ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 76, 2013-08-06 13:30

אבישי ברוורמן: רבותי, ברוכים הבאים, האורחים, חברי חברי הכנסת עיסאווי פריג', באסל גטאס, ד"ר חנא סוייד, ד"ר אחמד טיבי, ידידי, העוגן היציב כרגע בבנק ישראל, דודו זקן המפקח על הבנקים, רבותי נציגי הבנקים.

אבישי ברוורמן: אני רואה כאן את יד ימיני בעבר כאשר הייתי שר לענייני מיעוטים, אימן סייף, מנהל הרשות לפיתוח כלכלי במגזר הערבי.

אבישי ברוורמן: רבותי, נעניתי לקריאה דחופה של חברי הכנסת מיכל רוזין, חנא סוייד ועיסאווי פריג' לגבי התופעה, שבהתחלה נראתה לי כאפיזודה אחת, אבל היא מתמשכת – אפליה של מערכת הבנקאות הישראלית מול אזרחי ישראל הערבים.

אבישי ברוורמן: אנחנו חיים במדינה שחרטה על דגלה שוויון זכויות מוחלט, וכמובן זה צריך להתבטא גם בנושאים הכלכליים.

אבישי ברוורמן: אנחנו יודעים שלצערנו אין שוויון ויש אפליה.

אבישי ברוורמן: אבל מכיוון שיותר ויותר הפנייה שלנו אל מערכת הבנקאות היא לא רק שמערכת האשראי לא תהיה מכוונת ברובה אך ורק לשחקנים הגדולים אלא גם לעסקים הקטנים והבינוניים, השאלה של האוכלוסייה הערבית והדרוזית עלתה על הפרק פעמים רבות ואנחנו נדון בכך היום.

אבישי ברוורמן: נשמע את נציגי הבנקים, אחרי שחברי הכנסת יציגו את ההצעה לסדר, נשמע את הארגונים השונים ונשמע את המפקח על הבנקים.

אבישי ברוורמן: מבחינתי המצב הזה לא יכול להימשך כעוד הערה שעוברים עליה לסדר היום, כאשר בעוד חודש נשמע – בהתחלה זה היה בבנק "הפועלים", אחרי כן בבנק "מזרחי-טפחות" וכולי.

אבישי ברוורמן: גם לגבי החסמים שקיימים – אנחנו צריכים להזיז אותם בחוכמה, אבל במהירות.

אבישי ברוורמן: אפליה אסור שתהיה ועליה צריכים להטיל עונשים כבדים.

אבישי ברוורמן: ד"ר סוייד, בבקשה, אנא תפתח את הדיון.

חנא סוייד: תודה, אדוני היושב-ראש.

חנא סוייד: ראשית, אני מודה לך ולצוות הוועדה על קיום הישיבה המיוחדת הזאת של ועדת הכלכלה לדיון בנושא החשוב הזה.

חנא סוייד: אני מקווה מאוד שהדיון כאן יתפתח לא רק סביב המקרה הספציפי שבגללו- - -

אבישי ברוורמן: זה רק "טריגר".

חנא סוייד: זה ה"טריגר", אבל אני מבקש שאנחנו נקיים כאן דיון ענייני על כל שירותי הבנקאות בחברה הערבית.

חנא סוייד: ראשית, לעניין עצמו.

חנא סוייד: אני חושב, כפי שאתה תיארת, שמה שקרה בסניף הבנק בקריית שמונה הוא מקרה של אפליה, גזענות לשמה.

חנא סוייד: אנחנו כחברה לא יכולים לקבל את ההתנהגות הזאת ואת המודל הזה של שירותי בנקאות בשום פנים ואופן.

באסל גטאס: לא שאנחנו מתנגדים למונח "בני דודים", גם אנחנו משתמשים במונח הזה כלפיכם.

אבישי ברוורמן: אנחנו בני דודים.

אבישי ברוורמן: ישמעאל ויצחק היו אחים, אמנם לא מאותה אמא.

אחמד טיבי: לדעתי צריך לעשות בדיקת די-אן-אי.

אבישי ברוורמן: את זה אתה תעשה כגניקולוג מומחה.

אבישי ברוורמן: אני בכלכלה לא רוצה את זה.

אבישי ברוורמן: ..

חנא סוייד: בני דודים או לא בני דודים, המקרה הזה ראוי לכל גינוי.

חנא סוייד: באנלוגיה ל"סופרלנד", כאן מדובר ב"סופר-בנק", כאשר יש ימים לערבים וימים ליהודים, וכאשר יש בנקים ליהודים ובנקים לערבים.

חנא סוייד: אני לא יכול לקבל היגיון כזה בשום פנים ואופן.

חנא סוייד: זה גם מזכיר לי, דרך אגב, אדוני היושב-ראש, חוק שהעבירה הכנסת הקודמת, חוק ישובים קהילתיים, שבו האזרחים הערבים מנועים מלקבל מגרשים לבנייה בישובים קהילתיים.

חנא סוייד: זה אותו דבר – ערבים שיפתחו חשבונות- - -

אבישי ברוורמן: פה זה דבר חמור יותר.

אבישי ברוורמן: פה זה בנק.

אבישי ברוורמן: בנק זה בנק זה בנק.

חנא סוייד: ברור.

חנא סוייד: אבל תסכים אתי שזה ההיגיון.

אבישי ברוורמן: בואו נעזוב את הקהילתיות עכשיו וניכנס לנושא הבנקים.

חנא סוייד: אני לא רוצה שיהיו בנקים קהילתיים, בשום פנים ואופן, במובן זה שאני מצפה שהבנקים יהיו פתוחים לכולם.

אבישי ברוורמן: האמן לי, כרגע אנחנו רוצים שתהיה לנו עוד מערכת בנקים.

חנא סוייד: אני רוצה בכל זאת להבהיר את הנקודה הזאת.

חנא סוייד: לא פותחים סניפי בנקים בישובים הערבים שיתנו שירות טוב והולם ומונעים מהתושבים הערבים לפתוח חשבונות איפה שיש סניפי בנקים.

חנא סוייד: זה הדומה בין שני המקרים, בין ישובים קהילתיים ובין בנקים קהילתיים.

חנא סוייד: אנחנו רוצים בנקים כלליים, שייתנו שירותים לכל האזרחים בלי אפליה מכל סוג שהוא.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, בעיית הבנקים היא לדעתי תוצאה של המצב הכלכלי ושלב ההתפתחות הכלכלית של האוכלוסייה הערבית.

חנא סוייד: בישובים הערבים אין התפתחות כלכלית לא בגלל שאין סניפי בנקים.

חנא סוייד: אני רוצה להגיד שיש בעיה כללית, בעיה של פיתוח כלכלי, שהבנקים בעצם מהווים איזו צלע או רק חלק מן השירותים שצריך לתת לחברה הערבית.

חנא סוייד: כאשר בחברה הערבית, בישובים הערבים אין פיתוח כלכלי ואין פעילות פיננסית אז הבנקים כאילו מתמהמהים וגוררים רגליים לפתוח סניפים ולתת שירותים.

חנא סוייד: אני לא רוצה להגביל את הדיון שלי רק לפתיחת סניפים של בנקים ופתיחת חשבונות לאזרחים ערבים היכן שהם רוצים.

חנא סוייד: אני רוצה להרחיב את היריעה ולדבר על איך הבנקים מתייחסים בכלל למתן אשראי לבעלי עסקים ערבים, על קידום פקידים ערבים לדרגות בכירות של סמנכ"לים, מנהלי אזורים ומנהלי חטיבות, על מינוי דירקטורים ערבים בדירקטוריונים של הבנקים – אלה מבחנים אמיתיים, ועל עד כמה הבנקים מעורים במתן עזרה ותמיכה למפעלים חברתיים ולמפעלים תרבותיים בישובים הערביים.

חנא סוייד: זה המובן הרחב של ה-CSR (Corporate Social Responsibility), דבר שאני שוקד לפתח במסגרת שדולה שהקמתי.

אבישי ברוורמן: ברוך הבא יושב-ראש מרכז השלטון המקומי.

חנא סוייד: יחד עם זה, אדוני היושב-ראש, אני רוצה גם לנתב את הדיון, שההשוואות שיעשו יהיו רלוונטיות.

חנא סוייד: אם אנחנו רוצים להשוות בין בנקים שונים – אם הבנקים שפועלים בישובים הערביים כל-כך רווחים למה שאר הבנקים לא באים?

חנא סוייד: יש כאן בעיה.

חנא סוייד: אם רוצים להשוות חבילות של שירותים צריך באמת להשוות חבילות אקוויוולנטיות.

חנא סוייד: אתה לא יכול להשוות תפוחי אדמה עם תפוחי עץ.

חנא סוייד: לכן אני רוצה להכניס קצת ענייניות, בנוסף לכך שאנחנו מגנים את הפעולה שהיתה באותו סניף בנק.

חנא סוייד: אני חושד שההחלטה היתה מקומית והיא לא התקבלה במטה הראשי של הבנק.

אבישי ברוורמן: אני מודה לך מאוד, חבר הכנסת ד"ר חנא סוייד.

אבישי ברוורמן: נפתח עכשיו את הדיון.

אבישי ברוורמן: בהתחלה נשמע את כל מציעי החוק.

אבישי ברוורמן: מכיוון שיש כאן נציגים רבים ודוברים רבים, ואנחנו רוצים להתמקד ולחשוב גם איך להתקדם לפתרונות, אני מבקש רק שכל אחד יתחשב קצת בחברו, כי יש לנו זמן מוגבל, ויצמצם קצת את דיבורו.

אבישי ברוורמן: חברת הכנסת מיכל רוזין, בבקשה.

מיכל רוזין: שלום לכולם.

מיכל רוזין: חברת הכנסת זהבה גלאון ואני, ונמצא אתנו כאן גם חבר הכנסת עיסאווי פריג' ממרצ, בהחלט פנינו בבקשה לקיים דיון דחוף לאור הפרסומים שהיו.

מיכל רוזין: אני רוצה להתחיל בסיפה של דברי חברי הכנסת סוייד.

מיכל רוזין: לצערי אני חושבת שלא מדובר בתופעה יחידה ולא מדובר בתופעה מקומית.

מיכל רוזין: אספתי נתונים לקראת הדיון הזה.

מיכל רוזין: בהחלט מדובר פה בתופעה רחבה ובאפליה שיטתית.

מיכל רוזין: זה לא המקום היחיד של אפליה כלפי האוכלוסייה הערבית, אנחנו לא מתחילים וגומרים עם הבנקים.

מיכל רוזין: אין שום סיבות לגיטימיות שיכולים להציג בפנינו, אין הסברים ואין תירוצים לגזענות.

מיכל רוזין: נתחיל בזה, ואני חושבת שהאמירה הזאת חייבת להיאמר.

מיכל רוזין: אנחנו יכולים להציג מספר ביטויים לאפליה הזאת, החל מגודל הסניפים, היחס בין מספר הפקידים למספר הלקוחות, עמלות גבוהות.

מיכל רוזין: מרכז "מוסאוא" ערך מחקר מרתק על העלות החודשית הממוצעת של חשבון עובר ושב למשקי בית.

מיכל רוזין: רואים שהעלות החודשית הממוצעת בפועל של חשבון עובר ושב, הגבוהה ביותר היא ב"בנק הערבי-ישראלי" של קבוצת "לאומי" ובבנק "מרכנתיל-דיסקונט", שמפעילים כאמור 63% מן הסניפים בישובים הערביים.

אבישי ברוורמן: דרך אגב, חברת הכנסת רוזין, חלק מנציגי הבנקים נמצאים כאן.

אבישי ברוורמן: ביקשתי מכל הבנקים לשלוח לכאן נציגים.

אבישי ברוורמן: נציגי בנק "מרכנתיל" נמצאים כאן?

אבישי ברוורמן: אולי תתקרב לשולחן.

אבישי ברוורמן: נציגי בנק "ערבי-ישראלי" נמצאים כאן?

אבישי ברוורמן: בבקשה, אדוני, לשולחן.

אבישי ברוורמן: נציגי בנק "לאומי" נמצאים כאן?

אבישי ברוורמן: אני מבקש שתתקרב לשולחן.

אבישי ברוורמן: נציגי בנק "הפועלים" נמצאים כאן?

אבישי ברוורמן: לשולחן.

אבישי ברוורמן: נציגי בנק "מזרחי" נמצאים כאן?

אבישי ברוורמן: לשולחן.

אבישי ברוורמן: אני רוצה שכולם יישבו מסביב לשולחן.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: אם שכחתי איזה בנק, כל מי שלא הזכרתי שיצטרף גם כן: בנק "ירושלים", הבנק "הבינלאומי", בנק "מסד".

מיכל רוזין: אמרנו, עמלות גבוהות יותר; אמרנו, התחמקות ממתן אשראי; שוב, אני חושבת שיש דברים שקל לנו יותר להוכיח בנתונים, ויש דברים שהם יחס כללי מפלה שקשה יותר להוכיח אותו, אבל אני חושבת שהפרסומים בהחלט מוכיחים את זה.

מיכל רוזין: הערמת קשיים, כמובן, כפי שראינו בפרסום, על פתיחת חשבונות בכל סניף ובכל בנק שרוצים; בעיות קשות במתן משכנתאות.

מיכל רוזין: אין ספק שכל ההתנהלות הזאת מנוגדת, גם למוסר ולמה שאנחנו רוצים שיהיה כאן, אבל מנוגדת גם כמובן לחוק איסור אפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים.

מיכל רוזין: אנחנו חושבים שחייבים לנקוט כאן בסנקציות חריפות, גם כלפי העובדים עצמם, אם אכן אלה מקרים פרטניים, גם כלפי מנהלי הבנקים, ובוודאי כלפי הבנקים באופן כולל.

מיכל רוזין: אסור לעבור על כך לסדר.

מיכל רוזין: שוב אני אומרת, יש דברים שניתן להוכיח אותם בפשטות, כמו גובה העמלות, כמו מתן משכנתאות.

מיכל רוזין: יש דברים שקשה יותר להוכיח, כמו מתן אשראי.

מיכל רוזין: אבל אם נסתכל על תמונת רוחב של אותם בנקים ואותם סניפים, אני חושבת שהתמונה מייצרת מציאות מפלה, לא לגיטימית וגזענית ואנחנו פה כדי לדון בכך.

מיכל רוזין: תודה.

אבישי ברוורמן: אני מודה לך, חברת הכנסת רוזין.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת עיסאווי פריג', בבקשה.

עיסאווי פריג': אשתדל לתמצת את דבריי לאור ההתחשבות בנוכחים.

עיסאווי פריג': חברים, אני משתדל, מטעמי חברות לחברים היהודים שלי, לא להשתמש במונח גזענות, להשתמש במונח אפליה, אבל בכל נושא כשאני משתדל לדחוק את המונח "גזענות" הצידה ולאמץ את המושג "אפליה לרעה" – אני לא מצליח, תיאוריית הגזענות מושכת אותי, אני לא מצליח.

עיסאווי פריג': רוצה, אבל לא מצליח.

עיסאווי פריג': בואו נקרא לילד בשמו.

עיסאווי פריג': יש במדינה גזענות מובנית תודעתית והיא לא פוסחת על אף תחום בחיים שלנו.

עיסאווי פריג': כאן לא גילינו את אמריקה.

עיסאווי פריג': הבנקאות היא הראשונה בגילויי האפליה שאנחנו מדברים עליהם.

עיסאווי פריג': בחלק מהבנקים רמת העמלות – ואני אציין שכרואה חשבון וכאיש עסקים אני עובד עם הבנקים כבר 20 שנים.

