיר פיננסי, שבו סוחר לקוח, שחברה היא צד נגדי להתחייבויות הגלומות בו; " "חשיפה לסיכון אשראי" – כהגדרתה בתקנה 118; " "כללי החשבונאות המקובלים" – כהגדרתם בתקנות ניירות ערך (דוחות כספיים שנתיים), התש"ע-2010; "כספי לקוח – כל אחד מאלה: "(א) כספים אשר הפקיד הלקוח ברשות החברה בניכוי התחייבויות שנוצרו ללקוח כלפי החברה בגין פעילות השקעה שהסתיימה לפי תנאי הסכם המסגרת עמו; "(ב) כספים להם זכאי לקוח בשל פעילות השקעה שהסתיימה; "(ג) כספים להם זכאי לקוח לפי תנאי מכשיר פיננסי; "(ד) כספים להם זכאי הלקוח לפי הסכם המסגרת כהגדרתו בתקנה 49(ג); "(2) לעניין זה, ביצעה החברה התחשבנות יומית לפי ערך שוק נוכחי (mark to market) אל מול לקוח על פי תנאי הסכם המסגרת עמו – יראו את פעילויות ההשקעה, שלגביהן בוצעה ההתחשבנות, כפעילויות השקעה שהסתיימו במועד ההתחשבנות; " "לקוח", "מכשיר פיננסי" – כהגדרתם בסעיף 44יב לחוק; " "מוסד כספי מחוץ לישראל" – מוסד כספי מחוץ לישראל העוסק בקבלת פיקדונות ואשר נתון לפיקוח של מי שמוסמך לעניין זה באותה מדינה; "מחיר ה-CDS"

<גיא דביר: – מחירי חוזי Credit Default Swap לשנה ולחמש שנים כפי שמצוטטים במערכות מידע בין-לאומיות; " "מקור סיכון אשראי" – צד אחר שבשלו קיימת חשיפה לסיכון אשראי בגין רכיב סיכון אשראי; " "מקור סיכון אשראי מהותי" – מקור סיכון אשראי שסך כל ערך החשיפה של רכיבי סיכון אשראי ביחס אליו, מתוך סך כל ערך החשיפה של כל רכיבי סיכון האשראי, עולה על 5%; " "משמורן" – תאגיד המספק משמורת על נכסי לקוחות החברה; " "נושא משרה בכירה" – כהגדרתו בסעיף 37(ד) לחוק; " "נכס בסיס" – סחורה (Commodity), שער ריבית, מטבע, שער חליפין, מדד או כל מכשיר פיננסי אחר אשר ערכו של מכשיר פיננסי שהוא הסכם או הסדר נגזר מהם; " "נכס לקוח" – מכשיר פיננסי, שבו סוחר לקוח, שאינו חוזה לקוח; " "עמלה" – לרבות עמלה שאינה גלויה, עמלת גלגול חוזה, מרווחי ריבית ומרווחי ציטוט; " "עסקה" – עסקה במכשיר פיננסי; " "עסקה כפויה" – עסקה המבוצעת לחשבונו של לקוח מבלי שהלקוח הורה על ביצועה; " "ערוצי דיווח" – מערך נוהלי הדיווח וחובות הדיווח, לגורמים בתוך הזירה ולגורמים מחוץ לזירה, החלים על הזירה; " "ערך חשיפה של רכיב סיכון אשראי" – כהגדרתו בתקנה 121; " "צד קשור" – כהגדרתו בכללי החשבונאות המקובלים; " "קבוצה" – קבוצה של תאגידים ויחידים שמקיימים ביניהם קשרי שליטה לרבות חברת-בת, חברה קשורה וחברה בשליטת חברה השולטת בכל אחת מהן; " "רואה החשבון המבקר" – כמשמעותו בפרק החמישי לחוק החברות; " "רישיון" – רישיון זירה כהגדרתו בסעיף 44יב לחוק; " "רכיב סיכון אשראי" – כהגדרתו בתקנה 118; " "רכיב סיכון שוק" – "רכיב סיכון שוק כללי", "רכיב סיכון שוק מטבעי", "רכיב סיכון שוק מנייתי", "רכיב סיכון שוק תלוי סחורה", "רכיב סיכון שוק תלוי ריבית" – כהגדרתם בתקנה 118; " "שירותי רשות הדואר" ו-"שירותי דואר" – "שירותי דואר", כהגדרתם בחוק הדואר, התשמ"ו-1986; " "תאגיד בנקאי", כהגדרתו בחוק הבנקאות (רישוי), התשמ"א-1981 (להלן – חוק הבנקאות);

<גיא דביר: " "תחום פעילות" – כמשמעותו בסעיף 3 לתוספת הראשונה לתקנות פרקי תשקיף; " "תקנון" – כמשמעותו בסעיף 44יח לחוק; " "תקנות דוחות תקופתיים ומיידיים" – תקנות ניירות ערך (דוחות תקופתיים ומיידיים), התש"ל-1970; " "תקנות פרטי תשקיף" – תקנות ניירות ערך (פרטי התשקיף וטיוטת התשקיף, מבנה וצורה), התשכ"ט-1969".

<טל אבן-זהב: אדוני היושב ראש, הנוסח שחולק הוא לא הנוסח החדש.

<טל אבן-זהב: מה שאתה מקריא הוא נוסח נכון, אבל הנוסח שחולק הוא לא נכון.

בועז טופורובסקי: חולק לכם נוסח לא מעודכן?

<טל אבן-זהב: הוא נוסח של יוני.

<טל אבן-זהב: לנו יש עותקים שלנו, אבל פשוט צריך לשים לב, אם הוא מחובר לפרוטוקול או משהו.

<שלומית ארליך: היה נוסח עדכני בדיון הקודם, כנראה בטעות הדפיסו את הנוסח הקודם קודם.

בועז טופורובסקי: הרשות, אני רוצה שאתם תהיו יותר עם היד על הדופק על זה, כי זה תפקידכם.

בועז טופורובסקי: תהיו עם היד על הדופק, תוודאו שהנוסחים זהים וגם תעשו ישיבות מקדימות עם הייעוץ המשפטי של הוועדה.

בועז טופורובסקי: לדעתי זה ראוי, כי עכשיו אני רואה את כמות השאלות שיש לה וחבל, אלה דברים שאפשר היה לעשות גם בעבודה מקדימה.

בועז טופורובסקי: כן, שאלות?

<טל זהר: בהגדרה ראשונה, איגוד מקצועי או מסחרי, לא מצוין, זה נראה הגדרה לא מהותית ואולי קצת מסובכת, אבל היא נוגעת בצורה ישירה לתחולה של החוק.

<טל זהר: זאת אומרת, האם האיגוד המקצועי הזה הוא איגוד מקצועי ישראלי או לא?

<טל זהר: האם איגוד מקצועי זר?

<טל זהר: האם זה שותפות זרה?

<טל זהר: כל הדברים האלה מוציאים מהחוק זירות ואנחנו הולכים הרי לדבר על כל נושא התחרות הבלתי אפשרית עם חו"ל ויכול להיות - - -

בועז טופורובסקי: זה תופס את כולם, לדעתי, לא?

<עמית טימור: זה רק לעניין בדיקת המהימנות.

<עמית טימור: זאת אומרת אם חברה הגישה בקשת רישיון והיא גם הגישה תחת איגוד מקצועי מסחרי אז היא צריכה לפרט את זה בבקשת הרישיון ולהגיד לנו אם הבקשה הזו נדחתה.

<עמית טימור: אין לזה קשר לתחולת החוק על גופים מסוימים.

<טל אבן-זהב: שוב, זה מה שנאמר קודם, שבעצם ההערה שלנו היא גם לתקנה עצמה, כשנגיע אליה, אבל כאן ההערה של טל היא שלא ברור על איזה איגוד מדובר.

<טל אבן-זהב: בארץ אין איגוד כזה, האם הכוונה הייתה לכל איגוד, לחו"ל, לכל צורת התאגדות?

<שלומית ארליך: כל איגוד, גם וגם וגם.

בועז טופורובסקי: כל מי שמבקש רישיון.

<גיא דביר: כל SRO, כל איגוד שמסדיר אמות מידה מקצועיות.

<טל אבן-זהב: SRO זה סוג מסוים מאוד של איגוד, אתה יודע, זה איגוד שמסדיר - - -

בועז טופורובסקי: מאה אחוז.

בועז טופורובסקי: עוד שאלות לגבי כל פרק א'?

<שלומית ארליך: לא, אבל רק התייחסות למה שטל אמרה.

<שלומית ארליך: האם אפשר להגדיר את ה-SRO באופן ספציפי, כך שלא יכלול כל איגוד ברמה - - - כי כשקוראים את ההגדרה ככה היא מאוד מאוד רחבה.