עיסאווי פריג': יש בנקים, כמו בנק "מרכנתיל דיסקונט", שם העמלות והריבית הבנקאית מתקרבת לגובה שבשוק האפור.

עיסאווי פריג': אני אומר את זה כרואה כחשבון על בסיס חישוב.

עיסאווי פריג': ריבית של 1.5% או 2% לחודש זה ריבית של השוק האפור.

עיסאווי פריג': כאשר אני מדבר על ריבית – שלא יספרו לנו סיפורים.

עיסאווי פריג': תוסיפו לזה עמלות, דמי ניהול, עמלות ישירות, כל המרכיבים בשמות שונים, כאשר תיחשבו את שיעור הריבית תגיעו לשיעורים מדהימים.

עיסאווי פריג': דבר שני, אני רוצה לספר סיפור אישי.

עיסאווי פריג': בנק "לאומי" הוא בנק הדגל במגזר הערבי, ממשיכו של "הבנק הערבי".

עיסאווי פריג': בכפר קאסם ובטירה ובטייבה ובקלנסואה יש סניפים של בנק לאומי.

עיסאווי פריג': סניף הבנק בכפר קאסם – אני מעורה בעסקים בבנק – על-פי כל הסטנדרטים הוא הבנק הכי רווחי באזור, וזה ידוע.

עיסאווי פריג': תושבי כפר קאסם חיים ברמת חיים גבוהה יחסית.

עיסאווי פריג': החליטו מאזור באקה – תקשיבו חברים ותגידו לי אם זה לא אפליה או גזענות – לאזור כפר קאסם, אוכלוסייה של 150,000 תושבים, לבטל את כל סניפי בנק לאומי בכל הישובים ולפתוח סניף בנק בכוכב יאיר בשם-מטרייה "בנק עסקי", לאגד את העסקים.

עיסאווי פריג': אני כתושב כפר קאסם נוסע לכוכב יאיר, כי חשבון הבנק שלי עבר לכוכב יאיר, בשביל כל פעולה בנקאית.

עיסאווי פריג': זה אבסורד, זעקה לשמים, זה ממש אבסורד.

עיסאווי פריג': דבר שלישי, יושב אתנו ידידנו ומכובדנו המפקח על הבנקים.

עיסאווי פריג': באחת מישיבות ועדת הכספים ביקשתי ממך, אדוני, מידע על שיעור האשראי שניתן לעסקים במגזר הערבי, ולא קיבלתי עד עכשיו.

עיסאווי פריג': הפניתי את השאלה גם בכתב אך טרם קיבלתי תשובה.

עיסאווי פריג': כולם מעלים טענה, שרמת הסיכון במגזר הערבי גבוהה וזה משליך על האשראי.

עיסאווי פריג': מנתונים שאני מכיר, ואני עוקב כבר שנים אחריהם, שיעור החובות המסופקים של הבנקים במגזר הערבי נמוך.

עיסאווי פריג': איך זה מתיישב?

עיסאווי פריג': למה אתם פוחדים לעשות "תספורת" לחלק מן הציבור הערבי?

עיסאווי פריג': אז מה?

עיסאווי פריג': So what?

עיסאווי פריג': עושים "תספורות" במיליארדים.

עיסאווי פריג': אם אחד "פישל" זה משליך על הכלל?

עיסאווי פריג': יש לי המון דברים להגיד.

עיסאווי פריג': באשר לבנקים ולענף הבנקאות במגזר הערבי בואו נקרא לילד בשמו: אין בנקאות בחברה הערבית.

עיסאווי פריג': יש בנקים בשביל הזקנות, לקבלת ביטוח לאומי, במקום שילכו לפתח-תקווה ולנתניה ויסתמו את סניפי הבנקים בעת קבלת הקצבה ניתן להם שיחיו במיץ שלהם בכפרים.

עיסאווי פריג': אבל שירותי בנקאות – "יוק".

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת ד"ר טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני.

אחמד טיבי: באוקטובר 2012 פניתי למרכז המחקר והמידע של הכנסת בבקשה שיערכו מחקר בנושא הזה, על שירותים בנקאיים במגזר הערבי.

אחמד טיבי: איתמר מילרד, שנמצא אתנו, אני רוצה להודות לך.

אחמד טיבי: זאת העבודה הייחודית הראשונה שחשפה את הציבור לנתונים מגזריים של התנהלות הבנקים, פעם ראשונה שיש נתונים כאלה.

אחמד טיבי: המפקח על הבנקים נחשף אף הוא לנתונים הללו בישיבה הקודמת.

אחמד טיבי: אדבר בקיצור, טלגרפית.

אחמד טיבי: בישראל פועלים 1,372 סניפי בנקים, 760 סניפים בישובים יהודיים, 514 בישובים מעורבים ו-98 בלבד, 7%, בישובים ערביים.

אחמד טיבי: בנק "מרכנתיל דיסקונט" ובנק "ערבי-ישראלי" הכי נוכחים, 63% מכלל הסניפים במגזר הערבי הם של "מרכנתיל דיסקונט" ובנק "ערבי-ישראלי".

אחמד טיבי: כבר נאמר כאן על הנתונים בנוגע לעמלות, גם בשני הבנקים הללו, ומצד שני, על מרווחי הריבית וניהול החשבון.

אחמד טיבי: החברה הערבית, השוק הערבי והכלכלה הערבית הן הכי חלשות, אבל עם העומס הכי גבוה.

אבישי ברוורמן: ופוטנציאל צמיחה אדיר.

אחמד טיבי: מלבד הנקודה הזאת, שימו לב שכל הדוברים מדגישים את היעדר מתן אשראי.

אחמד טיבי: מי כמו הבנקים יכול לגרום לשגשוג או קריסה של כלכלה מסוימת, במיוחד כאשר מדברים על חברה מתפתחת, שוק מתפתח שזקוק למשענת רצינית.

אחמד טיבי: המשענת החשובה ביותר, אחת המשענות החשובות ביותר היא של הבנקים, במקביל לממשלה.

אחמד טיבי: בלאו הכי הממשלה לא תומכת בנו כלכלית כפי שצריך, אז גם הבנקים, שהם שוק פרטי, לא עושים כן?

אחמד טיבי: לכן זה בעייתי.

אחמד טיבי: למה זה חמור יותר?

אחמד טיבי: כי הערבים הם קליינטים, הם מממנים את הבנקים באמצעות העמלות הללו ולא מקבלים פידבק חיובי בצורה שוויונית.

אחמד טיבי: ממש לא בצורה שוויונית והיחס מאוד-מאוד-מאוד מפלה.

אחמד טיבי: הנקודה השנייה, לגבי ייצוג הולם.

אחמד טיבי: עסקתי, ואני ממשיך לעסוק הרבה בייצוג הולם לערבים, עד שזה ייצא לכם פה מהאוזניים ומהאף.

אחמד טיבי: יש תת-ייצוג מביך של ערבים בקרב עובדי הבנקים, ואנחנו כמעט בכלל לא קיימים בדירקטוריונים ובדרגים הגבוהים של ההנהלה.

אחמד טיבי: נכון אומרים לי, יש בנקים מיוחדים למגזר הערבי, הבנק "הערבי-ישראלי" ו"מרכנתיל דיסקונט".

אחמד טיבי: אל"ף, למרות שמדובר בבנקים מיוחדים למגזר הערבי המנכ"ל הוא יהודי, לא ערבי.

אחמד טיבי: זה אחת.

אחמד טיבי: שתיים, יש בעיה עם "מרכנתיל דיסקונט".

אחמד טיבי: מטעמי רגישות לא אחשוף אותה ברבים.

אחמד טיבי: יש בעיה קשה.

אחמד טיבי: יש מי שמבין למה אני מתכוון?

אחמד טיבי: אתה מבין כי דיברנו על זה אתה ואני.

אחמד טיבי: לכן יש בעיה קשה בייצוג ערבים ב"מרכנתיל דיסקונט".

אחמד טיבי: יש סוג מסוים של אוכלוסייה ערבית שלא נמצא שם, וזה בוטה, זה מעליב, זה מרגיז אותי וגורם לי לתחושת גועל נפש.

אחמד טיבי: אם תמשיכו כך אכנס בכם חזיתית.

אחמד טיבי: תתייחסו אל זה כאל פרומו.

אחמד טיבי: בי"ת, ביקשנו בישיבה הקודמת לקבל נתונים מהמפקח על הבנקים.

אחמד טיבי: הוא התקשר אליי וענה לי.

אחמד טיבי: כל הכבוד, הוא עשה עבודה מצוינת.

אחמד טיבי: אנחנו רוצים לקבל בשורה מן הבנקים אך הבשורה הזאת בוששה לבוא.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: אני מודה לך מאוד.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת האחרון שידבר בסבב הזה הוא חבר הכנסת באסל גטאס.

אבישי ברוורמן: לאחר מכן נשמע את יושב-ראש מרכז השלטון המקומי, מר שלמה בוחבוט.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, חשוב שנצא מכאן עם המלצה.

אבישי ברוורמן: תן לי לנהל את הדברים כפי שאני עושה, אני אוהב ביצועים.

אבישי ברוורמן: אני מקווה שהשלטון יתחלף, תבחר אותי להיות שר האוצר, אז אני מבטיח לך הרבה מאוד רפורמות.

באסל גטאס: רבותי, אין זה סוד, אני לא מגלה סוד על חשיבות המערכת הבנקאית בכל צמיחה כלכלית, בכל השקעות נדרשות לשם הקמת פרויקטים, לשם פיתוח עסקי וכולי.

באסל גטאס: ברור שזה דין הדברים בכל העולם, בכל משק, בכל כלכלה.

באסל גטאס: הכלכלה הערבית, מדברים עליה גבוהה-גבוהה בשנים האחרונות.

באסל גטאס: זה התחיל קצת לפני הצטרפות ישראל ל-OECD, כי ה-OECD לא היתה מוכנה לקבל את ישראל בלי טיפול יסודי בעניין הפערים.

באסל גטאס: אמנם טיפול יסודי בפערים לא נעשה, אבל דיבורים על זה יש בהיקפים גדולים.

באסל גטאס: באשר לסגירת פערים – דווקא אחרי ההצטרפות ל-OECD מגלים שהפער הולך וגדל.

באסל גטאס: בכל הממדים שה-OECD מפרסמים מגלים לצערי הרב שזה לא נעשה כי המערכת, כולל המערכת הפרטית, המגזר הפרטי, אין תיאום מערכות ואין תוכנית להעצמה אמיתית של המגזר הפרטי ושל המשק והכלכלה הערבית שהבנקים היו יכולים לקחת חלק בהם.

באסל גטאס: יש שני דברים: יש את העניין הגזעני.

באסל גטאס: כמובן כשפורץ איזה משהו "עסיסי" ותקשורתי אפשר בקלות להביא אותו לדיון גם בוועדת הכלכלה; ויש את הפן המקצועי יותר, שדנה בו ועדת הכלכלה בישיבה הקודמת, על כל הנתונים שחשף מרכז המחקר והמידע של הכנסת, שזה העניין המרכזי.

באסל גטאס: אמנם אני לא מפחית מהחשיבות של העניין הגזעני.

באסל גטאס: אתמול קראתי על בחור יהודי בשם חליפה ששלח את קורות החיים שלו לתעשייה האווירית ולא קיבל שום תשובה.

באסל גטאס: כאשר הוא התקשר אמרו לו שאין מקום, המשרה נסגרה.

באסל גטאס: כאשר שלח אותן קורות חיים ושינה את שמו לשם שנשמע קצת אשכנזי התקשרו אליו מהתעשייה האווירית והזמינו אותו לראיון.

באסל גטאס: כאשר ביקשו ממנו אינפורמציה נוספת הוא גילה שהוא אותו אדם אלא רק שינה את שמו.

באסל גטאס: אני יכול לספר לכם על ראמה.

באסל גטאס: מספר מהנדסי היי-טק תמימים שלחו את קורות חיים שלהם וכתבו בתמימות "פלוני, כפר ראמה".

באסל גטאס: מישהו גילה שרק אם הוא מסיר את המילה "כפר", אותן קורות חיים, אותם נתונים, רק כתב "ראמה" במקום "כפר ראמה" אז התחיל לקבל זימונים לראיונות לפחות.

באסל גטאס: עד כדי כך הגזענות והדעות הקדומות קיימות במערכת בכלל, ושמענו את השיחה המעניינת באותו סניף בנק של "טפחות", שם דיברו בצורה לא ראויה.

באסל גטאס: מהניסיון שלי עם המערכת הבנקאית, אני אומר שיש כוונות טובות.

באסל גטאס: אני בקשר עם רוב הבנקים שהתעניינו במגזר הערבי ובכלכלה במגזר הערבי.

באסל גטאס: הבעיה, כפי שאמר חבר הכנסת עיסאווי פריג'- - -

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת באסל גטאס, אני מבקש שתתחיל לסכם.

באסל גטאס: אני חושב שהבעיה האמיתית של המערכת הבנקאית הישראלית בהתייחסותה למגזר הערבי, שאין בנק ערבי.

באסל גטאס: בנק "ערבי-ישראלי" הוא לא בנק ערבי.

באסל גטאס: יש כאן אנשי עסקים ערבים, חברי תמים יאסין וחברי טארק עואד.

באסל גטאס: צריכים להתחיל להקים בנק ערבי – בנק חברתי, אגודת אשראי.

באסל גטאס: היום יש גם מקום לעניין הזה, להכנסת תחרותיות במערכת הבנקאית.

באסל גטאס: יש לנו מספיק עוצמות ומספיק הון עצמי כדי להתחיל להקים בנק כזה.

באסל גטאס: אז אולי התחרות תביא את הבנקים הישראלים בריצה למגזר הערבי.

באסל גטאס: תודה.

אבישי ברוורמן: אני מאוד מודה לך, חבר הכנסת גטאס.

אבישי ברוורמן: אבקש לשמוע מספר מילים מיושב-ראש מרכז השלטון המקומי, ידידי היקר שלמה בוחבוט.

שלמה בוחבוט: אדבר בקצרה.

שלמה בוחבוט: קודם כול אני רוצה לברך אותך, אדוני היושב-ראש, על שפעלת מהר מאוד לפי בקשת חברי הכנסת והשלטון המקומי.

שלמה בוחבוט: אני רוצה לומר לכם כאזרח מדינת ישראל, מידי פעם בפעם אני ממש מרגיש רע מגילוי של קיפוח, של גזענות.

שלמה בוחבוט: אתם יודעים מה, אתם הערבים לא לבד.

שלמה בוחבוט: גם אצל היהודים בל נשכח שבנות ספרדיות במפלגת ש"ס לא נתקבלו ללימודים בגלל שבסך הכול הן ספרדיות.

שלמה בוחבוט: לכן המאבק צריך להיות מאבק רוחבי בנושאים רבים.

שלמה בוחבוט: באשר לנושא הבנקים, אדוני הממונה על הבנקים, צריך לעשות סדר.

שלמה בוחבוט: אלה מוסדות פיננסיים שמרוויחים הרבה-הרבה מאוד כסף, ואכן יש קיפוח.

שלמה בוחבוט: אציג לכם דוגמה.

שלמה בוחבוט: אדם שגר בפקיעין ורוצה לבנות את ביתו בפקיעין, הבנק, ואני לא רוצה להגיד איזה בנק, נותן לו עד 100,000 שקל משכנתה, ואם הוא רוצה לבנות בעיר פיתוח הוא מקבל עד 350,000 שקל משכנתה.