<שרה קנדלר: נכון, היא רחבה, היא אמורה לכלול כל איגוד, בין בארץ, בין בחו"ל, בכל צורת התאגדות.

<גיא דביר: המטרה היא כן תחולה רחבה, מדובר כאן במצגים שהחברה צריכה לתת.

<גיא דביר: החברה צריכה לתת מצגים לגבי בקשות שהגישה לחברות בארגון מהסוג הזה ואם הם נדחו, כדי שנוכל לקבל תמונה האם הם באמת נדחו מטעמים שיכולים לעניין אותם.

<טל זהר: לגבי הניסוח של הבטוחה.

<טל זהר: בטוחה זה נושא מאוד מאוד חשוב, כי אנחנו גם מחשבים אותה כלפי הלקוח, אבל גם אנחנו צריכים להשתמש בכספים האלה כדי לכסות על ההפסדים או לתת לו רווחים.

<טל זהר: זאת אומרת זה חלק מאוד מאוד עיקרי בכל - - - על נושא הבטוחה מתבסס גם ההון, גם בצד הלקוח וגם בצד הברוקר.

בועז טופורובסקי: מה היית רוצה לשנות בהגדרה?

<טל זהר: יש פה עניין של ניסוח.

<טל זהר: כספי הלקוח, (2), זה בסדר, אבל ב-(1) כתוב 'כספים שהלקוח זכאי לקבל מן החברה בשל פעילות השקעה שטרם הסתיימה', שזה בסדר, אבל איפה (3) כספים שהלקוח חייב לחברה - - -

<גיא דביר: זה נמצא ברישה.

<טל זהר: נכון, אין בעיה, אני מסכים, רק שזה פתוח לפרשנות שאחר כך אנחנו עלולים להיות איתה בבעיה.

<טל זהר: אני הייתי רוצה רק לשנות את איך שזה כתוב.

<טל זהר: אין לי בעיה שזה יהיה 1, 2, 3, או איכשהו שישנו את זה, אבל שיהיה ברור בתתי הסעיפים, כספים שהלקוח זכאי לקבל מהחברה ועוד כספי הלקוח, פחות הכספים שהוא - - -

בועז טופורובסקי: זה מה שרשום.

<גיא דביר: זה ברור מפה, אין מקום לפרשנות.

<שלומית ארליך: ממה אתה חושש?

<שלומית ארליך: שיקראו את זה באיזה אופן?

<טל זהר: שיגידו לנו שהכספים - - - כי זה לא - - -

<קריאה: זה לא צריך להיות מקוטלג ל-1, 2, 3.

<טל זהר: אז למה להפריד בין מה שהלקוח חייב לחברה, לשים אותו ברישה, למה שהלקוח זכאי מהחברה, לשים אותו בסעיפים.

<טל זהר: אני לא מבין את המחשבה - - -

<גיא דביר: אני חושב שהבקשה שלך באה לידי ביטוי בנוסח בדיוק ואני לא רואה כאן סיבה להיכנס ל - - - אפשר לנסח כל דבר בהרבה מאוד צורות.

<גיא דביר: מה שביקשת נמצאת בדיוק בנוסח, אני לא מבין את ההערה.

<גד ירום: אדוני היושב ראש, אני לא מבין את המילים 'ובלבד שהחברה רשאית להשתמש בהם לכיסוי התחייבויות של הלקוח כלפי החברה על פי תנאי הסכם המסגרת עמו'.

<גד ירום: אלה מילים שהן לדעתי מיותרות ובעיקר הן לא ברורות.

<גיא דביר: המהות של המילים האלה, שעל פי הסכם המסגרת הכספים האלה אכן נמצאים ומשמשים כבטוחה ולחברה מותר להשתמש בכספים האלה על מנת לכסות את הפוזיציות הרלוונטיות.

<גיא דביר: אותן מילים מתייחסות למעשה לעצם זה שיש לכם זכות משפטית להשתמש בכספים האלה, על מנת לכסות את הפוזיציות שאתם פתחתם.

<גד ירום: אז למה צריך לסייג?

<גד ירום: זה העניין.

<טל אבן-זהב: אז למה זה תנאי?

<גיא דביר: בוודאי שזה תנאי, מדובר על בטוחה.

<גיא דביר: בוודאי שזה תנאי, אם אין לכם את התנאים האלה - - -

<גד ירום: אז הכספים שהלקוח זכאי להם זה לא תנאי.

<גד ירום: הם ללא תנאי, כי זה בסדר, אבל הכספים שהלקוח חייב לזירה, הם כן תנאי.

<גיא דביר: התנאי מתייחס לכל הבטוחה.

<גיא דביר: שים לב.

<גד ירום: לא, הוא מתייחס להסכם מסגרת הלקוח.

<גיא דביר: רק לכספים שהחברה זכאית לקבל מן הלקוח.

<טל זהר: כספים שהלקוח זכאי להם, זה לא התחייבות של הזירה.

<גיא דביר: הסעיף אומר כך, 'סכום הכספים האמורים בפרטים (1) ו-(2) בניכוי כספים שהחברה זכאית לקבל מן הלקוח בשל פעילות השקעה שטרם הסתיימה - - -

<גד ירום: למה אין נקודה אחרי זה?

<גד ירום: זאת השאלה.

<טל אבן-זהב: אם זה ברור שזה מתייחס לכול - - -

<גיא דביר: לא שמים נקודה באמצע - - -

<טל זהר: לא, לא צריך את החלק השני.

<טל זהר: ברגע שאתה מסייג את הזכות שלנו להשתמש בכסף שלקוח הפסיד, אני צריך לתת אותו למישהו.

<טל זהר: אם הלקוח הפסיד את הכסף הזה אני הפסדתי אותו גם לבנק, כי אני התכסיתי אל מול הבנק, ואם אתה מסייג אותו בדברים שכתובים בהסכם המסגרת ויכול להיות שהסכם המסגרת ישתנה ותהיה פרשנות להסכם המסגרת, אני לא רוצה לסייג.

<טל זהר: כמו שאני לא מסייג את הכספים שהלקוח זכאי להם ובאמת הם רק שלו, כי הוא זכאי להם, אפילו שהוא לא סגר את הפוזיציה ואפילו שאולי בעוד יום הערך של הפוזיציה ישתנה כי הוא לא יסגור אותה עדיין, אבל למה אני מסייג את הכספים שאני זכאי להם מהלקוח?

<טל זהר: כי אני - - -

<גיא דביר: אני חייב להגיד ששוב אני באמת לא מבין את ההערה הזאת.

<גיא דביר: אני אקרא שוב, ההגדרה מנוסחת כך: 'סכום הכספים האמורים בפרטים (1) ו-(2) בניכוי כספים שהחברה זכאית לקבל מהלקוח בשל פעילות השקעה שטעם הסתיימה ובלבד שהחברה רשאית להשתמש בהם', 'בהם' זה בסכום הכספים, שזה הסכום פחות מה שאתה הורדת ממנו, כלומר זו הבטוחה, ובלבד שבאותה בטוחה החברה רשאית להשתמש, כי היא באמת בטוחה.

<גיא דביר: לכן אני לא רואה פער בין מה שאתה אומר לבין הכתוב.

<גיא דביר: מה שכתוב זה בדיוק מה שאתה אומר.

<טל אבן-זהב: אז אפשר לכתוב במקום 'בהם', בכל אלה, או בכל ה-?

<טל זהר: אבל לא, 'ובלבד שהחברה רשאית להשתמש', היא לא יכולה להשתמש בכספי הבטוחה, היא יכולה להשתמש רק בכספים שהם לא הבטוחה.

<טל אבן-זהב: מה שטל שואל זה למה סוג הכספים הזה, ובהגדרה זה מתייחס רק לסוג אחד של כספים, למה על זה יש תנאי?

<טל אבן-זהב: למה לא לעצור פשוט לפני התנאי הזה?

<גיא דביר: הוא התנאי שהופך את הכספים הללו לבטוחה.

<גיא דביר: לא די בכך שהלקוח הפקיד את הכספים האלה אצלך, צריך להיות את המבנה המשפטי שמתיר לך להשתמש בכספים האלה כבטוחה.

<טל זהר: אסור לי להשתמש בהם כבטוחה.

<טל זהר: כל הרעיון של בטוחה - - -

<גיא דביר: מה זאת אומרת?

<גיא דביר: באקוויטי שלך אסור לך להשתמש כבטוחה?

<טל זהר: לא, אסור לי להשתמש בו ל - - - כשאתה אומר, מה זה להשתמש?

<גיא דביר: לכיסוי התחייבויות של הלקוח בפוזיציות שהוא פתח אצלך.

<גיא דביר: לא סתם הכסף הזה נמצא אצלך, הכסף הזה נמצא אצלך בגלל שאתה משתמש בו כבטוחה.