שלמה בוחבוט: למה?

שלמה בוחבוט: צריך לשאול את הבנקים.

שלמה בוחבוט: זה מעשה חמור ביותר.

שלמה בוחבוט: אני אומר לכם, נבדוק בשלטון המקומי להחרים בנק שיתנהג בצורה לא נאותה במגזר הערבי.

שלמה בוחבוט: אני יודע שיש לא מעט רשויות מקומיות שמבקשות אשראי והלוואות שאושרו על-ידי המדינה, והבנקים לא נותנים להן, ולצערי אין שום התערבות של שום גורם, לכן לא תהיה לנו ברירה.

שלמה בוחבוט: הדבר השני, יכול מאוד להיות, היום אנחנו בודקים איך להוציא מכרז למתן שירותים לרשויות המקומיות לא דרך הבנקים, כי הבנקים לפעמים מגזימים בריביות שהם לוקחים כשמדובר ברשויות מקומיות, קל וחומר ברשויות מקומיות חלשות.

אבישי ברוורמן: אמרת דברים ברורים ונחושים.

אבישי ברוורמן: תודה לך על התשומה שלך.

אבישי ברוורמן: עכשיו אני מבקש לשמוע את נציגי הבנקים.

אבישי ברוורמן: אתחיל דווקא מבנק "לאומי".

אבישי ברוורמן: המנכ"ל איננו אבל זוהייר חורי אחראי על התהליכים בבנק לאומי.

<זוהייר חורי: אנחנו מאיגוד הבנקים.

<זוהייר חורי: רצינו לתת לך אולי איזו תמונה מערכתית.

אבישי ברוורמן: בסדר.

אבישי ברוורמן: מי נמצא כאן מאיגוד הבנקים?

<גלי כספרי: אני מנהלת מחלקת המחקר באיגוד הבנקים.

אבישי ברוורמן: באיגוד הבנקים יש גם דמות שהיא לא יהודית?

אחמד טיבי: אל תיסחף, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: ..

עיסאווי פריג': לא צריך.

עיסאווי פריג': רק שייתנו אשראי ומינוף.

אבישי ברוורמן: אומר את האמת, כאשר נכנסתי לתפקידי כשר לענייני מיעוטים אמרתי שמדינת ישראל לא רק עושה עוול מבחינת זכויות שוויוניות שעליהן היא הושתתה, אלא גם שמבחינה כלכלית זה טיפשות.

אבישי ברוורמן: היה כאן ראש ממשלה אחד ויחיד, יצחק רבין, שקודם כול נתן את הכבוד, כי כולנו אותו דבר, כולנו בני אללה, בני דודים, דודנים, תקרא לזה כפי שתרצה, כולנו אותו דבר.

אבישי ברוורמן: דבר ראשון זה כבוד, ודבר שני זה זכויות כלכליות.

אבישי ברוורמן: יש דברים שקורים על פני זמן.

אבישי ברוורמן: בלעז אומרים: There's nothing more powerful than an idea when time has come – יש בשלות של יותר ויותר אנשים.

אבישי ברוורמן: אני אומר לבנקים, אמרתי למוסדות כאן, אנחנו לא מדברים על אפליה מתקנת.

אבישי ברוורמן: לפני שנים היו אומרים: תעשו אפליה מתקנת.

אבישי ברוורמן: אני אומר לכם, יש תיקון אפליה כלפי אנשים מצטיינים ערבים ודרוזים.

אבישי ברוורמן: בכל הדברים צריך לפתוח את הגופים ולתת לאנשים פשוט אך ורק להתקבל לפי האיכויות שלהם.

אבישי ברוורמן: את ההערה הזאת השמעתי בפני פרופ' פישר כאשר הוא נכנס לתפקידו והתחיל להיות שיפור שם, במשרד האוצר מתחיל להיות שיפור, ביחד עם אימן סייף הובלנו שיפור.

אבישי ברוורמן: צריך יותר ויותר, כי לא צריך שבארגון שהוא בנק ערבי או גוף ערבי יישבו ערבים.

אבישי ברוורמן: בכל הגופים צריכים לשבת גם ערבים, כמו היהודים בגולה.

אבישי ברוורמן: היום הם נמצאים בכל מיני תפקידים והם מיעוט.

אבישי ברוורמן: האיכות קובעת.

אבישי ברוורמן: אני לא מדבר פה על אפליה מתקנת אלא רק על איכות.

אבישי ברוורמן: בבקשה, איגוד הבנקים.

<גלי כספרי: דבר ראשון, אני רוצה לשים על השולחן, מקרים של אפליה או גזענות אסור שיהיו, לא במערכת הבנקאית כמו לא בשום מקום אחר.

<גלי כספרי: אם יש מקרים כאלה, מדובר כמובן בתקלות והן מטופלות.

<גלי כספרי: אין ספק שלא ייתכן שיהיו כאלה.

באסל גטאס: התקלה היא שזה מגיע לתקשורת, זו התקלה, לא הגזענות עצמה.

באסל גטאס: ..

<גלי כספרי: לגזענות אין מקום, אנחנו מסכימים עם זה.

<גלי כספרי: חשוב לי לדבר רגע על הנתונים הכלליים של המערכת.

<גלי כספרי: כדי שנדבר כולנו על מכנה משותף אחד אתייחס גם לנתונים שהוצגו על-ידי מרכז המחקר והמידע של הכנסת, למרות שיש לנו כמה מחלוקות סביב המחקר, אבל לשם הדיון כאן אפשר להתבסס עליהם.

<גלי כספרי: הנתונים הללו מחולקים לשלושה נושאים: הסניפים, העמלות והריביות וחשוב לי להתייחס, כדי להציג את התמונה המלאה של כל המערכת, לכל אחד מן הנתונים הללו.

<גלי כספרי: באשר לסניפים, מרכז המחקר והמידע של הכנסת, אחרי שהציג בנייר שלו את מספר הסניפים לפי ישובים, ערך בדיקה ובה הוא הוציא משתנים שלא קשורים לבדיקה הספציפית של ישובים ערביים לעומת ישובים יהודיים.

<גלי כספרי: אני רוצה לצטט את המסקנה של מרכז המחקר והמידע של הכנסת, שאומר שבניכוי השפעות של מספר התושבים, של הרמה החברתית-כלכלית ושל הקרבה למרכז מספר סניפי הבנקים בישובים ערביים גדול מאשר בישובים יהודיים.

<גלי כספרי: כלומר, אין אפליה על רקע של דת או לאום.

עיסאווי פריג': מה המידע על הסניפים העסקיים?

<גלי כספרי: בזה נכללו כל הסניפים ביחד.

<גלי כספרי: אין אפליה על רקע של דת או לאום.

<גלי כספרי: חשוב מאוד להציג את הדברים הללו והם מופיעים במסמך של מרכז המחקר והמידע של הכנסת.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, הסניפים העסקיים שונים מסניפים של בנקאית אישית שנותנים פנקסי צ'קים וכדומה.

עיסאווי פריג': אני מדבר על סניפים עסקיים שנותנים מינוף.

אבישי ברוורמן: בבקשה תעני לשאלה של חבר הכנסת פריג'.

<גלי כספרי: אין לי פה מידע נפרד על סניפים עסקיים.

<גלי כספרי: אבל חשוב להבין, כאשר בנק מתכוון לפתוח סניף עסקי הוא בודק איזו אוכלוסייה יש, מה ההכנסות של האוכלוסייה הזאת, מה הצרכים של האוכלוסייה הזאת, אילו עוד בנקים פועלים במקום.

מיכל רוזין: פה נכנסת האפליה, בדיוק פה.

<רן מלמד: בעיר כמו רהט, עם 50,000 תושבים- - -

<גלי כספרי: אבל הם לא עושים עסקים.

אבישי ברוורמן: אני עוצר את הדיון הזה כאן.

אבישי ברוורמן: קודם כול, אני שמח שיש כאן גם איזה דרוזי לרפואה.

אבישי ברוורמן: אתמול הייתי בג'וליס.

אבישי ברוורמן: בואו שבו כאן, רבותי, שניכם, ראש עיריית ג'וליס וראש מועצת חורפיש.

אבישי ברוורמן: אני לא רוצה לשמוע יותר את הסטטיסטיקה הכללית הזאת.

אבישי ברוורמן: כפי שנאמר כאן, רן מלמד אמר, בישובים גדולים אין את שירותי הבנקאות.

אבישי ברוורמן: אפשר להציג כל מיני סיבות, שאצל ערבים אין ביקוש לאשראי, שהם לא יכולים לקבל את הדברים האלה.

אבישי ברוורמן: הדבר הכי גרוע בסטטיסטיקה – ואני קצת למדתי סטטיסטיקה – liars figure and figures lie, אפשר להראות את כל הדברים האלה.

אבישי ברוורמן: לכן השאלות הספציפיות היום הן לגבי אשראי למגזר העסקי, החסמים והאפליה.

אבישי ברוורמן: אשאל גם על המקרים הספציפיים את בנק "מזרחי" ובנק "הפועלים", מה קורה שם.

אבישי ברוורמן: אבל את המספרים הכלליים אנחנו מכירים.

אבישי ברוורמן: מה שנאמר כאן מביע כאב גדול וגם פוטנציאל כלכלי גדול שלא ממומש.

אבישי ברוורמן: אנחנו צריכים, מעבר לטרוניות, לשבור את החסמים ולהתקדם.

אבישי ברוורמן: אני רוצה לשמוע על פתרונות ולא את ההסבר עם הסטטיסטיקה הגדולה.

אבישי ברוורמן: אני רוצה לשמוע הסברים איך אנחנו משפרים.

<גלי כספרי: הדיבורים הם לא על סטטיסטיקה גדולה, אלא פשוט על מנת להציג את התמונה המלאה.

אבישי ברוורמן: את מסכימה שיש בעיה מסוימת?

אבישי ברוורמן: או שאין בכלל בעיה?

אבישי ברוורמן: אם אין בעיה אז הבנתי.

<גלי כספרי: אין במערכת הבנקאית בעיה חריגה ביחס למדינת ישראל בכל הקשור לאפליה של מגזר כזה או אחר.

<גלי כספרי: את זה אני מנסה להראות.

עיסאווי פריג': חמור מאוד מה שאנחנו שומעים.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: שמעתי.

אבישי ברוורמן: אני רוצה לעבור עכשיו, אתחיל דווקא מבנק "ערבי-ישראלי", זוהייר חורי, בבקשה, מה יש לך לספר על שיעורי הריבית, על התפקוד שלכם ויתר הדברים?

אבישי ברוורמן: אני מבקש לשמוע בקצרה את נציגי כל הבנקים.

<זוהייר חורי: בנק "ערבי-ישראלי" מלווה את המגזר הערבי כבר משנת 1960.

<זוהייר חורי: עיקר פעילותו עם האזרחים הערבים.

<זוהייר חורי: יש לנו כמובן גם סניף אחד בחיפה, זה הסניף היחיד שלנו בעיר מעורבת.

<זוהייר חורי: ליווינו את הכלכלה של המגזר הערבי במשך כל השנים הללו.

<זוהייר חורי: יש לנו כיום 35 סניפים.

<זוהייר חורי: ב-5 השנים האחרונות פתחנו 11 סניפים, גידול של 50% במספר הסניפים שלנו.

<זוהייר חורי: העובדים של בנק "ערבי-ישראלי", כל מנהלי הסניפים הם ערבים.

<זוהייר חורי: מנהלי המרחבים שלנו הם ערבים.

<זוהייר חורי: בהנהלה עובדים ערבים ויהודים.

<זוהייר חורי: רציתי לציין גם שיש לנו מנהלים צ'רקסים, נוצרים, מוסלמים ודרוזים, בני כל העדות, וגם יהודים.

אבישי ברוורמן: המנכ"ל עדיין יהודי.

<זוהייר חורי: אני עובד בהנהלת הבנק.

<זוהייר חורי: אני חבר הנהלת הבנק.

עיסאווי פריג': אני שואל על האשראי שהבנק נותן.

<זוהייר חורי: היושב-ראש ביקש שאדבר על בנק "ערבי-ישראלי" ואני מדבר עליו, על תעודת הזהות שלו.

אבישי ברוורמן: לאור הניסיון שלך, יש ביקוש?

אבישי ברוורמן: אני מבקש מכל בנק לבחון.

אבישי ברוורמן: אנחנו יודעים שפוטנציאל הצמיחה של האוכלוסייה הערבית אדיר, הוא פוטנציאל אדיר שטוב לכל המדינה וכמובן גם ליהודים.

אבישי ברוורמן: איך אתה רואה את החסמים?

אבישי ברוורמן: איך צריך לפתור אותם?

אבישי ברוורמן: איפה יש בעיה של גזענות?

אבישי ברוורמן: איפה יש בעיה של חסמים שאומרים: לערבים אין collateral(ערבות), הם לא יכולים בגלל הסכמי הקרקעות?

אבישי ברוורמן: איך אנחנו פותרים חסמים ואיך אנחנו מענישים בגין אפליות?

<זוהייר חורי: כל סניף שנפתח בבנק "ערבי-ישראלי" – אני עונה לחבר הכנסת עיסאווי פריג' – מיועד הן לחשבון הפרטי והן לחשבון העסקי.

<זוהייר חורי: כל עסק שבא לפתוח חשבון השערים שלנו פתוחים בפניו.

<זוהייר חורי: גם בהנהלת הבנק בשנים האחרונות הקמנו שתי יחידות מיוחדות לאנשי עסקים – עסקים בפרמיום, שהם העסקים הגדולים, וגם למיקרו-ביזנס.

אבישי ברוורמן: מה עם שערי הריבית?

<זוהייר חורי: שערי הריבית והעמלות – 70% מן הפעילות של הבנק שלנו מופנית ללקוחות הפרטיים והקמעונאיים.

<זוהייר חורי: זה מה שקיים, זה מה שבא אלינו.

<זוהייר חורי: יש לנו תחרות עם בנקים אחרים.

<זוהייר חורי: יש לנו גם בנקים גדולים לווייניים, לדוגמה סביב כרמיאל יש כפרים רבים.

<זוהייר חורי: יש לנו סניף בנצרת עילית, יש לנו סניף בחיפה.

<לאה ורון: אתה יכול לומר כמה לקוחות יש לכם?

<זוהייר חורי: כן, זה מפורסם – יש לנו 160,000 לקוחות, וגידול של 60,000 לקוחות כמעט ב-5 השנים האחרונות.

<זוהייר חורי: כלומר, יש לנו גידול חד, וגם גדלנו במספר הסניפים.

<זוהייר חורי: לגבי הריבית – שיעור הריבית מקובל, וגם מפורסם.

<זוהייר חורי: אין לנו שום בעיה עם זה.

<זוהייר חורי: לגבי העמלות – המפקח על הבנקים מפרסם את העמלות.

עיסאווי פריג': למה מרווח הריבית אצלכם גדול יותר?

<זוהייר חורי: מרווח הריבית של בנק "ערבי-ישראלי", היות ומרווח נעשה על לקוחות קמעונאיים ועל לקוחות עסקיים גדולים וגם על המכלול של הבנקאות, כולל המשכנתאות, לנו בבנק "ערבי-ישראלי" אין משכנתאות והמשכנתה מורידה את הממוצע.

<זוהייר חורי: אם ניקח בכל הבנקים בישראל, כולל אצל היהודים, את החטיבה של הקמעונאות, תראו שהממוצע הוא בדיוק כמו בבנק "ערבי-ישראלי".

עיסאווי פריג': אני מבקש לשמוע את הנתונים על העמלות והריביות.