<גיא דביר: ואותו ביטוי 'ובלבד שהחברה רשאית להשתמש בו לכיסוי התחייבויות', הוא מבטא את הזכות המשפטית שלך להשתמש בכספים הללו.

<גיא דביר: הביטוי הזה מתייחס לכל הכספים שמוגדרים כבטוחה.

<גד ירום: לא, הוא מסייג את הזכות המשפטית שלי להשתמש.

<גיא דביר: הוא מסייג, נכון, אילולא קיימת לך זכות משפטית להשתמש בה, מן הסתם זו לא בטוחה ולכן זה לא נחשב כבטוחה.

<גד ירום: אז אני מבקש זכות מקבילה ללקוח, אם אני הצד הנגדי לעסקה, סו קולד, אז אני מבקש זכות מקבילה בדיוק כמו של הלקוח, שברגע שאם הוא הרוויח אז הם שלו ומשמשים אותו כבטוחה, ואם הוא הפסיד דברים, אז הם נגרעים מהבטוחה שלו, מבלי שאני אצטרך להתנות על זה או לא להתנות על זה במסגרת הסכם המסגרת.

<גד ירום: האם מקובל?

<גיא דביר: לא, ממש לא.

<גד ירום: שיהיה פה כתוב דבר כזה, אפשר להציע?

<גיא דביר: אתם אומרים כאן שני דברים שונים, יש לי תחושה שכאן מבלבלים קצת את הוועדה.

<גיא דביר: אנחנו צריכים להבחין בין שני דברים שונים, מה היא בטוחה.

<גיא דביר: בטוחה מוגדרת ככספי לקוח, כספים שהלקוח זכאי לקבל מן החברה, כספי לקוח, אנחנו צריכים להיכנס להגדרה מה הם כספי לקוח, זה נמצא מיד לאחר מכן, ומתוך זה אנחנו מורידים את מה שהלקוח הפסיד כבר כהפסדים שהם ממומשים.

<גיא דביר: זו היא בטוחה.

<גד ירום: אקטיבה פחות פסיבה.

<טל זהר: גיא, אפשר להציע משהו אחר?

<טל זהר: זו הבטוחה, זה בבחינת השאלה מה הם הכספים שנכנסים להגדרת בטוחה.

<גד ירום: גיא, אז למה טוב 'ובלבד' הזה?

<גיא דביר: ה'בלבד' הזה מתייחס לכך שלא די בכך שמדובר בכספים שעושים חישוב חשבונאי כזה של כספי הלקוח פחות כספים שהוא הפסיד, שגם קיימת מבחינה משפטית.

<גיא דביר: כלומר על פי הסכמים עם החברה ועל פי המצב המשפטי קיימת זכות לחברה, זכות משפטית, להשתמש בכספים האלה, על מנת לכסות חובות של הלקוח שנוצרים במהלך הפעילות.

<טל זהר: אבל הלקוח כבר הפסיד את הכסף הזה.

<טל אבן-זהב: איך ייתכן שלא תהיה לו זכות?

<גיא דביר: אם אין בעיה כזו, אז אין שום בעיה.

<גיא דביר: אם על פי החוזה מותר ל - - -

<טל זהר: אני לא יכול, בהתנהלות העסקית פשוט, כי אחרת לא יהיה לי איך לשלם לברוקר ואני צריך לסגור גם פוזיציות של אחרים ואני לא רוצה להגיע לזה, ולכן אני צריך שיהיה כתוב משהו כזה - - -

<גיא דביר: ממש לא.

<גיא דביר: אני ממש לא מסכים, טל, עם הטענה להוכיח כל פעם.

<גיא דביר: אתה לא צריך להוכיח את זה כל פעם.

<גיא דביר: זו שאלה שצריכה להיבחן פעם אחת על ידי היועצים המשפטיים של החברה, תבחן את החוזים, תבחן את הדין.

<גיא דביר: אני לא חושב שתהיה לכם בעיה להראות את זה, אבל שוב, זו שאלה שצריכה להיבחן מבחינה מהותית, שמותר לכם להשתמש בכספי הלקוח שהופקדו אצלכם כבטוחה עבור החובות שנוצרים אצלו.

בועז טופורובסקי: אני לא הבנתי כאן מה מנוגד להגדרה של בטוחה מבחינתכם.

<טל זהר: כבוד היושב ראש, אם אפשר להציע חלופה ניסוחית?

בועז טופורובסקי: לא, לא רוצה הצעה, מה מנוגד להגדרה של בטוחה במה שרשום כאן?

בועז טופורובסקי: מה לא בטוחה כאן?

<טל זהר: אני אסביר, אני אתן אפילו דוגמה.

<טל זהר: נניח שלבן אדם יש בחשבון 10,000 דולר, יש לו שתי עסקאות, אחת מרוויחה 2,000 דולר ואחת מפסידה 3,000 דולר.

<טל זהר: שתיהן פתוחות עדיין, הוא פתח אותן בבוקר ועכשיו צהריים.

<טל זהר: את העסקה של ה-2,000 דולר, אני מחויב עכשיו להתחיל להגן לו על הכסף הזה, כי הוא הרוויח אותו, נכון?

<גיא דביר: הוא מוגדר כבטוחה, באופן אוטומטי.

<טל זהר: הוא מוגדר כבטוחה.

<טל זהר: ברגע שהוא הרוויח את ה-2,000, למרות שהוא עוד לא מימש ויכול להיות שעוד דקה כבר זה לא יהיה, ברגע שיש לו 2,000 אני צריך להגן עליהם והם נחשבים כבטוחה.

<טל זהר: אבל את ה-3,000 שהוא הפסיד, וגם כן, זה לא הפסד מחולט כי הוא עדיין לא מימש אותו, יכול להיות שגם ההפסד יהפוך להיות עוד מעט רווח, אבל ה-3,000 האלה, אני לא יכול להשתמש בהם, כדי להגן על הכספים של הלקוח, ואני לא יכול להשתמש בהם כדי לתת אותם לצד השני שהרוויח אותם.

<גיא דביר: אני מאוד מופתע, אני חייב להגיד, מההערה הזאת, טל, כי אנחנו שוחחנו בעיקר על הנושא של בטוחה.

<גיא דביר: אתה יודע היטב שההגדרה הזאת תואמת בדיוק את ההגדרות ואת האופן שבו נמדד מינוף בארצות הברית, וגם על ידיכם.

<גיא דביר: ולכן מפתיע אותי שאתם מעלים את זה עכשיו - - -

<טל זהר: גיא, אני זוכר שכתבת את זה, אנחנו אפילו דיברנו בזמנו כשכתבת את זה וגם אז שאלתי אותך למה אתה מפריד בין הכספים שלקוח חייב לנו לבין הכספים שהלקוח הרוויח ואנחנו חייבים לו.

<טל זהר: אמרת שככה אתה רואה את זה.

<טל זהר: ניסיתי לשכנע אותך ולא הצלחתי לשכנע אותך ובוא נגיד שזה לא אחד משבע הנקודות המרכזיות שמפריעות לנו, אז אמרתי 'אוקיי, נגיע לוועדה ונדבר על זה'.

<גיא דביר: אני אגיד לך - - -

<רפאל כהן: אני לא מבין, אתה סגרת משהו איתו מחוץ לוועדה?

<גיא דביר: ההגדרה של בטוחה היא רלוונטית לפרק המינוף, כאן אנחנו נכנסים לטכניקה של המינוף ולא פלא שקשה כאן לנוכחים לעקוב אחרי הדברים, מכיוון שזה מנותק לחלוטין מהסעיף של הדבר שאנחנו מדברים עליו.

<גיא דביר: אז לכן בעיניי זה לא נכון להיכנס כרגע לגופה של כל הגדרה והגדרה.

<גיא דביר: כשעולות שאלות לגבי הגדרות, אפשר אולי שהם יעירו את ההערות שלהם לגבי הגדרות שאנחנו רוצים לדבר עליהן ונדון בזה - - -

<שלומית ארליך: לא, סליחה, גיא, אבל חשוב להבהיר את ההגדרות ואת הכוונות לפני שאנחנו מגיעים גם לדיון המהותי, כי אנחנו דנים על זה גם במנותק מהדיון המהותי, כי אנחנו כן רוצים להבין.

<שלומית ארליך: אם אנחנו נעבור כל דבר ונמשיך הלאה, כשנהיה בפרק המהותי אחר כך לחזור אחורה לכל הגדרה, אנחנו גם לא נצא מזה ראש.

<שלומית ארליך: בכל מקרה זה דיון שצריך לקיים אותו.

<גיא דביר: אבל הדיון פשוט הופך להיות באוויר.