<זוהייר חורי: באשר לעמלות – הלקוחות של בנק "ערבי-ישראלי", ובכלל בכל האוכלוסייה הערבית, משתמשת בשירותים אצל הפקיד.

<זוהייר חורי: יש עמלת ערוץ ישיר ויש עמלה אצל הפקיד, שהיא יקרה יותר מטבעו של דבר.

<זוהייר חורי: לכן יוצא, מכיוון שהפעילות אצל הפקיד עלותה גבוהה יותר היא מטה את נתוני התעריפים כלפי מעלה.

<זוהייר חורי: עשינו את מרב המאמצים, כבנק "ערבי-ישראלי" פנינו ללקוחות.

<זוהייר חורי: צריך לשנות כאן הרגלי לקוחות, להרגיל אותם להשתמש בערוצים הישירים.

<זוהייר חורי: הקמנו את המערכות הטכנולוגיות בכל הסניפים שלנו ובעקבות זאת ירדנו, לעומת המסמך של מרכז המחקר והמידע של הכנסת, ב-25% מאז שנערך המחקר ועד היום.

<זוהייר חורי: זה לא בזכות שהורדנו עמלות, אלא בעיקר בשל שינוי הרגלים.

<זוהייר חורי: עבדנו חזק, הצבנו דיילות בכל הסניפים, לקחנו את הלקוח והבאנו אותו לעמדת עמידה, הבאנו אותו להשתמש באינטרנט, להשתמש ב"קול-סנטר" שלנו וכך שינינו הרגלים במגזר הערבי.

אבישי ברוורמן: עמי צדיק, מנהל המחלקה הכלכלית במרכז המחקר והמידע של הכנסת, בבקשה.

<עמי צדיק: רק הערה קטנה.

<עמי צדיק: המחקר שלנו נערך על ריביות, ללא נדל"ן וללא משכנתאות, רק על הריביות האחרות.

<עמי צדיק: כך נערכה ההשוואה.

<עמי צדיק: מצאנו שהבנק שלכם הוא בעל ריבית גבוהה יחסית לממוצע, בערך ב-2%, וגם כשמנכים את נושא הסיכון בחובות המסופקים, גם אז הוא גבוה מעל קו הרגרסיה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה, אני מבקש עכשיו לשמוע את אלון בירון, סמנכ"ל בנק "מרכנתיל-דיסקונט".

אבישי ברוורמן: בין השאר אני מבקש שתתייחס גם לפעילות שלכם וגם לשיעור העובדים המוסלמים והנוצרים שיש לכם בבנק והאם יש גם אנשים בהנהלה.

עיסאווי פריג': ערבים, לא מוסלמים.

<אלון בירון: קודם כול, אני מסכים אתך לגמרי שהפוטנציאל הכלכלי של מדינת ישראל- - -

אחמד טיבי: חבר הכנסת עיסאווי פריג', אני שאלתי על מוסלמים.

אחמד טיבי: לי קוראים אחמד טיבי ואני שאלתי.

אחמד טיבי: אל תתחכם.

אבישי ברוורמן: כי את הדרוזים אנחנו יודעים כבר שלא מכניסים.

אבישי ברוורמן: ..

אבישי ברוורמן: אני מייצג את אלה שלא מיוצגים בבנק.

אבישי ברוורמן: אני מייצג את כולם.

אבישי ברוורמן: אני כועס על שיעור נמוך מאוד ומביך של עובדים מוסלמים בבנק, לרבות בהנהלה.

אבישי ברוורמן: אני מבקש תשובות ונתונים.

<אלון בירון: אני מסכים אתך לגמרי שהפוטנציאל הכלכלי של מדינת ישראל טמון ברובו באוכלוסייה הערבית.

אבישי ברוורמן: גם לחרדים יש פוטנציאל גדול, אבל כרגע אנחנו עוסקים באוכלוסייה הזאת.

<אלון בירון: לכן הבנק שלנו במשך 6-7 השנים האחרונות הגדיל באופן משמעותי את החשיפה שלו בשני המגזרים, גם במגזר החרדי וגם במגזר הערבי.

<אלון בירון: פתחנו יותר מ-20 סניפים בשני המגזרים הללו.

<אלון בירון: אני מוכרח להתייחס כי היו פה כל מיני קריאות על גזענות.

<אלון בירון: אני נעלב מזה באופן אישי.

<אלון בירון: אני חושב שאני גם נעלב בשם מאות העובדים שיש לי מהמגזר, שני מנהלי אזורים, סגנית מבקרת הפנים, דירקטור שבא מהמגזר הערבי ועוד מאות עובדים אחרים שיש לנו בבנק.

אבישי ברוורמן: כמה עובדים יש ב"מרכנתיל-דיסקונט"?

<אלון בירון: בבנק "מרכנתיל-דיסקונט" יש כ-1,400 עובדים.

<אלון בירון: המגזר הערבי מהווה אך ורק 40% מן הפעילות שלנו, אבל יותר מ-50% מן העובדים מגיעים מן המגזר הערבי, כך שבאופן יחסי זה בדיוק ההיפך.

עיסאווי פריג': לא ההיפך, אתם מכסים 63% מן הסניפים מהמגזר.

<אלון בירון: 63% מתוך 81 סניפים הם במגזר הערבי.

<אלון בירון: כך שהתמונה שונה למדי.

<אלון בירון: למען האמת, אנחנו רואים במגזר הערבי פוטנציאל אדיר, במיוחד בכוח אדם מעולה, ואנחנו מגייסים משם, לא רק למגזר הערבי, אנחנו מכניסים אנשים מן המגזר הערבי לסניפים שלא "צבועים" ישירות לעבודה עם לקוחות מן המגזר הערבי.

<אלון בירון: יש מאפיינים ייחודיים למגזר הערבי, כפי שיש מאפיינים אחרים שייחודיים למגזר החרדי.

<אלון בירון: בראש ובראשונה, צריכת השירותים הבנקאיים במגזר הערבי שונה מן הצריכה במגזר הכללי.

<אלון בירון: לא דיברנו על כך קודם, אבל התמונה דומה מאוד.

<אלון בירון: יש הרבה יותר שימוש בערוצים בנקאיים יקרים יותר, פחות שימוש בערוצים הישירים שהם זולים יותר והרבה יותר התנהלות במזומן, מה שבגדול מעלה את המחיר במגזר הערבי לשימוש בשירותים הבנקאיים.

<אלון בירון: כמו זוהייר חורי וכמו כל הבנקים, גם אנחנו עושים מאמצים רבים כדי לנסות להסיט את הלקוחות לערוצים הזולים יותר, להגדיל את מספר הכספומטים, המשובים, להציב דיילות, לחלק "קול-סנטרים", אפליקציות.

<אלון בירון: השינוי אטי מאוד, אבל אני אופטימי מאוד כי אני מכיר את המגזר הערבי ומכיר את הצעירים במגזר הערבי.

<אלון בירון: יש המון צעירים והם כולם מחוברים לאינטרנט.

<אלון בירון: אני חושב שעם הזמן תהיה הסטה מערוצים של הסניפים לערוצים הישירים וכך גם תפחת עלות השימוש במוצרים הללו.

<אלון בירון: אופי ההתיישבות במגזר הערבי שונה מאופי ההתיישבות במגזרים האחרים.

<אלון בירון: מדובר בשתי ערים גדולות, נצרת ואום אל פחם.

<אלון בירון: כל השאר זה כפרים שמספר תושביהם נע בין 12-20 אלף.

אבישי ברוורמן: כולל ערים בגודל הזה.

<אלון בירון: כולל ערים.

עיסאווי פריג': הם רוצים לשכנע אותנו במצב?

עיסאווי פריג': לאן הם רוצים להגיע?

עיסאווי פריג': אני שואל.

עיסאווי פריג': אני, בין היתר, לקוח של "מרכנתיל-דיסקונט".

עיסאווי פריג': הוא לא מדבר נכון.

עיסאווי פריג': שיעור הריבית על הלוואה רגילה שעובד הוראה מקבל גבוה בהרבה מאשר בבנקים אחרים.

עיסאווי פריג': מה הוא מוכר לנו את הסיפורים האלה?

עיסאווי פריג': רוצה לתת לי שיעור בהיסטוריה?

עיסאווי פריג': די.

עיסאווי פריג': אנחנו לא עד כדי כך קטנים.

עיסאווי פריג': מה שאני שומע כואב לי.

אבישי ברוורמן: אני מבקש ממך, הוא ברשות דיבור.

אבישי ברוורמן: יש לך כאן במה יותר מאשר לאחרים, אבל מכיוון שיש כאן עוד דוברים אני מבקש, אמרת את דברך, תן לאחרים להציג את דבריהם.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<אלון בירון: אופי ההתיישבות מכתיב גם את המבנה ואת מספר הסניפים.

<אלון בירון: מדובר בישובים רבים קטנים יחסית ולכן הסניפים, בהתאמה, קצת יותר קטנים.

<אלון בירון: תמהיל העובדים שונה.

<אלון בירון: דרך אגב, הוא שכח לציין שאולי בנק "לאומי" הוציא את הסניף שלו מכפר קאסם, אז בנק "מרכנתיל-דיסקונט" פתח סניף בכפר קאסם כדי לסגור את הפער.

עיסאווי פריג': והוא עושק את האנשים בכפר קאסם.

עיסאווי פריג': אלה הנתונים, תבדוק בשטח.

עיסאווי פריג': הוא לא מצליח לגייס לקוחות.

אבישי ברוורמן: המפקח על הבנקים רושם את הכול.

אבישי ברוורמן: אנחנו נבדוק כל דבר.

אבישי ברוורמן: פעם אחת אמרת, זה מספיק בשבילי.

<אלון בירון: הנושא האחרון, החשוב יותר, הוא צריכת האשראי.

<אלון בירון: אחת המעמסות העיקריות על משק בית בכלל הוא נושא המשכנתא, או אשראי לדיור, מכיוון שיש חסם אמיתי של רישום נכסים וקרקעות.

אבישי ברוורמן: זאת השאלה המרכזית.

אבישי ברוורמן: אנחנו כבר שנים יודעים את הסיפור הזה.

אבישי ברוורמן: אנחנו חייבים לאמץ גישה אחרת.

אבישי ברוורמן: ברגע שקשה להגדיר את זכויות הקרקע – דרך אגב, זה קיים גם בחלק מן הקיבוצים ובמקומות אחרים – אנשים לא מקבלים אשראי.

אבישי ברוורמן: אנחנו חייבים לפתור את זה.

אבישי ברוורמן: אני שואל על דרכים יצירתיות כדי לפתור את הבעיה.

אבישי ברוורמן: אחרת, אנשים לא יוכלו לקבל אשראי לבנייה בישובים שלהם.

אבישי ברוורמן: במערכת הבנקאית יש כל-כך הרבה אנשים יצירתיים, שאם רוצים לפתור את הבעיה הזאת ניתן למצוא דרך.

אבישי ברוורמן: אם הולכים בדרך הרגילה אין ספק, בגלל שהזכויות של הקרקע מורכבות, שלא יהיה אשראי באופן משמעותי.

<טיבי רבינוביץ: אבל זה לא בעיה של גזענות.

אבישי ברוורמן: לא דיברתי כרגע על גזענות.

אבישי ברוורמן: לא כל דבר זה גזענות.

<ג'עפר פרח: עד עכשיו לא שמעתי גם איך מטפלים בבעיית הגזענות.

אבישי ברוורמן: כאשר אתה תרצה לדבר על גזענות, תדבר על גזענות.

אבישי ברוורמן: חברי הכנסת היהודים והערבים שדיברו כאן התייחסו לשני דברים.

אבישי ברוורמן: הדבר הראשון הוא בעיית האפליה והגזענות שקיימת בישראל בכל המקומות, לצערי, ובה צריך להיאבק ולדאוג שכל אחד מאתנו יתנהל אחרת, כולנו מכל הצדדים, כי הגזענות היא בתוך כל העדות, כפי שאמר שלמה בוחבוט, מכל הצדדים.

אבישי ברוורמן: זה לא רק אשכנזים וספרדים, פה כל אחד יודע לשנוא.

אבישי ברוורמן: אנחנו צריכים מדינה בלי אפליה, בלי גזענות, כי על זה נוסדנו.

אבישי ברוורמן: זה קיים במערכות הכלכליות לפעמים בצורה סמויה.

אבישי ברוורמן: אבל אנחנו מדברים על חסמים נוספים, חסמים של אוכלוסייה שהיא לקראת פריצת דרך כלכלית.

אבישי ברוורמן: אם תלכו לפי הדרך הישנה הם לא יקבלו אשראי שיעזור להם ולמדינת ישראל להתפתח.

אבישי ברוורמן: זאת שאלה נוספת.

<ג'עפר פרח: אבל צריך להעניש את מי שנוקט בגזענות.

חנא סוייד: יש לי הערה, אדוני היושב-ראש, ברשותך.

חנא סוייד: התכנסנו כאן, או ה"טריגר" להתכנסות שלנו כאן היה המקרה הגזעני, שכמובן גינינו אותו וצריך לצאת מכאן גינוי מפורש למעשה הזה.

אבישי ברוורמן: אם אתה רוצה שנדבר על הגזענות, נדבר על הגזענות.

אבישי ברוורמן: אבל אתה בעצמך ביקשת לפתוח את הדיון.

חנא סוייד: זה מה שאני רוצה לחדד.

חנא סוייד: אנחנו רוצים לקיים כאן דיון ענייני.

חנא סוייד: קודם כול, אנחנו "התלבשנו" על "מרכנתיל-דיסקונט" ועל בנק "ערבי-ישראלי" כאשר הם לא ה"טריגר".

אבישי ברוורמן: התחלנו מהמקרה הקל.

חנא סוייד: אני רוצה שנקיים דיון עקרוני ומושכל.

חנא סוייד: קודם כול העניין של הגזענות – נכון אמרו שיש תחומים רבים שיש בהם גזענות, לרבות בתחום הבנקים.

חנא סוייד: אי אפשר להגיד שבתחום הבנקים אין גזענות.

חנא סוייד: זה דבר ראשון.

חנא סוייד: דבר שני, האם ההתנהלות הכלכלית של הבנקים, שאנחנו מדברים עליה, מקורה בגזענות או בשיקולים כלכליים-פיננסיים?

חנא סוייד: אני רוצה לחתור לזה.

חנא סוייד: אני רוצה לדעת האם מרווח הריביות שאנחנו מדברים עליו מעלים אותו לערבים משיקולים גזעניים או משיקולים כלכליים שאפשר להתגבר עליהם?

חנא סוייד: לכאן אני מנתב, לכיוון שלך.

חנא סוייד: אני רוצה שאנחנו נדבר "דוגרי".

אבישי ברוורמן: דוד זקן מקשיב ואנחנו נמשיך ונדבר הלאה.

אבישי ברוורמן: אלון בירון, תסיים בבקשה.

אבישי ברוורמן: אני רוצה לעבור לדובר הבא.

<אלון בירון: אני חושב שזאת שאלה מצוינת.

<אלון בירון: בדיאלוג נכון בין המפקח על הבנקים ובין הבנקים יש דרכים יצירתיות אולי לפתור את הבעיה הספציפית הזאת, של אשראי לדיור במגזר הערבי.

אבישי ברוורמן: אני מבקש שתשלח לנו, אני מבקש מכל נציגי הבנקים, כולל מאיגוד הבנקים.

אבישי ברוורמן: הבעיה הזאת קיימת כל הזמן.

אבישי ברוורמן: שוחחתי עליה גם בעבר כאשר הייתי חבר בוועדת הכספים.

אבישי ברוורמן: אני מבקש מכם, אנחנו לא נשנה עכשיו את התסבוכת של זכויות הקרקע של הערבים וגם של הדרוזים.

אבישי ברוורמן: לכן אני מבקש, אנחנו צריכים להביא אשראי משמעותי יותר.

אבישי ברוורמן: יש דרכים, אני לא רוצה להיכנס פה לפתרונות שהיו כאשר אני הובלתי את האשראי של הבנק העולמי, אז נכנס בנק "גרמין " – עשה טוב, עשה לא טוב, לא ניכנס לדברים האלה, אתם יודעים, עם חוסיין.

אבישי ברוורמן: אפשר ליצור כל מיני מערכות של ערבות הדדית.

חנא סוייד: אפשר להביא לכאן את פרופ' יונוס.

אבישי ברוורמן: יונוס היה יועץ כאשר אני ניהלתי.

אבישי ברוורמן: אבל עזוב את יונוס.

אבישי ברוורמן: יש כל מיני דוגמאות אם רוצים לפתור בעיה.

אבישי ברוורמן: אני מבקש לקבל הצעות לפתור את החסם הזה, של מתן אשראי לאוכלוסייה הערבית על אף שזכויות הקרקע מורכבות יותר.

אבישי ברוורמן: אני בטוח שיש כל-כך הרבה אנשים חכמים בבנקאות הישראלית.

אבישי ברוורמן: אני מבקש, ביחד עם המפקח על הבנקים, שיציעו לי פתרונות לקראת תחילת המושב הבא של הכנסת באוקטובר.

חנא סוייד: יש לי הצעות שאני מוכן להעביר לך, כמובן לא עכשיו.

אבישי ברוורמן: אתה תעביר לי.

אבישי ברוורמן: תודה.

<סאלח פארס: אפשר מילה?

<סאלח פארס: אני גאה שאני דרוזי.

אבישי ברוורמן: אנחנו מכירים זה את זה לא מהיום ולא מאתמול.

אבישי ברוורמן: דרך אגב, סלאח פארס עומד לפרוש.

אבישי ברוורמן: הוא ראש מועצה אדיר של חורפיש, אבל מסיים את תפקידו, החליט שכבר מספיק לו והוא הולך להיות מחדש בעל מקצוע.

<סאלח פארס: מאחר והמפקח על הבנקים יושב כאן ונציגי הבנקים יושבים פה, יש לי שאלה פשוטה מאוד.

<סאלח פארס: בנק "מרכנתיל" הוא חברה-בת של בנק "דיסקונט", ובנק "ערבי-ישראלי" הוא חברה-בת של בנק "לאומי".

<סאלח פארס: למה העמלה הישירה – עזוב את כל הסיפורים – בבנק "לאומי" נמוכה יותר מאשר בבנק "ערבי-ישראלי", שאני מתעסק עם שניהם, ולמה העמלה הישירה בבנק "דיסקונט" נמוכה יותר מאשר בבנק "מרכנתיל"?

<סאלח פארס: למה?

<סאלח פארס: שני הבנקים הללו הסניפים שלהם, של חברות-הבת, נמצאים בישובים הלא יהודיים.

אבישי ברוורמן: סאלח פארס, תודה, שאלה לעניין.

חנא סוייד: בנים מפונקים.

חנא סוייד: ..

<זוהייר חורי: תעריפון העמלות של בנק "ערבי-ישראלי" הוא אחד לאחד כמו התעריפון של בנק "לאומי".

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: אני ממשיך הלאה.

אבישי ברוורמן: אני מבין שנציג המועצה לצרכנות, אהוד פלג, יוצא תיכף להלוויה של ד"ר אריקה לנדאו, שהיא באמת אשת מופת, אז ניתן לך להוסיף, נכניס אותך בין הבנקאים והאחרים.

אבישי ברוורמן: בבקשה, בקצרה.

<אהוד פלג: תודה רבה, אדוני.

<אהוד פלג: אני רוצה, ברשותך, להתייחס לנושא הגברת ההגנה השלטונית על הצרכנים, ולשאול איך יכול להיות שנתונים שחשף מרכז המחקר והמידע של הכנסת לא חשף הרגולטור על מנת להציף את הבעיה ולטפל בה.

<אהוד פלג: כאן יש לנו שתי תשובות.

<אהוד פלג: תשובה אחת על-ידי מיודענו פרופ' טרכטנברג, בדוח הוועדה שלו, שאמר: "לעתים נראה כי המטרה של שיפור מצבם של משקי הבית וההגדלה של רווחתם מקבלת חשיבות משנית, אם בכלל, בסדר העדיפויות של הרגולטורים בישראל".

<אהוד פלג: הדבר הבא מביא אותי למטרות בנק ישראל כפי שמפורטות בחוק.

<אהוד פלג: אני מחפש לראות שם איפה כתוב שהבנק רואה כתפקידו להגן על הצרכנים.

<אהוד פלג: אני קורא: "מטרותיו של הבנק הן לשמור על יציבות המחירים, לתמוך במטרות של המדיניות הכלכלית של הממשלה, לתמוך ביציבותה של המערכת הפיננסית ובפעילותה הסדירה".

<אהוד פלג: עכשיו אני מחפש בתפקידים של הבנק, אולי בתפקידים נתנו לו.

אבישי ברוורמן: מה אתה רוצה להגיד?

<אהוד פלג: אנחנו מבקשים שני דברים.

<אהוד פלג: אחת, להרחיב את הנושאים שעליהם המפקח על הבנקים, בדיווח החצי-שנתי שלו לוועדת הכלכלה, יכלול כדי להציף נושאים מן הסוג הזה, של גובה העמלות שמשלמים צרכנים, לפי פריסות וחיתוכים.

<קריאה: אבל זה נמצא שם.

<אהוד פלג: זה לא נמצא שם.

אבישי ברוורמן: זה נמצא שם.

אבישי ברוורמן: אני לא רוצה להתווכח.

<אהוד פלג: והדבר השני, הגיע הזמן לתקן את חוק בנק ישראל, באופן שהמטרות ידברו במפורש על הגנת הצרכנים.

אבישי ברוורמן: אני מציע שתעזוב את זה עכשיו.

אבישי ברוורמן: זה דיון ספציפי מאוד.

אבישי ברוורמן: אל תערב את זה עכשיו.

אבישי ברוורמן: יבוא הנגיד הבא, או הנגידה, אינני יודע, נשב אתו כאן.

אבישי ברוורמן: ההערה שלך כללית.

חנא סוייד: המפקח על הבנקים לא מועמד?

אבישי ברוורמן: המפקח על הבנקים נשאר.

אבישי ברוורמן: אני מבקש להמשיך הלאה את הדיון.

אבישי ברוורמן: אני רוצה לשמוע את נציגי בנק "מזרחי", בנק "הפועלים", כל אחד שיגיד את המילה שלו.

אבישי ברוורמן: איפה נציג בנק "מזרחי"?

<מיכה ארגמן: אני סגן מנהל החטיבה לתכנון ותפעול בבנק "מזרחי-טפחות".

אבישי ברוורמן: קודם כול, לגבי המקרה הספציפי.

<מיכה ארגמן: לגבי המקרה הספציפי – אף אחד לא אוהב למצוא עשבים שוטים בחצר האחורית שלו.

<מיכה ארגמן: אני מסכים עם חבר הכנסת סוייד, אם אנחנו רוצים דיון ענייני – זה לא המקרה הספציפי.

<מיכה ארגמן: את המקרה הספציפי הזה אנחנו חוקרים ביסודיות ונטפל בו.

<מיכה ארגמן: בנק ישראל מעורב ומדווח.

אבישי ברוורמן: מר דוד זקן יתייחס מאוחר יותר.

<מיכה ארגמן: מדובר בעובדת זוטרה, שאולי ערבבה השקפות פרטיות עם עבודתה.

<מיכה ארגמן: זה לא נכון לא לגבי הסניף ולא לגבי המדיניות והאסטרטגיה של הנהלת הבנק.

באסל גטאס: עשיתם בדיקה עצמית, יש לכם מסקנות?

באסל גטאס: לגלגל את זה על ה-ש"ג?

<מיכה ארגמן: אנחנו לא מגלגלים אחריות.

אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים לשמוע דיווח ציבורי ברור.

אבישי ברוורמן: זה טוב גם לכם, אם משהו לא בסדר – לנקות אותו.

<מיכה ארגמן: הביקורת הפנימית שלנו עוסקת בנושא וחוקרים את זה לעומק.

אבישי ברוורמן: ובמהירות.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: זה לא איזו ועדת חקירה על מלחמת יום הכיפורים.

<מיכה ארגמן: לכן אנחנו לא מתרגשים.

<ג'עפר פרח: אתם אולי לא.

<ג'עפר פרח: אנחנו כן.

<ג'עפר פרח: אתה לא צריך להתרגש.

עיסאווי פריג': אתה צריך באמת להתרגש.

<ג'עפר פרח: שבוע לוקח לכם ואין לכם מסקנות עד עכשיו?

<מיכה ארגמן: הגדרתי מה המסקנות.

<ג'עפר פרח: מה המסקנות?

<ג'עפר פרח: לא שמענו מה המסקנות שלכם.

<ג'עפר פרח: גם בנק הפועלים לא הציג מסקנות, אחרי חודשיים כבר.

אבישי ברוורמן: מר ארגמן, כאשר אמרת שאתם "לא מתרגשים" זה התפרש כחוסר רגישות.

<מיכה ארגמן: חס וחלילה.

אבישי ברוורמן: לי יש גישה בחיים, ניהלתי הרבה בחיים שלי – אם באמת נעשתה טעות שלא בתום-לב ולא אגב אורחא, שיש בה משהו גזעני, אני על המקום מעיף את הבן אדם.

<מיכה ארגמן: אם כך יתברר.

<מיכה ארגמן: אנחנו מוקיעים התנהגות כזאת.

אבישי ברוורמן: אם לא, אז אולי לא.

אבישי ברוורמן: אבל כדאי – זה לא איזו ועדת חקירה ממלכתית.

אבישי ברוורמן: אם זה לא בסדר, תראו שאתם מתנהלים בסדר.

אבישי ברוורמן: לגבי הדברים האחרים, תנו את האינפורמציה לדוד זקן לא בעוד חודשיים, שדוד זקן יבוא לכאן בעוד חצי שנה ונקבל דיווח.

אבישי ברוורמן: תוציאו את המידע בזמן אמת.

<מיכה ארגמן: דוד זקן כבר קיבל דיווח ראשוני.

<מיכה ארגמן: לעניין עצמו, דירקטוריון הבנק והנהלת הבנק, בדיונים האסטרטגיים וכמדיניות, ראו מקום בשנים האחרונות להרחיב את הפעילות מול המגזר הערבי.

<מיכה ארגמן: נקטנו צעדים מגוונים מאוד בנושא הזה.

<מיכה ארגמן: אני יכול לתאר.

אבישי ברוורמן: מכיוון שאנחנו רוצים לקדם פתרונות, אני יודע שהתקדמתם.

אבישי ברוורמן: דבר על שני הפתרונות לגבי הבעיה שהעליתי כאן.

אבישי ברוורמן: היתה לי שיחה עם מנכ"ל הבנק הקודם, מר אלי יונס, שחלק מהדברים לא נפתרים.

אבישי ברוורמן: אתם בנק יצירתי.

אבישי ברוורמן: השאלה שהצגתי, אני מבקש שגם אתם תקדישו חשיבה איך לפתור את בעיית החסם של זכויות הקרקע והדברים הללו כדי להזרים יותר אשראי לאוכלוסייה.

<מיכה ארגמן: אני יכול להציג נתונים אובייקטיביים שקיבלנו מהחשב הכללי בנושא משכנתאות.

<מיכה ארגמן: בנק "טפחות" הוא הבנק הגדול למשכנתאות.

חנא סוייד: גם בישובים הערביים?

<מיכה ארגמן: תיכף תשמע את הנתונים.

<מיכה ארגמן: חלקנו באוכלוסייה הוא 35%, ובמגזר הערבי – פי שתיים.

<מיכה ארגמן: אלה לא נתונים שלנו אלא של החשב הכללי.

<מיכה ארגמן: מעל 60%, וגם שם מתרחשת עלייה הדרגתית בשנים האחרונות.

אבישי ברוורמן: רבותי, מה שנאמר כאן על הפוטנציאל – הם לא עושים את זה בגלל שלערבים יש עיניים יפות יותר או שיש כאן אדם עם לשון חדה וקרח כמו חבר הכנסת פריג', אלא מפני שעושים כסף.

באסל גטאס: למה אתם לא עושים אותו דבר עם בנק "מזרחי"?

באסל גטאס: יש לכם סניף אחד.

אבישי ברוורמן: זה אותו בנק.

באסל גטאס: אבל הם עושים רק פעילות קמעונאית.

<מיכה ארגמן: בהקשר הזה, פעילות שעשינו לאחרונה, עלה כאן נושא הסניפים במגזר הערבי.

<מיכה ארגמן: היה לנו סניף במעלות.

<מיכה ארגמן: כאסטרטגיה וכהחלטה סגרנו את הסניף במעלות והקמנו אותו על גבול מעלות-תרשיחא.

<מיכה ארגמן: מנהל הסניף הוא אדם מן המגזר.

<מיכה ארגמן: מטרתנו לתת שירות טוב יותר לאוכלוסיית המגזר הערבי.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: בנק "הפועלים".

<רועי קציר: אני מנהל מחלקת הרגולציה במטה השיווק בבנק "הפועלים".

<רועי קציר: נמצא אתי גם עבד אל כרים מאסלחה שהוא מנהל סניף מזרח ירושלים בבנק.

<רועי קציר: לא אחזור על הרבה דברים שנאמרו, כדי לקצר.

<רועי קציר: אני יודע שגם אתה יודע שהנהלת הבנק, דירקטוריון הבנק חשוב לו מאוד להיות פעיל במגזר הערבי, ואני לא רוצה לחזור על דברים שאנחנו עושים, אבל בכל זאת, כי חיפשנו דברים אקטיביים.

<רועי קציר: הלכנו על שלוש זרועות שהן שונות מן השיח שאנחנו מבצעים פה.

<רועי קציר: אחת, חינוך פיננסי.

<רועי קציר: אני חושב שכולכם מרגישים את זה, הבנק נושא על דגלו וחורט על דגלו גם בחזון הבנק שהדירקטוריון קבע, את נושא החירות הפיננסית.

<רועי קציר: נושא החירות הפיננסית נוגע לא רק לאוכלוסייה היהודית אלא הוא חוצה מגזרים.

<רועי קציר: אנחנו פעילים, ובימים אלה ממש יש קייטנות במגזר הערבי, כמו גם במגזר היהודי, ביחס זהה, שבהן מלמדים ילדים בגיל צעיר מאוד מה זה התנהלות פיננסית, לא רק איך פותחים חשבון בנק, וכשיגיעו לאשראי עסקי גם שם נתמוך בהם, אבל קודם כול מה עושים ביום-יום בהתנהלות הפיננסית.

<רועי קציר: זה דבר אחד.

<רועי קציר: אנחנו עושים המון דברים בעולם של חינוך פיננסי.

<רועי קציר: עכשיו אני עובר לעסקים קטנים.

<רועי קציר: אנחנו כן נותנים מענה.

<רועי קציר: בחודש הבא נערוך את יריד העסקים הקטנים בנצרת, שבו אנחנו יוצרים מקום ובמה לשאול את כל השאלות: איך פותחים חשבון, איך פותחים תיק במס הכנסה, מה זה "תו אמון הציבור".