<גיא דביר: לגבי כל הגדרה, אני צריך להתחיל להסביר את כל הפרק ואת כל הרלוונטיות שלו, שאם אנחנו נגיע ונבין את הרלוונטיות שלו הדברים יהיו הרבה יותר בהירים.

<גיא דביר: לכן מה שאני מציע, מה שנראה לי הגיוני זה, יגידו הזירות איזה הגדרות יש להן בעיה, ואנחנו ננהל רישום של איזה הגדרות יש להם בעיה וכשאנחנו נגיע לפרק הרלוונטי אנחנו נדון בהגדרה ונראה שההגדרה משרתת את אותו הפרק בצורה טובה.

בועז טופורובסקי: גיא, אני מבקש לישיבה הבאה, כי אני בן אדם קצר סבלנות, ובאיזה שהוא שלב מקוצר הסבלנות, למרות שיהיו כאן אנשים שלא יאהבו את זה, אני פשוט אקבל החלטות ויהיו אנשים שיגידו שלא דנו בהן מספיק, אבל אני אקבל החלטות.

בועז טופורובסקי: אני מציע שלקראת הישיבה הבאה תעשו - - - עצם זה שלה יש כל כך הרבה שאלות, אני רואה כאן את ההערות וחטפתי חום, יכולתם לשבת לפני ולסגור לפחות את ההערות.

בועז טופורובסקי: איתם אני יכול להתמודד, אבל כשהאנשים המקצועיים בוועדה כאן באים ואומרים שיש להם הרבה מאוד שאלות, עם זה קצת יותר קשה לי להתמודד וחבל.

בועז טופורובסקי: חבל פשוט לא לעשות את התהליך הזה לפני.

<טל זהר: עוד לא סיימנו את כל ההערות על - - -

<רפאל כהן: אבל הגיעה השעה.

בועז טופורובסקי: רפי, אתה מעצבן אותי.

<רפאל כהן: אני?

<רפאל כהן: לא יכול להיות.

בועז טופורובסקי: אני אמנם חבר כנסת, אבל אני לא מתנהג כמו עובד מדינה, לא בחמש וחצי העט ייפול עכשיו.

בועז טופורובסקי: סליחה, לא התכוונתי להעליב חס וחלילה.

בועז טופורובסקי: יש לכם עוד הערות לגבי סעיף 1?

<טל זהר: אני רק רוצה לציין, אין קשר בין הבטוחה לבין חישוב המינוף.

<טל זהר: הבטוחה, ואחרי זה שאנחנו נגיע לפרק אנחנו פשוט נדלג על העניין הזה ויגידו 'הבטוחה היא בסיס ל-', אם לא נבין עכשיו מה הבטוחה, אנחנו לא - - - הבטוחה היא - - -

<גד ירום: אקטיבה פחות פאסיבה.

<טל זהר: נכון.

<טל זהר: לא צריך לדבר אפילו במילים מסובכות, היא כמה כסף יש ללקוח ועוד הרווחים שלו פחות ההפסדים שלו וזה כל מה שאני רוצה שיהיה כתוב.

<טל זהר: למה לסבך את זה עם חלק שהוא מהרישה וחלק שהוא - - - גם ככה אנחנו לא יכולים להיכנס - - -

בועז טופורובסקי: כל מה שמפריע לך בנושא של הבטוחה זה מ'ובלבד' עד 'עמו', נכון?

בועז טופורובסקי: כל השאר לא מפריע לך?

<טל זהר: כבוד היו"ר, אתה ביקשת ממנו לא רק לבוא עם בעיות אלא לבוא עם פתרונות ויש לי פתרון, להגיד: הבטוחה היא סכום הכסף שהחברה רשאית להשתמש בו לכיסוי ההתחייבויות של הלקוח כלפי החברה, והיא שווה לכספי הלקוח ועוד הכספים שהלקוח זכאי, כפי שכתוב: 'זכאי לקבל מן החברה בשל פעילות השקעה שהסתיימה', פחות כספים שהזירה זכאית לקבל מן הלקוח בשל פעילות השקעה שטרם הסתיימה.

<טל זהר: זה הכול.

בועז טופורובסקי: גיא, עליך זה מקובל או לא?

<גיא דביר: אני חושב שזה מה שכתוב.

<גיא דביר: אבל ההבדל היחידי הוא שטל זהר השמיט את הביטוי שאומר 'ובלבד שהחברה רשאית להשתמש בהם לכיסוי ההתחייבויות של הלקוח כלפי החברה על פי תנאי המסגרת עמו'.

<גיא דביר: זה ביטוי חשוב, כי מה שטל אומר בעצם מקבל את החישוב החשבונאי שמופיע כאן בתקנות.

<גיא דביר: כאן כתוב בניכוי כספים שהחברה זכאית לקבל, והוא אומר את זה פחות, זה אותו דבר, אבל ההבדל בין מה שהוא אומר לבין מה שכתוב למעשה בהגדרה הוא אותו תנאי, והתנאי הזה הוא תנאי חשוב, הוא תנאי משפטי שאומר שמבחינה משפטית מותר להם להשתמש בזה, מותר להם להשתמש בכספים האלה.

<גיא דביר: זה לא רק אקטיבה פחות פאסיבה, שבאקטיבה פחות הפאסיבה לצורך העניין, שזו לא הגדרה מספיק טובה, מותר לחברה להשתמש כבטוחה עבור הכספים, הם משרתים אותה כבטוחה.

<קריאה: זה עניין משפטי לוודאות, שלא יבוא לקוח ויגיד 'אתה לא יכול להשתמש בזה'.

בועז טופורובסקי: הערות נוספות?

בועז טופורובסקי: רק באמת הערות אמיתיות.

<גד ירום: הערה שנוגעת להסכם המסגרת.

<גד ירום: הסכם המסגרת מוגדר כהסכם בין החברה ללקוח 'הקובע את הזכויות, המחויבויות וההתחייבויות של כל צד להסכם הערוך לפי התוספת הראשונה'.

בועז טופורובסקי: כן, אל תדבר איתי על התוספת הראשונה, אנחנו נגיע לתוספת הראשונה ואנחנו נדבר שם.

<גד ירום: אז אני מבקש להשמיט את המילים 'לפי התוספת הראשונה'.

<גד ירום: אני אסביר.

<גד ירום: ההגדרה בעייתית ואינה מתאימה, יש לנו השגות לגבי אכיפת פורמט התקשרות מובנה בכלל וזה שכלול בתוספת הראשונה בפרט.

<גד ירום: מעבר לכך, אנו סבורים שרשימת הנושאים שנכפתה עלינו אינה רשימה סגורה אלא דרישת מינימום שניתן להוסיף עליה.

בועז טופורובסקי: אין בעיות, אבל אלה הערות שיהיו לך בתוספת הראשונה, שאנחנו נגיע אליה.

<גד ירום: לא, יהיו לנו הערות גם בתוספת הראשונה, אבל פה התקנות באות ואומרות שההסכם חייב להיות ערוך לפי התוספת הראשונה.

<גד ירום: אז אם מורידים את המילים 'ערוך לפי התוספת הראשונה', אין לי שום בעיה.

<טל זהר: הכוונה היא, אם אפשר להסביר את זה בשפה פשוטה.

<טל זהר: כל חברה יכולה לבחור מה הסכם ההתקשרות שלה עם הלקוחות שלה.

<טל זהר: זו זכות שנתונה לכל חברה.

<טל זהר: הרגולטור המפקח יכול להגיד 'אנחנו רוצים שיהיה אזכור גם לסעיפים האלה והאלה', וזה מקובל עלינו.

בועז טופורובסקי: אני הבנתי.

בועז טופורובסקי: ההערות הבאות.

<שלומית ארליך: יש לי פה גם שאלה בעניין הזה, למה לא הפניתם פה לתקנה 49?

<קריאה: זה בתוספת הראשונה.

<שלומית ארליך: אבל למה לא הפוך?

<שלומית ארליך: הרי התוספת יוצאת מתוך תקנה 49, אז למה לא להפנות פה לתקנה 49?

<גיא דביר: נבחן את זה.

<שלומית ארליך: עוד שאלה.

<שלומית ארליך: אנחנו מדברים בהסכם המסגרת 'קובע זכויות, מחויבויות והתחייבויות', מה ההבחנה בין מחויבויות והתחייבויות?

<גיא דביר: אין לי תשובה לשאלה.

בועז טופורובסקי: מי ניסח את זה?

<גיא דביר: זה עבר נסחות.

<שלומית ארליך: מה המשמעות?

<שלומית ארליך: מה ההבדל בין מחויבויות והתחייבויות?

<גיא דביר: אני לא רואה הבדל גדול בין מחויבויות להתחייבויות.

<שלומית ארליך: אוקיי, אז האם אפשר להתייחס לזכויות והתחייבויות בלבד?

<גיא דביר: צריך לבדוק את זה.

בועז טופורובסקי: אוקיי.

בועז טופורובסקי: ההערה הבאה?

<גד ירום: ההערה הבאה שלי נוגעת להגדרה של חברה מוגבלת, אם יש למישהו הערה לפני.

<גד ירום: ההגדרה של חברה מוגבלת קובעת שחברה מנהלת זירת סוחר כהגדרתה בפסקה (2) להגדרת זירת סוחר בסעיף 44יב לחוק ובלבד שאינה צד נגדי להתחייבויות הגלומות במכשירים הפיננסיים שהיא מציעה למסחר.

<גד ירום: אני רוצה להסביר, כבוד היושב ראש, ישנן חברות שנוקטות באסטרטגיית ניהול סיכונים של התכסות מלאה, אך הן עדיין הצד השני לעסקה, וישנן חברות אשר כל התכלית שלהן היא לתווך בין לקוחות לבין זירות המסחר והן לא הצד השני לעסקה, ולא ברור למה הכוונה.

בועז טופורובסקי: נכון, אז מה הכוונה, גיא?

<גיא דביר: הכוונה לפי דעתי היא מאוד ברורה.

<גיא דביר: אני מבין שיש אולי מחלוקת בעניין איזה חברה צריכה להיחשב לחברה מוגבלת.

<גיא דביר: ההגדרה של חברה מוגבלת רלוונטית לצורך פרק ההון העצמי, שחברה מוגבלת נהנית מהקלות מסוימות בפרק ההון העצמי, נדרשת להעמיד תקרה כספית קטנה יותר מאשר חברה רגילה.

<גיא דביר: חברה מוגבלת מוגדרת כחברה שהיא לא צד להתחייבויות הגלומות במכשירים הפיננסיים שהיא מציעה למסחר, כלומר היא רק מתווכת.

<גיא דביר: למשל חברה שמפנה לזירת מסחר אחרת שהיא הצד השני להתחייבויות שגלומות בה.

בועז טופורובסקי: אבל אם אני עושה איתך, אני צד לך ואני מגן עליי בזה שאני עושה עסקה אחרת - - -

<גיא דביר: אז אתה כבר לא חברה מוגבלת.

<גיא דביר: יש לך התחייבות כלפיי, אתה עדיין צד, אתה סיכון אשראי מבחינת הלקוח.

<גיא דביר: אם אתה תפשוט את הרגל עדיין הלקוח יפנה אליך, הוא לא יפנה אל הזירה השנייה ולכן יש לך התחייבויות כלפי החברה, ולכן אתה לא חברה מוגבלת, לצורך ההגדרה של חברה מוגבלת.

<גד ירום: אז אתה לא זירה.

<גד ירום: זאת אומרת אם אתה רק מתווך, אז אתה גם לא זירת סוחר.

<גיא דביר: אז כן, ההגדרה של זירות סוחר בסעיף 42 בחוק כוללת גם את הגופים הללו, גם את הגופים שהם מתווכים ומפנים לזירות אחרות.

<גיא דביר: נכון שאתם לא פועלים כך, אבל אתם לא נכנסים להגדרת חברה מוגבלת.

<טל זהר: אני רוצה להסביר למה הפרשנות הזאת היא פרשנות בעייתית, ואני חוזר בדיוק אחרי המשפט שנאמר עכשיו, אם אומרים 'כל גוף שמפנה לזירה שהיא זירה בלתי מוגבלת'.

<טל זהר: זה אומר שכל גופי המדיה בישראל נחשבים זירה על פי החוק וברור שזאת לא הכוונה.

<טל זהר: לכן הכוונה היא, לדעתנו, ואגב, היא נתמכת גם ברגולציה האירופאית וגם ברגולציות אחרות, יש שני סוגים של רישיונות, זה בדיוק מה שהיושב ראש עכשיו ציין, ושאלתָּ כאילו שאלת תם, אבל בדיוק קלעת לנקודה.

<טל זהר: יש שתי שיטות ניהול של עסקאות, כשהלקוח מבצע מולך עסקה אתה יכול לבחור האם לנהל את הסיכון בבית, כמו שעושים הבנקים בישראל או להעביר את הסיכון לגוף שלישי באופן מיידי.

<טל זהר: ברגולציה האירופאית ההגדרה של חברה מוגבלת ובלתי מוגבלת קיימת גם, החברה המוגבלת רשאית לקחת כספי לקוחות אבל היא לא רשאית שיהיה לה סיכון לעולם מול הלקוח.

<טל זהר: זאת אומרת היא מתפקדת כמו חבר בורסה, היא מעבירה את כל העסקאות לחברה בלתי מוגבלת.

<טל זהר: יש פה פער אדיר בפרשנויות, כמו שאתה שם לב, ויש פער אדיר גם במשמעויות, כי ההון העצמי של חברה מוגבלת - - -

בועז טופורובסקי: גיא, אתה לא מקבל את זה?

<גיא דביר: לא, אני אומר ליושב ראש, זה נוגע לפרק ההון העצמי.

<גיא דביר: יש לנו מחלוקת עם חלק מהזירות, שהיו רוצות שבהגדרה של חברה מוגבלת ייכנסו חברות שכן יש להן סיכון משפטי מול הלקוח.

<גיא דביר: זו לא העמדה שלנו.

<גיא דביר: אני מציע שהדברים האלה יידונו בפרק ההון העצמי.

<גד ירום: אדוני היושב ראש, אני פתחתי את החוק בשביל לראות את ההגדרה של זירת סוחר, אני אפנה בדיוק לעניין הזה: '(1) זירת סוחר מוגדרת כמערכת ממוחשבת שבאמצעותה קונה אדם מלקוחותיו לחשבונו העצמי מכשירים פיננסיים, או מוכר ללקוחותיו מחשבונו העצמי מכשירים פיננסים באופן מאורגן, תדיר ושיטתי, למעט מערכת שבה כל המכשירים הפיננסיים שנקנים או שנמכרים הם מכשירים פיננסיים שתנאיהם נקבעו במשא ומתן ישיר בין הצדדים לעסק; (2), מערכת ממוחשבת המעמידה ללקוח אפשרות לסחור באמצעות מערכת כאמור בפסקה (1)'.

<גד ירום: לעניות דעתי, חברה שכל התפקיד שלה הוא לתווך בין סוחר לבין זירת סוחר היא לא זירה בעצמה והיא לא יכולה להיות חברה מוגבלת.

<גיא דביר: אבל מה לעשות שאתה בדיוק קראת את החוק ואתה בדיוק רואה שהחוק קובע שתי קטגוריות.

<גיא דביר: הקטגוריה השנייה מדברת על מערכת ממוחשבת המעמידה ללקוח אפשרות לסחור באמצעות מערכת כאמור בפסקה (1).

<גד ירום: נכון, זה אומר שלזירה חייב שתהיה מערכת - - -

<גיא דביר: כלומר הוא כולל בתוך חובת הרישיון גם חברות, אתם אולי כרגע לא נמצאים שם, שמפנות לחברות אחרות.

<גד ירום: לא, זו חברה שחייבת שתהיה לה זירה, היא חייבת טכנולוגיה על שמה.

<גד ירום: זירה מוגבלת, לפי ההגדרה שציינת קודם, היא חברה שאין לה מערכת מסחר עם השם שלה עליה.

בועז טופורובסקי: אוקיי, קיבלתי, שמעתי.

בועז טופורובסקי: ההערה הבאה.

<שלומית ארליך: לגבי חברה, ההגדרה של חברה.

<שלומית ארליך: ההגדרה של חברה היא חברה המנהלת זירה.

<שלומית ארליך: חברה, זה כהגדרתה בחוק ניירות ערך?

<שלומית ארליך: כי זה קצת טאוטולוגי, לא מגדירים בהגדרה הגדרה.

<גיא דביר: אני לא בטוח שבחוק ניירות ערך מוגדרת המילה חברה.

<שלומית ארליך: היא מוגדרת.

<גיא דביר: אז יכול להיות, אין לי תשובה, אני אתן לך תשובה לגבי זה.

<גד ירום: ההערה הבאה שלי נוגעת להגדרה של חוזה לקוח.

<גד ירום: חוזה לקוח מוגדר בתקנות המוצעות כמכשיר פיננסי שבו סוחר לקוח - - -

בועז טופורובסקי: יש לך הערה על כל הגדרה עכשיו?

<גד ירום: לא על כל הגדרה, אני מנסה לדייק.

בועז טופורובסקי: אז אם לא על כל הגדרה, יש לך על רוב ההגדרות שעוד נשארו הערות?

בועז טופורובסקי: שאני אדע לאן זה הולך.

<גד ירום: עוד חמש.