<רועי קציר: נותנים מקום ובמה לכל המרחב הציבורי, לנציגים החברתיים, לאנשים כמו רן מלמד שיגיע להסביר למה חשוב להיות בעסקים.

<רועי קציר: נותנים בעצם את כל הבמה לעסקים קטנים ביום-יום, גם בסניפים.

<רועי קציר: ודבר אחרון, עובדים וגיוון – הבנק מאמין מאוד ב-diversity, בגיוון של העובדים בו.

<רועי קציר: נכון להיום, ביחד עם "קו משווה", אנחנו עובדים בצמוד עם עמותות נוספות, יותר מ-5% מעובדי הבנק- - -

אבישי ברוורמן: תן לי מספרים.

אבישי ברוורמן: באילו רמות?

אבישי ברוורמן: אתה יושב על-יד אימן סייף.

אבישי ברוורמן: כמה מן הבכירים בבנק הם ערבים?

חנא סוייד: יש לכם סמנכ"לים ערבים?

<רועי קציר: נכון להיום יש מאות עובדים שאינם יהודים.

<רועי קציר: אני לא עושה את ההפרדה בין ערבים נוצרים ומוסלמים ובין דרוזים, אבל יש לנו מכל המגזר.

<רועי קציר: יש לנו מנהלי סניפים ערבים.

אבישי ברוורמן: יש נוצרים שהם לא ערבים.

<ג'עפר פרח: יש יהודים שהם לא יהודים, אז מה?

אבישי ברוורמן: כולנו שיבוט מסוים של איזה יצור חיזר שנחת פה.

<רועי קציר: יש לנו עובדים בכל הרמות, החל ב"בנקולים" ועובר למנהלי מחלקות, מנהלי סניפים, מנהלי מטות ובכירים יותר.

אבישי ברוורמן: מר קציר, מה קרה במקרה שהתפרסם, שבו לא נפתחו חשבונות לאנשים מן האוכלוסייה הערבית שהגיעו לסניף בערים יהודיות?

<ג'עפר פרח: זה שודר בערוץ 10.

<רועי קציר: זה על אותו עיקרון כפי שידידי מבנק "מזרחי" אמר.

<רועי קציר: זה מקרה נקודתי פרטני.

<רועי קציר: אנחנו מטפלים בזה בצורה מאוד ממוקדת.

<רועי קציר: אני לא אפרט פה.

אבישי ברוורמן: תדווח לנו את זה לחוד, במהירות?

<רועי קציר: זה יועבר לבנק ישראל ומשם יעבור גם אליכם.

אבישי ברוורמן: אגיד לך מה הבעיה עם זה, מר קציר.

אבישי ברוורמן: הייתי שנים בוושינגטון בסנאט האמריקאי.

אבישי ברוורמן: כשאתה מגיע לשימוע – הרי יש פה אנשים שאומרים שלא צריך שימוע – אחרי שהמקרים הללו קרו, תגיד שאתם בודקים וכן הלאה.

אבישי ברוורמן: בדברים כאלה אנשים חייבים לדווח מה קרה, כי עבר כבר זמן רב.

אבישי ברוורמן: יגידו שלא קרה כלום, היתה אי-הבנה, או שהיתה טעות.

אבישי ברוורמן: מה הסיפור הזה של בדיקות?

אבישי ברוורמן: או שיש תשובה או שאין תשובה.

<ג'עפר פרח: יש לנו פנייה למפקח על הבנקים, שקיבלנו ממנו תשובה בינואר 2012, על כך שבנקים בחיפה לא נותנים משכנתאות.

<ג'עפר פרח: הזכרנו את בנק "עידוד", עם שמות של אנשים.

<ג'עפר פרח: כל מה שקיבלנו מהמפקח על הבנקים הוא המכתב הזה.

<ג'עפר פרח: עד היום לא קיבלנו ממנו תשובה ומאז חלפה שנה וחצי.

<ג'עפר פרח: אני חושב שלשני הבנקים יש פה אוזן קשבת.

<ג'עפר פרח: אני לא חושב שהמפקח על הבנקים באמת בודק את הדברים האלה.

<ג'עפר פרח: אני רוצה תשובה.

<ג'עפר פרח: הנה, ניתן לו עכשיו את ההעתק.

<ג'עפר פרח: תבדקו מה קרה עם הפנייה שלנו.

<ג'עפר פרח: זאת הפנייה היחידה שלנו למפקח על הבנקים.

אבישי ברוורמן: ג'עפר פרח הוא תושב חיפה, מנהל מרכז "מוסאוא".

אבישי ברוורמן: דודו זקן, אנחנו עוברים עכשיו לתקופה אחרת.

אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים שאם קורים דברים יהיו דיווחים.

אבישי ברוורמן: העידן של הבירוקרטיה בנושא הזה חלף.

אבישי ברוורמן: לגבי שני המקרים אני מבקש התייחסות בכתב כבר בשבוע הבא.

אבישי ברוורמן: אני מבקש לקבל התייחסות בכתב בשבוע הבא, הן מבנק "הפועלים" והן מבנק "מזרחי-טפחות".

כרים מאסלחה: ברשותך, אני רוצה להוסיף משפט אחד.

כרים מאסלחה: אני מנהל סניף מזרח ירושלים בבנק "הפועלים".

כרים מאסלחה: לגבי המקרה הספציפי, למחרת קיבלנו כבר עדכונים כמנהלי סניפים להעביר בכל הסניפים ריענון של הנוהל, אחד לאחד.

כרים מאסלחה: למחרת בבוקר כל העובדים היו מודעים למקרה החמור ולדרישה לאי-הישנותו פעם נוספת.

אבישי ברוורמן: יפה מאוד.

כרים מאסלחה: עבדתי הן במגזר הערבי והן לא במגזר הערבי.

כרים מאסלחה: הדבר היחיד שאני יכול להצביע עליו כשונה הוא שאני במגזר הערבי לא יכול לתת משכנתה או אשראי כנגד בטוחה של נכס נדל"ני.

כרים מאסלחה: למה?

כרים מאסלחה: בגלל אי יכולת לממש את הבטוחה.

כרים מאסלחה: זה הדבר היחיד.

אבישי ברוורמן: את הנקודה הזאת העליתי וביקשתי ממנהיגות הבנקים להתחיל להיות יצירתיים בנושא הזה.

באסל גטאס: אבל זה לא רק מימוש.

באסל גטאס: זה רצון לממש.

באסל גטאס: עבד מאסלחה, בוא תגדיר מה זה לממש.

באסל גטאס: גם אם הנכס בר-מימוש אתה נותן לו ערך פחות בהרבה בשביל לתת תמורתו משכנתא.

באסל גטאס: אם הוא שווה מיליון שקל אתה אומר שערך המימוש שלו 20% ואז אתה נותן בקושי 200,000 שקל.

כרים מאסלחה: נכס נדל"ני במגזר הערבי לא ניתן למימוש.

באסל גטאס: ובירושלים למה לא?

כרים מאסלחה: אני לא יכול לממש דירה שנמצאת בבניין של משפחה.

כרים מאסלחה: אם השכל לא עובד הכוח עובד.

כרים מאסלחה: לכן אני לא יכול.

באסל גטאס: אתה מוציא נכסים במיליארדים, בעשרות מיליארדים שנשקלים, שיכולנו למנף לאשראי לכלכלה, אתה מוציא אותם, אתה "מחסל" אותם.

כרים מאסלחה: לזה אני מסכים אתו לחלוטין.

אבישי ברוורמן: עבד מאסלחה בזכות דיבור.

אבישי ברוורמן: אתה הבהרת את הנקודה.

אבישי ברוורמן: אנחנו נחזיר אותה למערכת.

אבישי ברוורמן: מי עדיין לא דיבר?

אבישי ברוורמן: בנק "מזרחי", בנק "מסד".

חנא סוייד: צריך לדעת, מי שלא פותח סניפים בישובים הערבים יפסיד, יפסיד ויפסיד.

<ג'עפר פרח: אז בנק "ערבי-ישראלי" ובנק "מרכנתיל-דיסקונט" ירוויחו, ירוויחו, ירוויחו.

אבישי ברוורמן: רבותי, הדיון ממשיך.

אבישי ברוורמן: בבקשה, אדוני.

<רון כהן: אני מנהל השיווק בבנק "מסד" וכרגע אני ממלא את מקומו של מנהל אגף הקמעונאות שנמצא בחוץ-לארץ.

<קריאה: אתם בסדר.

<רון כהן: תודה רבה, זו מחמאה גדולה.

<רון כהן: יש לנו 22 נקודות מכירה.

<רון כהן: קהל היעד שלנו הוא בעיקר מורים ועובדי הוראה.

<רון כהן: מתוך 22 נקודות, יש לנו 6 נקודות במגזר הערבי, בישובים ערביים או מגזריים, איך שנקרא לזה.

אבישי ברוורמן: מה אתה מוסיף לנו לדיון?

אבישי ברוורמן: מה אתה מחדש לנו?

<רון כהן: עוד דבר קטן לגבי נושא האפליה.

<רון כהן: אין שום הבדל בתנאים של עובד הוראה או בן משפחה של עובד הוראה – אנחנו פונים גם לבני המשפחה ובני זוג – במגזר הערבי ובמגזר היהודי.

<רון כהן: שום הבדל.

<רון כהן: מקבלים בדיוק אותן עמלות, בדיוק אותן ריביות, בדיוק אותם תנאים.

<רון כהן: האשראי שניתן בדרך כלל ללקוחות במגזר הערבי גבוה יותר, בגלל אותה בעיית משכנתאות.

<רון כהן: אנו פותרים את זה, בין היתר, על-ידי הישענות בעיקר על הלווה עצמו ועל ערֵבים ופחות על ביטחונות או נכסים מטריאליים.

<רון כהן: בסך הכול זה מוכיח את עצמו בינתיים, אין שיעורי "דיפולט" גבוהים יותר.

אבישי ברוורמן: מה הנפח שלכם?

<רון כהן: כל המאזן הוא 6 מיליארד שקל.

<רון כהן: סך הכול אשראי במאזן הוא 3 מיליארד שקל.

<רון כהן: 2 מיליארד שקל, או קצת יותר, אשראי קמעונאי ו-700 מיליון שקל אשראי עסקי.

<רון כהן: אין לנו כמעט אשראי עסקי.

אבישי ברוורמן: מה שאתה רואה במקרה שלכם זהה לחלוטין?

<רון כהן: זהה לחלוטין.

<רון כהן: אני יכול לציין מטבלאות שיש לי פה, גם מבחינת מרווחים.

אבישי ברוורמן: תעביר לנו.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: זה דוגמה.

<רון כהן: הסניף שנמצא במקום האחרון, כלומר מרווח האשראי הכי נמוך, הוא סניף שפרעם, במגזר הערבי למי שלא יודע, והסניף שנמצא שני מקומות לפני המקום האחרון הוא סניף נצרת, שגם הוא סניף במגזר הערבי.

<רון כהן: אני מזמין את הוועדה לראות את הסניפים שלנו.

אבישי ברוורמן: זה מעניין, אבל אני שואל את הבנקים האחרים מה ההבדל בין ה"מסד" וה"טפחות"?

אבישי ברוורמן: אמרו לי שהמסד והטפחות הם ביחד...

<מיכה ארגמן: בנק "יהב" מאותה קבוצה נותן את אותם תנאים לעובדי המדינה.

אבישי ברוורמן: אני רוצה להתקדם.

אבישי ברוורמן: אדוני מאיגוד הבנקים, יש לך משהו קונקרטי להוסיף?

<טיבי רבינוביץ: אני רוצה להוסיף רק כסיכום לכל הנציגים שדיברו מהמערכת הבנקאית, ואני מקווה שלא אכעיס אף אחד כי היו פה מעט אמוציות.

<טיבי רבינוביץ: המערכת הבנקאית היא לא מערכת גזענית.

<טיבי רבינוביץ: נשמעו טענות כאילו אנחנו רואים לקוח שממנו אנחנו יכולים להתפרנס.

<טיבי רבינוביץ: לכן אנחנו לא רואים לקוח שהוא ערבי מול לקוח שהוא יהודי.

<טיבי רבינוביץ: אנחנו מעוניינים לתת שירות טוב.

אבישי ברוורמן: אדוני, אמרת את זה כבר בהתחלה, אמרה את זה גלי כספרי, קיבלתי.

אבישי ברוורמן: אמרתי: בנקים אינם גזעניים.

אבישי ברוורמן: יש אנשים שיושבים בבנקים שהם גזעניים.

חנא סוייד: התפרצויות גזענות.

אבישי ברוורמן: הכנסת היא לא גזענית, אבל יש חברי כנסת שהם גזעניים.

אבישי ברוורמן: נגרים הם לא גזעניים, אבל יש נגר שהוא גזען.

אבישי ברוורמן: צריך לטפל בבעיות הללו.

אבישי ברוורמן: לגבי החסמים עקב הבעיות שקיימות אנחנו מצפים לטיפול הרבה יותר אגרסיבי כי זה טוב לבנקים, זה טוב לכלכלה, זה טוב לערבים וטוב גם ליהודים.

מיכל רוזין: יש לי הרגשה שאתה נותן הנחה פה.

מיכל רוזין: אני חושבת שלא מדובר במקרים בודדים ובהתייחסות פרטנית.

מיכל רוזין: מדובר פה בשיטה.

באסל גטאס: יש אנשי עסקים ערביים שהם לקוחות ממורמרים לדעתם.

מיכל רוזין: דעות של אנשים קשה יותר לתקן, אבל מוסדות צריכים להתנהל באופן אחר.

אבישי ברוורמן: חברת הכנסת רוזין, אנחנו יכולים לעשות כאן שני דברים.

אבישי ברוורמן: ברגע שדברים כאלה יוצאים לאור השמש – להעניש אותם למען יראו וייראו, בכל הכוח, ועם חשיפה ציבורית ועם המאבק שלנו.

אבישי ברוורמן: דבר שני, בתור ועדת הכלכלה, בתור מנהיגות שצריכה להיות פה, גם במגזר הפרטי, גם בבנקאות וגם בממשלה – להתחיל להוריד את החסמים.

אבישי ברוורמן: לכן פה מעניין אותי באמת שמספר אנשים שעוד לא התבטאו ידברו על רעיונות קונקרטיים.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת סוייד אמר שבעניין הגזענות הבנו, צריך לעשות מה שצריך לעשות.

אבישי ברוורמן: כרגע מעניין אותי איך אנחנו מוצאים פתרונות.

אבישי ברוורמן: אני רוצה שדוד זקן יסכם אחרי שישמע.

אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים להגיע לישיבה באוקטובר כדי לפעול ביחד להורדת החסמים ולהגדלת האשראי.

אבישי ברוורמן: רשות הדיבור לתמים יאסין, יושב-ראש המרכז היהודי-ערבי לפיתוח כלכלי, ואחריו זיאד אבו חבלה, מנכ"ל המועצה הכלכלית לפיתוח המגזר הערבי.

באסל גטאס: וגם טארק עואד, אני רוצה שנשמע מהניסיון של אנשי העסקים עם הבנקים.

<תמים יאסין: אדוני היושב-ראש, התכוונתי להתחיל עם משהו אחר, אבל לאור הדיון- - -

אבישי ברוורמן: אני מבקש רק מכולם, בקצרה.

<תמים יאסין: אקצר בדבריי.

<תמים יאסין: יש כאן כמה אנשים שצריכים לשנות את השמות שלהם, במקום השם אחמד, כדי להרגיש אם הבנקים גזעניים או לא גזעניים.