<שלומית ארליך: גם לי יש עוד כמה.

<גד ירום: אבל פה מדובר פשוט בקונוטציה שלילית של ההגדרה.

<גד ירום: אני מדבר על חוזה לקוח, 'מכשיר פיננסי שבו סוחר לקוח שחברה היא צד נגדי להתחייבויות הגלומות בו'.

<גד ירום: הקונוטציה השלילית מיותרת.

<גד ירום: אני מתכוון כמובן למילים 'צד נגדי'.

<גד ירום: אני מציע את הנוסח הבא: מכשיר פיננסי שהצדדים להתקשרות בו הם החברה והלקוח.

<גד ירום: ואז כולם מרוצים.

<גיא דביר: לא, אבל ההגדרה של חוזה לקוח רלוונטית לפרק שמירה על כספי נכסי לקוחות בעיקר, למרות שעושים בו שימוש גם במקומות אחרים.

<גיא דביר: ההיגיון שעומד מאחוריה זה להבחין בין נכסי לקוח, שזה מכשירים שאתם פחות מתעסקים בהם כרגע, כלומר למשל אותה חברה מוגבלת, נניח, הייתה מחזיקה בחוזה שהיא לא צד לו ושזירה אחרת צד לו, אז היה מדובר בנכס לקוח שהייתה עולה כאן שאלה של משמורת, של העברה של הנכסים האלה למשמורן וכו' וכו'.

<גיא דביר: לעומת זאת בחוזה לקוח, מכיוון שהחברה היא הצד להתחייבויות הגלומות בו, מן הסתם הנושא של הפרדת כספי לקוחות לא רלוונטי, כי ממילא בחוזה לקוח החברה, אם היא תקרוס, אז היא זו שתצטרך לעמוד בהתחייבויות שנמצאות שם.

<גיא דביר: לכן הדגש פה הוא על האם היא צד להתחייבויות שגלומות במכשיר.

<גיא דביר: אין כאן שום קונוטציה שלילית, אני לא חושב שיש פה איזה שהיא קונוטציה שלילית.

<גיא דביר: אני לא רואה שום בעיה עם ההגדרה הזאת.

<גיא דביר: אני חושב שהתיקון שאתה מציע פשוט לא משרת את המטרה של ההגדרה.

<גיא דביר: חוזה לקוח לא תלוש מהמציאות, רק בשביל לקשט את התקנות, המטרה שלו היא להבחין בין מכשירים שהחברה היא צד נגדי להם להתחייבויות שנמצאות בהם, לבין מכשירים שהיא לא צד להם.

<טל זהר: אם היא לא צד להם היא לא זירה.

<טל זהר: בחלק הזה.

<טל זהר: יש לנו ייחוד עיסוק.

<גיא דביר: על פי החוק, מה לעשות, חלק מהמכשירים הפיננסיים הם גם מכשירים שהם לא חוזה לקוח, ולכן נדרשת כאן הבחנה בין אותם מכשירים לבין החוזים.

<גיא דביר: אתם כרגע, כל המכשירים שלכם עונים להגדרת חוזה לקוח, כי אתם צד נגדי לעסקאות הללו, ואני גם לא רואה כאן שום בעיה עם קונוטציה שלילית, אנחנו לא מתעסקים כאן בקונוטציות ובטח אני לא רואה כאן שום בעיה.

<גד ירום: אין לנו ויכוח על הנושא הזה, אני רק רוצה את ההגדרה שנותנת בדיוק את אותו דבר, רק בלי הצד הנגדי הזה שהוא הרבה פעמים מטריד אתכם, מטריד לקוחות.

<גיא דביר: אבל זו בדיוק המשמעות, חוזה לקוח הוא חוזה שהזירה היא צד נגדי להתחייבויות הגלומות בו.

<גיא דביר: אם אתה תוריד את החלק הזה אתה למעשה מבטל את כל המשמעות של ההגדרה.

<גד ירום: מכשיר פיננסי שהצדדים להתקשרות בו הם החברה והלקוח.

<גיא דביר: אני לא רואה שום סיבה למחוק את ההתחייבויות, אני לא רואה בזה שום בעיה.

<גיא דביר: מתנגד.

<רפאל כהן: אם אנחנו לא יכולים להסכים על סמנטיקה ועל מחוות קטנות, איך נסכים על מהות?

<גיא דביר: אני חושב שההערות פה, לפחות חלק מהן, הן באמת ברמת הפסיק.

<גיא דביר: אני לא חושב שאנחנו צריכים כל פסיק לקבל, בעיקר כשההערות הן לא מהותיות.

<גיא דביר: אני לא רואה שום סיבה להיענות להערה הזאת.

<טל זהר: חברה מוגבלת זו הערה לא מהותית?

<טל זהר: זה בסיס ה - - -

<גיא דביר: לא, לגבי חברה מוגבלת, אני אמרתי שאנחנו נדון, שיש כאן מחלוקת מהותית ואני חושב שהמקום לדון בה הוא בפרק ההון העצמי.

<גיא דביר: במקרה הזה אני לא רואה כאן שום בעיה בניסוח.

<טל זהר: אבל זו שאלה מהותית עוד לפני, זה לא קשור להון העצמי.

<טל זהר: בלי קשר להון העצמי, השאלה היא אם חברה שמקבלת לקוחות אבל לא לוקחת סיכוני לקוחות, כמו שכתוב, הנה הצד שני, האם היא חברה מוגבלת או לא?

<גיא דביר: אבל אני חושב שהיושב ראש אמר שאנחנו סיימנו את הדיון בחברה מוגבלת, אנחנו עכשיו עברנו להערה הבאה.

בועז טופורובסקי: ההערה הבאה.

<טל זהר: על כספי לקוח אני לא אתעכב, כי דיברנו על זה בבטוחה, אבל זה בדיוק אותו עניין, שההתחייבויות מותנות בהסכם מסגרת והזכאויות לא מותנות בהסכם מסגרת.

<גיא דביר: לא ברור.

<טל זהר: כתוב 'כספים אשר בניכוי התחייבויות שנוצרו ללקוח כלפי החברה בגין פעילות השקעה שהסתיימה לפי הסכם המסגרת'.

<טל זהר: בדיוק אותו דבר.

<טל זהר: אני לא רוצה להתעכב על זה כי דיברנו בדיוק אותו דבר בפרק הבטוחה.

<טל זהר: גם כאן ההתחייבות מותנית והזכאות לא מותנית.

<גד ירום: לי יש הערה קצת מהותית יותר, שבאמת הנושא של כספי לקוח זוכה להרבה מאוד התייחסות במסגרת התקנות האלה ולכן חשוב מאוד לדייק בו ולשים אותו במקום.

<גד ירום: ההגדרה נוקטת בסעיף (1)(א) במילה 'הפקיד', נוקטת בלשון הפקדה, 'כספים אשר הפקיד הלקוח ברשות החברה', רק שאין כל כך התייחסות לנושא אמצעי התשלום, שכן באמצעי תשלום כמו צ'קים, העברות בנקאיות או תשלום בכרטיסי אשראי קיים פער בין מועד ההפקדה לבין מועד הסליקה.

<גד ירום: זאת אומרת יש הבדל בין המועד שבו הלקוח מוסר לך את אמצעי התשלום - - -

בועז טופורובסקי: גיא, מה אתה מציע?

<גד ירום: העברתי בעניין נייר התייחסות לרשות.

<גד ירום: קיבלנו איזה שהוא סוג של מה הולכת להיות ההתייחסות, אבל זה לב לבן של התקנות ואני חושב שזה צריך לבוא לידי ביטוי במסגרת התקנות.

בועז טופורובסקי: כאן אתה חושב שזה צריך לבוא?

<גיא דביר: קיבלנו את ההתייחסות של עורך דין גדי ירום.

<גיא דביר: נשאלו שאלות מעשיות לגבי כרטיסי אשראי בהקשרים שונים, בהקשר המינוף, בהקשר של כספי לקוח, בהקשר של שמירה על כספי לקוח, בהקשר של ההון העצמי.

<גיא דביר: בכל אחד מהם התשובה שלנו הייתה שהפרשנות לשאלה האם כספים שלקוח העביר באמצעות כרטיס אשראי, חברה יכולה להשתמש בהם לצורך המינוף, או לעניין שמירה על כספי לקוח או לעניין פרק ההון העצמי, צריכה להתפרש על פי הרציונל של אותו סעיף.

<גיא דביר: אני לא חושב שהתשובה לזה נמצאת בהגדרה של כספי לקוח.

<גיא דביר: אני חושב שהבהרנו להם, אני לא חושב שזה נכון להעלות את זה בהקשר הזה.

<גיא דביר: אם מדובר בכספי לקוח לעניין פרק כספי לקוח קיבלת תשובה על העניין.

<גיא דביר: אני חושב שהמקום הנכון לדון בשאלה הזו היא לא בהגדרת כספי לקוח אלא בכל אחת מהוראות החוק הרלוונטיות.

<גד ירום: גיא, זו בדיוק הסיבה שדווקא זה כן המקום.

בועז טופורובסקי: אני מנסה, אני מצטער, להבין.

בועז טופורובסקי: מי ניסח את זה?

בועז טופורובסקי: בן אדם.

<גיא דביר: הרשות לניירות ערך ניסחה את זה.

בועז טופורובסקי: בן אדם.

בועז טופורובסקי: הוא עובד ברשות?

בועז טופורובסקי: היא עובדת ברשות?

בועז טופורובסקי: הם נמצאים כאן בישיבה?

<גיא דביר: חלק גדול מהתקנות אני ניסחתי, יחד עם חברים.

<גיא דביר: זה עבר כמובן נסחות.

בועז טופורובסקי: את הנושא של ה'הפקיד', אתה ניסחת?

<גיא דביר: כן.

בועז טופורובסקי: אוקיי.

בועז טופורובסקי: לשאלה שלהם לגבי הפרשנות של המילה 'הפקיד', יש לך תשובה?

בועז טופורובסקי: משהו שימנע ללכת לבית משפט אחר כך.

<גיא דביר: התשובה היא – הייתה שאלה בהקשר של האם כספים שהועברו בכרטיס אשראי ייחשבו ככספים שהופקדו או לא ככספים שהופקדו.

<גיא דביר: אני לא חושב שהמקום הנכון לטפל בזה הוא בתקנות.

בועז טופורובסקי: אז איפה?

בועז טופורובסקי: בבית משפט?

<גיא דביר: לא בבית משפט.

<גיא דביר: יש כאן שאלות שמפנים לרשות והרשות תיתן עליהן תשובה.

<גיא דביר: אני לא חושב שהמקום לשאלה האם כספים שעברו - - - יש לי תשובה וגם ניתנה תשובה, גם בעל פה, לגבי השאלה הזו.

<גיא דביר: התשובה הייתה שמדובר בכספים שעוד לא נמצאים פיזית אצל החברה, לגבי פרק שמירת כספי לקוח.

<גיא דביר: מן הסתם לא צריך להתייחס אליהם ככספי הלקוח לעניין ההפרדה.

<גיא דביר: אין מערך דין כספים שהלקוח לא העביר בפועל לחשבון הלקוחות, מכיוון שאז נפגע בעקרון ההפרדה שהוא הרציונל שעומד מאחורי הפרק של שמירת כספי לקוחות.

<גיא דביר: בנושאים אחרים, למשל בנושא המינוף, שם אנחנו - - -

<טל אבן-זהב: בדיוק.

<טל אבן-זהב: השאלה של שימוש בכרטיס אשראי בביזנס הזה היא שאלה לא-קריטית, היא - - -

<טל זהר: אולי נסביר את הפרקטיקה.

<טל זהר: הפרקטיקה של חברות האשראי אומרת שבן אדם שמפקיד כסף, החברה רואה את הכסף הזה בדרך כלל תוך 30 יום.

<טל זהר: יש כאלה שקצת יותר ויש כאלה שמקבלים 15 יום.

<טל זהר: בן אדם הפקיד כסף בשמונה וחצי בערב כי הוא רוצה עכשיו לתמוך באיזה שהיא עסקה שלו.

<טל זהר: אני אראה את הכסף הזה רק בעוד 15 ימים, במקרה הטוב, אם יש לי תנאים טובים, אבל יותר סביר, עם מה שקורה עם מוסר התשלומים בישראל, שזה נושא שונה - - - אדם בא, אמר 'אני מוכן לשים קצת יותר כסף כדי לתמוך בפוזיציה שאני רוצה להשאיר אותה פתוחה', הוא הפקיד עוד כסף, האם אני משאיר לו את הפוזיציה פתוחה או לא משאיר לו את הפוזיציה פתוחה?

<גד ירום: אבל זה לא רק כרטיס אשראי, זה נכון גם לגבי העברות בנקאיות, זה נכון גם לגבי צ'קים וצריכה להיות התייחסות פרטנית לגבי כל אחד ואחד מ - - -

<גיא דביר: זו שאלה מעשית, זו שאלה חשובה, אני לא אגיד שזו לא שאלה חשובה.

<גיא דביר: זו שאלה של יישום.

<גיא דביר: אי אפשר לצפות שתקנות יתייחסו לכל אחת מהנקודות שמדברים עליהן, והם קיבלו תשובה.

<גיא דביר: השאלה היא האם אנחנו רואים כספים שהועברו בכרטיס אשראי ושטרם התקבלו אצל החברה ככספי הלקוח.

<גיא דביר: התשובה שלנו הייתה שהשאלה לאיזה עניין.

<גיא דביר: לעניין פרק כספי הלקוחות – לא.

<גיא דביר: לעניין המינוף, מכיוון שהרציונל של המינוף הוא רציונל צרכני, התשובה עשויה להיות כן.

<טל זהר: לעניין ההון?

<גיא דביר: לעניין ההון לא, מכיוון שהכסף הזה לא נמצא אצל החברה וכבטוחה זה לא באמת משרת את החברה.

בועז טופורובסקי: גיא, אני רוצה את זה בתקנות.

בועז טופורובסקי: תיכף אני אסכם את זה.

בועז טופורובסקי: הנושא הבא.

<טל זהר: ההגדרה של המונח לקוח.

בועז טופורובסקי: אתם עוברים הגדרה הגדרה.

<טל זהר: אבל אתה שם לב שכל הדברים אלה דברים פתוחים שהם מהותיים.

בועז טופורובסקי: אין מצב, אתם אתמול שלחתם מצגת ואני לא ראיתי שום דבר על ההגדרות שאתם מעלים עכשיו.

<גד ירום: כי העלינו במכתב בדיון הראשון.

בועז טופורובסקי: איזה דיון?

בועז טופורובסקי: העליתם בפניי?

<טל זהר: כן, בדיון הקודם.

בועז טופורובסקי: כל זה העליתם בפניי?

בועז טופורובסקי: עשו לי טובה.

<טל זהר: כן, בדיון הקודם.

בועז טופורובסקי: אתם לא העליתם בפניי.

<רפאל כהן: סליחה רגע, אני רוצה להגיד דבר.

<רפאל כהן: הדברים האלה הם לא עניין של מה בכך.

<רפאל כהן: אנחנו באנו לפה בשביל לשמור על משלח ידינו, פעם אחת, ולקיים את הרגולציה הזאת.

<רפאל כהן: אני נמצא בקשר עם הרשות בשנה וחצי האחרונות, אם הרשות מלכתחילה הייתה באה עם רגולציה כזו שהייתה מניחה את הדעת ברמה העסקית גרידא, אז זה באמת היה יכול להישאר.

<רפאל כהן: אבל אם אנחנו באמת מתדיינים פה עכשיו, וכל הדברים פה אינם קוצו של יו"ד, אלה דברים מהותיים, אבל היינו יכולים להניח להם אם הם היו באים בגישה פייסנית משהו, לא פייסנית אפילו, כזו שמאפשרת את קיום העסק.

<רפאל כהן: מה אני כל הזמן צורח את גרוני?

<רפאל כהן: אני אומר לכם, חבר'ה, הכול זה מכבסת מילים, זה לא חשוב בכלל כל מה שאתם אומרים פה.

<רפאל כהן: כל מה שחשוב זה שלוש הרגליים המהותיות שעליהן עומדת הרגולציה, אחרי זה אנחנו נתדיין בכל הדברים האלה.

<רפאל כהן: קודם כל הם צריכים לבוא בגישה כזו, וחייב להבין את זה היושב ראש, שאומרת ומאפשרת רגולציה, שמגנה על הציבור, שנבחנת בכל התרחישים האפשריים ואינה קשוחה, כמו שאומר עכשיו גדי, תורידו את המנגד, אז לא, גם זה לא.

בועז טופורובסקי: רפי, אני לא יודע מה הם צריכים ומה לא, יש כאן ועדה שיש לה תקנות ובסופו של דבר היא תאשר - - -

<רפאל כהן: חד משמעית, ברור לי.

בועז טופורובסקי: אם זה ימשיך ככה, אני אומר לכם מה הולך לקרות, שיהיה ביניכם חוסר הסכמה כל הזמן אני אקבל החלטה ואני אקבל החלטה וכולם יתיישרו לפיה וזה מה שהולך להיות.

בועז טופורובסקי: אז כדאי גם לכם להיות יותר - - - כי בינתיים אני מאוד לא מרוצה ממה שקורה כאן.