<תמים יאסין: אתחיל במקרה ספציפי שלי עם בנק "מזרחי".

אבישי ברוורמן: מר רבינוביץ, אני לא בטוח אם היית מייצג את הבנקים אילו השם שלך היה פריג'.

אבישי ברוורמן: דע לך, לפעמים כשאתה מציג "קייס" בכזאת התלהבות אין לו כל-כך בסיס.

אבישי ברוורמן: יש גזענות, לצערי היא קיימת במערכות השונות.

<טיבי רבינוביץ: היא לא מערכתית.

<טיבי רבינוביץ: זה לא שיטה.

<טיבי רבינוביץ: יכולה להיות טעות פה ושם.

באסל גטאס: היא בדי-אן-אי.

אבישי ברוורמן: הרי הבעיה היא בתודעה, ותודעה משנים על-ידי מנהיגות שמבערת ונותנת דוגמה אישית בהתנהלות, זה הכול.

מיכל רוזין: כללים ברורים, מדיניות ברורה.

<תמים יאסין: אני יושב-ראש המרכז היהודי-ערבי לפיתוח כלכלי.

<תמים יאסין: קוראים לי תמים יאסין ואני איש עסקים.

<תמים יאסין: לי יש את אחד העסקים הגדולים אולי במגזר הערבי, בין הגדולים, לאנרגיה.

<תמים יאסין: אני גם יושב-ראש של חממה טכנולוגית, אני נמצא בהיי-טק וגם אירחתי אתכם.

אבישי ברוורמן: אני זוכר.

<תמים יאסין: אני רוצה לדבר על מקרה ספציפי שלי.

<תמים יאסין: לפני שנתיים ניסיתי לפתוח חשבון בבנק "מזרחי" אך לא פתחו לי חשבון.

<תמים יאסין: עירבתי את מי שהיה אז יושב-ראש הבנק, כיום הוא חבר כנסת, מר יעקב פרי.

<תמים יאסין: לא הצלחתי לפתוח חשבון גם לאחר ההתערבות שלו, חשבון בנק פשוט.

<תמים יאסין: לא רציתי אשראי.

אבישי ברוורמן: חשבון בנק פשוט שרצה לפתוח איש עסקים.

אבישי ברוורמן: רבותי, איש עסקים מהשורה הראשונה, אדם משכמו ומעלה- -

חנא סוייד: בעזרת ראש השב"כ לשעבר.

אבישי ברוורמן: - - פונה לראש השב"כ לשעבר, יושב-ראש הבנק, לעזרה ולא מצליח לפתוח חשבון בבנק "מזרחי".

אבישי ברוורמן: מר רבינוביץ, מה זה אומר?

<תמים יאסין: אדוני, זאת ההתחלה, תן לי לומר עוד כמה משפטים.

<תמים יאסין: זאת רק ההתחלה.

<תמים יאסין: אח שלי, שיש לו עסק קטן מאוד, אבל יש לו שותף יהודי, הלך לאותו בנק, לאותו סניף בנתניה.

<תמים יאסין: מיד נפתח לו חשבון, קיבל אשראי, בלי ביטחונות, והלך הביתה.

אבישי ברוורמן: רבותי, היא הנותנת.

<תמים יאסין: אמשיך, אדוני.

<תמים יאסין: לפני 10 שנים- - -

אחמד טיבי: במפרץ קוראים לזה כפיל, מאמצים אדם להיות האחראי עליך.

מיכל רוזין: חבל שבמקום להתמודד אתם לא מנסים לפתור את הבעיה, להגיד: יש בעיה ובואו ננסה לטפל בה.

אבישי ברוורמן: רבותי, עכשיו אני משתיק את כולם.

אבישי ברוורמן: מה שאתה מדבר עכשיו הוא הכי חשוב מכל הדיון.

חנא סוייד: עוד היד נטויה.

חנא סוייד: ..

<תמים יאסין: אגיע לדברים נוספים.

<תמים יאסין: פתחתי את העסק שלי בתחום האנרגיה לפני עשרים שנים ופתחתי חשבון בסניף בנק "לאומי" בנתניה.

<תמים יאסין: אחרי שנה-שנתיים הקימו את סניפי העסקים והעבירו אותי לסניף עסקים בפולג.

<תמים יאסין: במשך 10 שנים עבדתי עם הסניף הזה, אחד הלקוחות הכי טובים בסניף.

<תמים יאסין: היו לי 3 שותפים יהודים בעסק.

<תמים יאסין: אחרי שנפרדתי מהשותפים אוטומטית החשבון שלי נסגר, אוטומטית.

אבישי ברוורמן: רבותי, אני רושם ואני רוצה, דודו זקן, שתבין שיש כאן בעיה.

אבישי ברוורמן: לא היינו צריכים את כל הישיבה הזאת.

אבישי ברוורמן: רק את השיחה הזאת, זה מספיק.

<תמים יאסין: אמשיך.

<תמים יאסין: שמעתי מאדון חורי שבנק "ערבי-ישראלי" הגדיל ב-15% את מספר הסניפים שלו במגזר הערבי.

<תמים יאסין: בוודאי הם צריכים להגדיל ב-50%, כי בנק שמדווח על תשואה על ההון של 30% צריך להקים 100 סניפים במגזר הערבי, כאשר בנק "לאומי", בנק האם שלו, מדווח על 8% תשואה על ההון.

<תמים יאסין: מכאן אנחנו צריכים להבין אם הם עושקים את המגזר הערבי או גונבים את המגזר הערבי, או אם יש מילה בעברית שאני לא מכיר, אז שייתנו תשובה.

<תמים יאסין: דבר שלישי, כפי שאמר חבר הכנסת טיבי, כולנו יודעים שבסך הכול רק 7% מסניפי הבנקים נמצאים במגזר הערבי.

<תמים יאסין: איך יתפתח המגזר הערבי?

<תמים יאסין: למגזר הערבי מגיע שיהיו 200 סניפים כמעט.

<תמים יאסין: מתוך 1,400 סניפים, 20% מן הסניפים צריכים להיות במגזר הערבי.

אבישי ברוורמן: אנחנו מדברים, להבדיל ממה שאמרה גברת גלי כספרי, לא רק על סניפים אלא על סניפים לפיתוח עסקי.

<תמים יאסין: השאלה היא למה צריך סניפים.

<תמים יאסין: צריך סניפים, ולא רק של שלושה בנקים, צריך סניפים של כל הבנקים.

<תמים יאסין: איך תהיה תחרות על הלקוח?

<תמים יאסין: איך תהיה תחרות במתן אשראי?

<תמים יאסין: איך תהיה תחרות על הריבית אם אין סניפים?

<תמים יאסין: אני רוצה להסתכן ולהגיד ששלושת הבנקים שפועלים במגזר הערבי יש ביניהם קרטל, ואם לא קרטל אז לפחות מוסכמות, אני בטוח.

<תמים יאסין: הם ממש עושקים את המגזר הערבי וגם לא נותנים לו אשראי.

<תמים יאסין: האשראי במדינת ישראל מסת

<תמים יאסין: כם ב-833 מיליארד שקל.

<תמים יאסין: המגזר הערבי מקבל 20 מיליארד שקל, 2%.

<תמים יאסין: אוכלוסייה של 20% מקבלת 2% מסך כל האשראי.

<תמים יאסין: אני "מת" לשמוע את המפקח על הבנקים, איפה הוא נמצא בתמונה הזאת.

אבישי ברוורמן: הוא מקשיב.

אבישי ברוורמן: רבותי, מה שאומר עכשיו תמים יאסין – זה כל הישיבה היום.

אבישי ברוורמן: נציגי הבנקים, דוד זקן, נגיד או נגידת הבנק הבא, אני חושב שזאת תעודת עניות למדינת ישראל.

אבישי ברוורמן: ולא משנה שתדעו להסביר.

אבישי ברוורמן: את החסמים צריך להתחיל לשבור, בגזענות להיאבק, ועוד לא סיימת.

<תמים יאסין: עדיין לא סיימתי.

<תמים יאסין: הרי ברור שמתן אשראי למגזר הערבי לפי היחס שלו באוכלוסייה, או קצת פחות אפילו, ועידוד עסקים והעסקת אנשים יתרמו לתל"ג הישראלי את מה שצריך לתרום.

<תמים יאסין: אנחנו תורמים בסך הכול 10% מתוך ה-20%.

<תמים יאסין: אני חושב שבהשקעות קטנות אנחנו יכולים להגיע לאותה רמה של תל"ג.

<תמים יאסין: אז איפה מדינת ישראל?

<תמים יאסין: הרי אין ספק שמה שקרה עד היום הוא בידוד המגזר הערבי מהכלכלה הישראלית, כמו בידודו מן החברה הישראלית, וזה בגלל תכנון לקוי של מערכת הבנקאות ובגלל החלטות שגויות של ממשלות ישראל.

אבישי ברוורמן: אני מסכים לכל מילה, תודה רבה.

אבישי ברוורמן: אמרתי את זה כאשר הייתי שר כאשר התחלנו את המאבק הזה.

אבישי ברוורמן: זה מאבק למען כל אזרחי ישראל, זה טוב לכלכלת ישראל, זה טוב לבנקים, זה טוב ליהודים, וזה צודק וטוב לערבים.

<תמים יאסין: זה ישתנה רק כאשר אתה פה.

<תמים יאסין: ברגע שאתה תזוז מפה כלום לא ייעשה בעניין הזה.

<תמים יאסין: לכן אני ממש מבקש לדאוג להקים ועדה שתבחן גם את האשראי למגזר העסקי במגזר הערבי.

באסל גטאס: זה לא ישתנה עד שנקים בנק ערבי.

באסל גטאס: אתה צריך, ואתה, ואתה ואתה, להיות היוזמים של זה.

אבישי ברוורמן: בנק ערבי – זה לחוד.

באסל גטאס: צריך בנק חברתי.

<תמים יאסין: ועדה שתבחן מתן אשראי לעסקים במגזר הערבי.

אבישי ברוורמן: אני מבטיח לך דבר אחד, ודוד זקן יודע את זה, אני אוהב מאוד לעבוד עם דוד זקן.

אבישי ברוורמן: הוא ממשיך, תודה לאל.

<קריאה: דוד זקן תומך בזה.

אבישי ברוורמן: בנושא האשראי, במיוחד לעסקים קטנים ובינוניים, לאוכלוסיות הממודרות, זה אצלנו דבר מרכזי.

אבישי ברוורמן: אנחנו לא רק נעקוב.

אבישי ברוורמן: ביקשתי פה פתרונות ואנחנו ניאבק.

אבישי ברוורמן: אני קורא גם לבנקים – זה זמן אחֵר עכשיו.

<תמים יאסין: אדוני, אתה יודע ש-49% מן האוכלוסייה הערבית היא מתחת לקו העוני?

<תמים יאסין: אבל בסך הכול החובות המסופקים והאבודים על-פי דיווח של הבנקים במגזר היהודי ובמגזר הערבי נמצאים באותו יחס, על-פי הקרן למתן הלוואות בערבות המדינה.

<תמים יאסין: התביעות והליכי גבייה נגד עסקים יהודיים – הרבה יותר מאשר בעסקים במגזר הערבי.

<תמים יאסין: אז איפה הסיכון של הבנקים?

<תמים יאסין: אם זה לא גזענות אז אני לא יודע מה פירוש המילה גזענות.

אבישי ברוורמן: אמרת את דבריך.

אבישי ברוורמן: אני מבקש לשמוע את זיאד אבו חבלה, שהוא גם רואה חשבון, גם אם-בי-אי.

אבישי ברוורמן: אני מבקש ממך, את הבעיות כבר איתרנו.

אבישי ברוורמן: אני רוצה עכשיו בקיצור, אני יודע שאתה בקי בנושא, פתרונות.

חנא סוייד: הוא גם פובליציסט.

<זיאד אבו חבלה: אתחיל מן הנקודה שד"ר חנא סוייד אמר.

<זיאד אבו חבלה: כנראה במדינה הזאת לא קל להיות פובליציסט.

<זיאד אבו חבלה: כותבים מאמר ויום למחרת מקבלים מכתב עם איומי רצח.

<זיאד אבו חבלה: אבל בואו נלך הלאה.

<זיאד אבו חבלה: אדוני היושב-ראש, חברים נכבדים, אני באמת מודה לך על זימון הישיבה הזאת.

<זיאד אבו חבלה: למי שלא יודע, זימון הישיבה הזאת הוא לא בזכות עיתון "הארץ" ולא בזכות אף אחד, אלא בזכותו של פרופ' אבישי ברוורמן, שנפגשנו אתו כבר בחודש מאי והוא קיבל החלטה באותו מעמד לכנס את הוועדה הזאת ודרש מאתנו כמועצה כלכלית, שאציג אותה, להכין סקירה על התנהלות הבנקים במגזר הערבי.

<זיאד אבו חבלה: באמת מגיעים לו כל ה"קומפלימנטים".

<זיאד אבו חבלה: השתמשו פה בכל מיני נתונים אך אף אחד לא הזכיר את המחקר שלנו, אפילו לא בשם, של המועצה הכלכלית.

<זיאד אבו חבלה: רבותי, אל תעשו כפי שעשה עיתון "הארץ".

<זיאד אבו חבלה: עיתון "הארץ" לקח את המחקר הזה, פרסם אותו ואפילו לא נתן "קומפלימנט" על זה.

<זיאד אבו חבלה: זה לא מגיע.

אבישי ברוורמן: קיבלת את ה"קומפלימנט".

<זיאד אבו חבלה: תודה.

<זיאד אבו חבלה: נתחיל בממצאים.

<זיאד אבו חבלה: למען האמת, רציתי להתייחס רק לנקודה אחת בכל הקשור לבנק "טפחות", משהו מעניין.

אבישי ברוורמן: אני מבקש מאוד שתנסה להצטמצם ל-2-3 דקות.

<זיאד אבו חבלה: כאשר הייתי מנג'ר ב"ארנסט אנד יאנג", באחת החטיבות בכל הבנקים, שלחתי מכתב למר אלי יונס וביקשתי ממנו: "קוראים לי זיאד אבו חבלה, אני מתמצא במגזר הערבי ואני רוצה בהתנדבות להגיע אליך ולתאר לך את הפוטנציאל הגלום במגזר הערבי".

<זיאד אבו חבלה: מר אלי יונס לא שלח לי תגובה.

<זיאד אבו חבלה: קיבלתי תגובה ממחלקת משאבי אנוש.

<זיאד אבו חבלה: זה מבהיר את הכבוד שקיבלנו ממר אלי יונס.

<זיאד אבו חבלה: הוא אומר לי: אנחנו ב"מזרחי-טפחות" מכירים את הפוטנציאל – המכתב הזה היה ב-2011 – ואנחנו פותחים סניפים במגזר הערבי.

חנא סוייד: השאלה שנשאלת היום, כמה סניפים יש לבנק "מזרחי-טפחות" במגזר הערבי.

חנא סוייד: פתחו סניף, ואני אומר לכם, לא יפתחו עוד סניף כל עוד ה-main stream לא ישתנה.

חנא סוייד: הם השתמשו בסניף של נצרת כפי שאחד המשרדים שבהם עבדתי עשה, שהייתי הערבי היחיד והזמינו אותי לכל כנס כדי לומר: הנה, יש לנו ערבי בין 10 מועמדים.

חנא סוייד: אז הגיע הזמן להגיד את הדבר באופן ברור: רבותי, זאת גזענות בוטה וחצופה.