בועז טופורובסקי: לא יכול להיות שכל הדברים האלה אני שומע פעם ראשונה, לא יכול להיות שלה יש יותר הערות מלהם.

בועז טופורובסקי: היא בינתיים רגועה, אבל אני רואה שיש לה יותר הערות מלהם.

בועז טופורובסקי: זה לא מסתדר לי.

בועז טופורובסקי: בסופו של דבר מה שאני אעשה, אני אשב לפני הישיבה, אבין איזה שינויים אני רוצה לעשות, אתם כולכם תדברו ואני אקבל את ההחלטה.

בועז טופורובסקי: וזה מה שהולך להיות.

בועז טופורובסקי: אני אומר לכם את זה ואני אומר לכם את זה.

בועז טופורובסקי: אם בסופו של דבר אתם הולכים להעיר הערה על כל שורה, אז באיזה שהוא שלב, אני בן אדם, וכמו שאתם רואים בישיבות האלה, אין עוד יותר מדי חברי כנסת חברי ועדה, זאת אומרת ההחלטה שלי היא גם ההחלטה שתהיה בסופו של דבר, אז אני אאבד אתכם.

בועז טופורובסקי: אז גם אתם תעשו עניין של מה חשוב ומה לא, כי זה לא הולך להיות ככה כל הישיבות האלה.

בועז טופורובסקי: זו ישיבה ראשונה, עכשיו מאוחר, כולם לחוצים ללכת הביתה.

בועז טופורובסקי: אני מנסה להיות מנומס כי אתם כולכם כאן חיכיתם הרבה מאוד זמן עד שזה קרה, אבל זה פשוט לא יילך ככה.

בועז טופורובסקי: אי אפשר ככה לעבור תקנות של 80 ומשהו עמודים שורה שורה.

<רונן סולומון: אדוני, אם אני יכול להציע הצעה בכל זאת, אולי אפשר לעשות את זה לא במסגרת ועדה.

<רונן סולומון: נשב בוועדה מצומצמת, יחד איתך, יחד עם טמיר.

<רונן סולומון: נקרא לזה גישור, לא משנה איך נקרא לזה, אני מאמין שנמצא לזה פתרון לכול.

<רונן סולומון: זה לא צריך להיות ברמה של ועדה, אנחנו מטריחים פה את כולם וגם פרוטוקול שעכשיו יושב ונרשם.

<רונן סולומון: אפשר לשבת בגישור, אגב זה נעשה הרבה פעמים בוועדת הכספים, ונמצא פתרון.

<רונן סולומון: אני מאמין שנמצא.

<רונן סולומון: כי לשבת עכשיו עם כל הסעיפים שלנו, אני מאמין שגם לייעוץ המשפטי בוועדת הכספים יש הערות, זה הפתרון.

<רונן סולומון: זה נעשה בעבר בוועדת הכספים בהרבה תקנות והרבה נושאים.

<רונן סולומון: זה הפתרון האידיאלי, לדעתי.

<גיא דביר: כבוד היושב ראש, אני רוצה להגיד משהו.

<גיא דביר: אני מקבל את הערתו של חבר הכנסת, יושב ראש הוועדה, לגבי הצורך של להיות מתואמים עם הייעוץ המשפטי ואנחנו לוקחים את זה לתשומת לבנו.

<גיא דביר: אני מבין שלייעוץ המשפטי יש כל מיני שאלות לעניין חלק מהניסוחים וכמו שראית, אנחנו לא פוסלים את ההערות האלה על הסף.

<גיא דביר: התקנות עברו נסחות, אבל למרות זאת אם יש הערות נוספות אנחנו נשמח לשבת עם הייעוץ המשפטי.

<גיא דביר: זה דבר אחד.

<גיא דביר: עכשיו לגבי ההצעה הזאת.

<גיא דביר: יש גם עניין של טקטיקה.

<גיא דביר: באים ומתחילים על כל תקנה ותקנה - - -

<רונן סולומון: אין טקטיקה, הצענו הצעה לשבת בגישור.

<גיא דביר: תנו לי לסיים את דבריי.

<רפאל כהן: אבל ההערות היו גם של היועצת המשפטית.

בועז טופורובסקי: רפי, אני מבקש לא להפריע.

<גיא דביר: מה לעשות שתקנה אפשר לנסח בכל מיני צורות.

<גיא דביר: תקנות באורך של 80 עמודים, אי אפשר לשבת ולנסח ולהגיע להסכמה עם גוף שככל הנראה לא מעוניין, הוא מעוניין לדחות את הקץ.

<גיא דביר: ישבנו עם הזירות הרבה מאוד פעמים, ההצעה לקבור את זה בגישור נראית לנו כמו הצעה נהדרת לקבור את התקנות, כך שלא תהיה הסדרה.

<גיא דביר: ישבנו עם הזירות פעמים רבות, קיבלנו הערות מהותיות, חלקן יותר, חלקן פחות, והיו הרבה מאוד תיקונים שהכנסנו בעקבות אותם דברים.

<גיא דביר: ושוב אני אומר, מחלוקות שהן מהותיות אני לא מטאטא, אני אומר, יש לנו מחלוקת, צריך לדון בזה לגופו של עניין בשלב שנגיע אליו.

<גיא דביר: לעומת זאת הערות ניסוחיות, שאני חושב שאין בהן טעם, אני חושב שפשוט לא צריך לאפשר את הרמה - - -

<קריאה: זה לא ניסוחי, זה מהותי.

<גיא דביר: אנחנו נשמח לשבת עם הייעוץ המשפטי, לתת את כל התשובות ולהכניס תיקונים, אם יהיה צורך.

בועז טופורובסקי: בוא נעשה ככה, כי אני רוצה לסיים את הישיבה.

בועז טופורובסקי: הישיבה הבאה כנראה תהיה ב-1.10.

בועז טופורובסקי: אתם, הזירות, אני מבקש הערות על הסעיפים.

בועז טופורובסקי: אנחנו הולכים לאשר בישיבה הבאה את פרק א' ופרק ב'.

בועז טופורובסקי: אם לא נספיק, אני מאשר אותם, לא מעניין אותי, כמו שזה.

בועז טופורובסקי: אני רוצה לקבל את ההערות עד שבוע לפני, לא יום לפני, לא יומיים לפני, לא ארבעה ימים.

בועז טופורובסקי: אני אומר לכם עוד פעם, אם נקבל את זה שישה ימים לפני אני לא מתייחס להערות.

בועז טופורובסקי: זו הפעם האחרונה שאני מתעכב בזמנים, זו הפעם הראשונה והפעם האחרונה שאני הולך להתעכב בזמנים לעומת מה שתכננתי.

בועז טופורובסקי: פרק א' ופרק ב', אני רוצה הערות עד שבוע לפני.

בועז טופורובסקי: אני מבקש לעשות ישיבה של הייעוץ המשפטי של הרשות לניירות ערך, שלי ושלכם.

בועז טופורובסקי: אחר כך אתם תעשו ישיבות ביניכם, אני רוצה לשמוע פחות או יותר, לעשות ישיבה שלנו, שאנחנו נדבר בגדול על מה הולך להיות, כדי שתבינו, אני לא רוצה שתופתעו, כי אני מבין שיש כאן התנהלות שאנשים היו רגילים אליה והיא הולכת להשתנות.

בועז טופורובסקי: אני מבקש מכם גם שתהיו זמינים לנו.

בועז טופורובסקי: אני לא רוצה יותר את אי ההסכמות האלה, למעט דברים שאתם לא מסכימים, אבל שיהיה ביניכם דיון רציף.

בועז טופורובסקי: בישיבה הבאה, אני מקווה שהיא תהיה ב-1.10, אני רוצה שזה יזרום.

בועז טופורובסקי: אם אני רואה שמאיזה שהוא צד זה לא זורם, אני פשוט אמעיט מהצד.

בועז טופורובסקי: אני רק חייב להגיד, עם כל ההבנה שאני יודע שזה נמשך יותר מדי זמן ואני רוצה, אני אמרתי לכם, לאשר את זה כמה שיותר מהר, אני מקבל את זה שאלה אנשים שזו הפרנסה שלהם, שזה בערך המקום האחרון שבו הם יכולים להעיר את הערותיהם, כי כאן, ברגע שיתקבלו ההחלטות הם יהיו מבחינתם בלתי הפיכות.

בועז טופורובסקי: אני בכל זאת מעריך את זה שזו הפרנסה שלהם, אני כמובן מעריך את כל העבודה שעשיתם, לכן אני רוצה לקדם את זה.

בועז טופורובסקי: רק חשוב שתהיה העבודה משותפת.

בועז טופורובסקי: התקדמנו פחות ממה שציפיתי, זה יפסיק החל מהישיבה הבאה.

בועז טופורובסקי: תודה רבה, אני סוגר את הישיבה.