חנא סוייד: זאת הכותרת שאיתה צריך לצאת מפה.

חנא סוייד: לא אכנס לנתונים כי אין לנו זמן רב.

חנא סוייד: יש לנו בעיה מבנית בשוק האשראי במדינה.

חנא סוייד: לא ייתכן ש-95% מן האשראי נמצא בידי 5 בנקים שלא נוכחים כמעט בכלל במגזר הערבי.

חנא סוייד: מי שאומר פה שיש בעיה של סניפים – כן, יש בעיה של סניפים, אבל לא רק בעיה של סניפים אלא יש לנו בעיה של אשראי.

חנא סוייד: אין אשראי למגזר הערבי.

חנא סוייד: אנחנו במגזר הערבי לא נמצאים על מפת האשראי ולכן אנחנו צריכים לשנות את התחרותיות הזאת במגזר הערבי.

חנא סוייד: אזכיר לך גם עוד נקודה, מר דודו זקן.

חנא סוייד: אני הייתי המועמד לכהן בדירקטוריון בנק "לאומי" ואף אחד מן הבנקים לא תמך בי, פרט למדינה.

חנא סוייד: היום אני מתמודד שוב ואני מקווה מאוד שאזכה, על מנת להביא לשינוי ב-main stream הכל-כך קיצוני, שהם לא מודעים בכלל למה שקורה במגזר הערבי.

<קריאה: זה טעות, אתה מתכוון לבעלי המניות.

חנא סוייד: זיאד אבו חבלה, יש לך עוד משהו להוסיף?

<זיאד אבו חבלה: יש לי המלצות אופרטיביות.

חנא סוייד: תשתדל לקצר בדבריך כי צריך לתת את רשות הדיבור לאנשים נוספים והזמן מוגבל.

<זיאד אבו חבלה: עוד 2 דקות.

<זיאד אבו חבלה: מר דודו זקן הוא רואה חשבון כמוני.

<זיאד אבו חבלה: אם אתה מסתכל על דוח ורואה איזו נקודה צועקת אתה חייב להגיד משהו.

<זיאד אבו חבלה: אם לא אמרת משהו זה סימן שאתה "פישלת".

<זיאד אבו חבלה: כלומר, אם ראית משהו ולא עשית, זה חמור.

<זיאד אבו חבלה: על כן אני מבקש, אדוני היושב-ראש, להכין עבודת חקירה מקצועית על תפקודו של המפקח על הבנקים.

<זיאד אבו חבלה: שלחתי מכתבים והוא לא מתייחס למכתבים הללו.

אבישי ברוורמן: מכיוון שאני קרח יותר גבוה מהקרח הזה, אני כבר אדאג שהדברים יטופלו, אבל עכשיו אנא תסיים את דבריך, אלא אם כן יש לך דברים קונקרטיים.

<זיאד אבו חבלה: אנחנו מדברים על הרגולציה.

<זיאד אבו חבלה: אנחנו כאן בבית הנבחרים שתפקידו כרגולטור.

<זיאד אבו חבלה: לא ייתכן שמדברים על אפליה, מדברים על שיקולים בלתי מקצועיים באי-מתן אשראי ואנחנו שותקים.

<זיאד אבו חבלה: לכן צריכה לצאת מכאן רגולציה שתגיד: רבותי, נתקן את חוק העונשין, שאם נוהגים באפליה או אי-מתן אשראי בשל סיבות בלתי מוצדקות זאת עבירה על חוק העונשין.

<זיאד אבו חבלה: ועוד דבר, דיברו כאן על אשראי של נדל"ן.

<זיאד אבו חבלה: אנחנו באוכלוסייה הערבית רוצים לפתור את בעיית האשראי לפני המערכת הבנקאית.

<זיאד אבו חבלה: יש פה מקום לעשות בהליך חקיקה, לעזור לאוכלוסייה לרשום את הקרקעות שלה בטאבו.

<זיאד אבו חבלה: יש בזה תועלת כפולה, גם למדינה וגם לאזרח, וגם לבתי המגורים.

<זיאד אבו חבלה: בעבר הרשויות המקומיות אמרו: אנחנו מסורבי אשראי.

<זיאד אבו חבלה: לא ייתכן שגם הנדל"ן או מי שהולך לבנות למגורים ילך לבנק "טפחות" או לכל בנק אחר ויגידו לו: לא יכולים לשרת אותך.

<זיאד אבו חבלה: באו הרשויות המקומיות, באה המדינה ונתנה בטוחות, ערבות לבנק "דקסיה".

<זיאד אבו חבלה: יש כאן מקום להוביל מאבק, שהמדינה תיתן ביטחונות.

אבישי ברוורמן: מר זיאד אבו חבלה, כל מה שאני מבקש, כי המטרה שלנו לעבור לפתרונות, אם יש לך הצעות קונקרטיות לגבי שינוי תשלח לי את הדברים.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, על מנת שתהיה "המשכיות שלטונית", הבטחתי את רשות הדיבור לג'עפר פרח.

אבישי ברוורמן: האמינו לי, הייתי שמח להיות ביחד עם ד"ר סוייד בקואליציה, בבקשה.

<ג'עפר פרח: אני רוצה להתחיל מהמקרה הספציפי.

<ג'עפר פרח: באמת יש פה עבירה על החוק של מתן שירותים ציבוריים ויש כמה עבירות נוספות.

<ג'עפר פרח: פנינו למפקח על הבנקים.

<ג'עפר פרח: אל תחכו שהתביעות יגיעו.

<ג'עפר פרח: עשינו את זה עם חברות עסקיות אחרות ונקבעו פיצויים והדבר מקשה על האנשים.

<ג'עפר פרח: אבל אני חושב שחלק מן הסמכויות שלך הן לבדוק את הדברים האלה.

<ג'עפר פרח: כשפונים בנושא של בנקים למשכנתאות בשכונת ואדי ניסנס בלב חיפה, עיריית חיפה אומרת: אנחנו לא נתעסק בזה, ואתם אומרים: אנחנו לא נתעסק בזה.

<ג'עפר פרח: בסופו של דבר הדרך היחידה תהיה שאנחנו נתמודד עם זה או בהפגנות או בתביעות שיוגשו נגד הבנקים על האפליה שהם נוהגים בה.

<ג'עפר פרח: זה קורה בחיפה בוואדי ניסנס בבנקים למשכנתאות.

<ג'עפר פרח: חבר'ה, אל תתפארו בנושא של המשכנתאות.

<ג'עפר פרח: פחות מ-2% מן המשכנתאות שניתנות בישראל ניתנות למגזר הערבי.

<ג'עפר פרח: תקן אותי אם אני טועה.

<ג'עפר פרח: כך ש-70% מפחות מ-2% זה אולי חיפה, נצרת וגם יפו ולוד.

<ג'עפר פרח: בנק "הפועלים", באילו קמפיינים יצאתם לפנות למגזר הערבי?

<ג'עפר פרח: בתקציב העלוב שיש לכם לפנות למגזר הערבי, עם כל הכבוד, אנחנו עוקבים אחרי הקמפיינים והעובדים.

<ג'עפר פרח: הפרויקטים שאתם יכולים לעשות בפנייה לאוכלוסייה הערבית הם הרבה יותר גדולים.

<ג'עפר פרח: גם התמיכה שלכם בעמותות מזערית וגם הפנייה.

<ג'עפר פרח: כל הפרויקט של החיסכון לא מגיע כמעט למגזר הערבי, הוא פסח על המגזר הערבי.

<ג'עפר פרח: לכן אתם חייבים גם להתעסק בפנייה לציבור הערבי בצורה יותר רצינית.

<ג'עפר פרח: אני חושב שהבעיה המרכזית שלנו, שאתם לא מגייסים לקוחות ולא מעניין אתכם.

<ג'עפר פרח: זה גורם למצב שהתשואה על ההון – אני לא מדבר על עמלה פה ועמלה שם – בסך הכול שני בנקים מרוויחים על האוכלוסייה היותר ענייה במדינת ישראל יותר מכל בנק אחר וזה כתוצאה מן הכישלון של המערכת הבנקאית, של הפיקוח, של כל הרגולציה.

<ג'עפר פרח: אין רגולציה שאומרת: בואו תתחילו לעבוד בצורה מסודרת, וגם אם רואים שיש תשואה להון גבוהה יותר לא עושים דבר.

<ג'עפר פרח: זה לא שנה אחת, בואו נסתכל על הדוחות של כל 10 השנים האחרונות, אתם פחות או יותר שומרים על הובלה, וזה פעם בנק "ערבי-ישראלי" ופעם בנק "מרכנתיל-דיסקונט".

<ג'עפר פרח: זה לא שבנק "לאומי" מתחרה בבנק "ערבי-ישראלי".

חנא סוייד: כי אין תחרות בכלל.

<ג'עפר פרח: אין תחרות ואתם רואים את זה, בפיקוח על הבנקים אתם רואים את זה.

<ג'עפר פרח: אותו מכתב הפנינו לרשות להגבלים עסקיים.

<ג'עפר פרח: אם הרשות להגבלים עסקיים מסוגלת לבדוק את תיאום המחירים במאפיות אני לא רואה סיבה מדוע הם לא בודקים את מה שקורה במערכת הבנקאות כשזה נוגע למגזר הערבי.

<ג'עפר פרח: היה לנו ניסיון עם מר ירון זליכה כאשר היה חשב כללי של משרד האוצר, בנושא הקרנות לעסקים קטנים.

<ג'עפר פרח: יצא מכרז, הבנק "הבינלאומי" זכה במכרז, אך כמעט אף עסק ערבי לא קיבל.

<ג'עפר פרח: זה בערבות מדינה.

<ג'עפר פרח: אמרתי לו: תשמע, לך לבנק "מרכנתיל", לך תוציא את בנק "מרכנתיל".

<ג'עפר פרח: ההקצאה שהיתה לבנק "מרכנתיל" לקח כמעט 5 שנים עד שהבנק התחיל לנצל אותה.

<ג'עפר פרח: אתה רואה את רמת הניצול, גם כשיש כסף בערבות המדינה, שהבנקים שפועלים במגזר הערבי, הבנקים בכלל – הבנק "הבינלאומי" לא פועל במגזר הערבי, כמעט ולא נתן כסף אשראי, כאשר זה כסף בערבות המדינה.

<ג'עפר פרח: אי אפשר להגיד שכאשר מדובר בכסף בערבות המדינה המדינה לא יכולה להציב תנאים שכן יאפשרו יותר נגישות למגזר הערבי.

אבישי ברוורמן: אני מאוד מודה לך.

אבישי ברוורמן: אני מבקש לשמוע את אימן סייף, ראש הרשות לפיתוח כלכלי במגזר הערבי במשרד ראש הממשלה, בבקשה.

<אימן סייף: אני ממשרד ראש הממשלה.

<אימן סייף: אני כמובן מגנה את כל הפעילות הזאת.

<אימן סייף: כמובן זה דבר שאנחנו לא יכולים להסכים לו.

<אימן סייף: ברשותך, אתמקד בפתרונות.

<אימן סייף: שמענו כאן באמת על כל החסמים.

<אימן סייף: אני חושב שיש היום פתרונות וצריך להעצים ולהגביר אותם.

<אימן סייף: למשל בכל הקשור לאשראי לעסקים קטנים, חבר הכנסת פריג' יצא כבר, אז היום המודל הזה של קרנות בערבות מדינה – אבנר ורד הוא ה"אבא" של הקרנות הללו מטעם המדינה – עובד.

<אימן סייף: בשנה-שנתיים האחרונות יש גידול משמעותי בלקיחת הלוואות לעסקים קטנים.

אבישי ברוורמן: אתה אדם שאמון על מספרים.

אבישי ברוורמן: מה היה לפני שנתיים ומה היום, גם באחוזים וגם אבסולוטית?

<אימן סייף: בסך הכול צריך להבין, הבנקים העמידו בערבות מדינה כמעט 4.5 מיליארד שקלים לכל העסקים הקטנים במדינת ישראל.

<אימן סייף: חלקו של המגזר הערבי מתוך הסכום הזה עומד על כ-300-350 מיליון שקלים.

<אימן סייף: זה עדיין שיעור מאוד-מאוד נמוך, אבל היום המנגנון שעובד בשטח, קרי: BDI וחברת "תבור", נכנסים לישובים הערביים ועובדים עם העסקים על מנת להנגיש את זה יותר לעסקים.

<אימן סייף: הדבר השני שאני רוצה להתייחס אליו הוא קרנות חוץ-בנקאיות.

<אימן סייף: יש היום בעולם גם מודלים של קרנות חוץ-בנקאיות.

<אימן סייף: גם פה מדינת ישראל תצטרך לקדם את זה ולהקים את זה.

<אימן סייף: ציינת גם את הדוגמה של ה-micro finance של פרופ' מוחמד יונוס.

<אימן סייף: אנחנו הקמנו ביחד עם הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים במשרד הכלכלה קרן של 21 מיליון שקלים ביחד עם "קורת" שנותנת הלוואות חוץ-בנקאיות לנשים במגזר הערבי.

אבישי ברוורמן: איך זה עובד?

<אימן סייף: מצוין.

<אימן סייף: עד עכשיו נתנו כמעט 1,700 הלוואות לנשים שמקימות עסקים בתוך הבית.

<אימן סייף: זה חוץ-בנקאי, ערבות הדדית.

<אימן סייף: זה עוד מודל שאפשר לאמץ.

<אימן סייף: לגבי סוגיית הנדל"ן- - -

אבישי ברוורמן: דיברנו על זה בזמנו.

אבישי ברוורמן: אתה עם המוח שלך, קח את החבר שלך סייד קשוע, הישראלי הכי חכם בינינו ושימצא לזה פתרון.

<אימן סייף: אני מזכיר לך, בהחלטת הממשלה שאתה הובלת על תוכנית החומש ל-13 הישובים יש ועדה שהקמנו ביחד עם רשות המסים ומשרד המשפטים, שתיתן פתרונות לרישום קרקעות במגזר הערבי.

<אימן סייף: הוועדה הזאת גיבשה את המלצותיה.

<אימן סייף: אנחנו מביאים אותן לוועדת ההיגוי בראשות מנכ"ל משרד ראש הממשלה.

אבישי ברוורמן: מתי נוכל לראות את זה?

<אימן סייף: אני מקווה מאוד שבחודש-חודשיים הקרובים יהיו לנו המלצות.

אבישי ברוורמן: אני מבקש, הרמדאן כבר נגמר.

אבישי ברוורמן: אבל אתה יודע, אימן סייף, הלא אנחנו אנשים אחים אתה ואני.

אבישי ברוורמן: אחרי החגים, אני רוצה באוקטובר לכנס את ועדת הכלכלה בנוגע לפתרון, מה עושים עם הזכויות, איך פותרים את זה, כדי לקדם את זה.

באסל גטאס: כבוד היושב-ראש, גם אולי לערב את עניין המוסדיים שדנו בו בישיבה לפני האחרונה, איך המוסדיים יכולים להתחיל לתת אשראי בכלכלה הערבית על-ידי מתן ביטחונות לתשואה.

<אימן סייף: אני רוצה לסכם ולהגיד, יש היום פרויקטים אדירים שקורים בתוך המגזר הערבי.

<אימן סייף: צודק חבר הכנסת חנא סוייד שאמר, ואשתמש במילה קצת גסה: אתם תהיו מטומטמים אם לא תנצלו את ההזדמנות הזאת להיכנס לישובים ערביים וללוות את הפרויקטים האלה.

<אימן סייף: אציג לכם דוגמה.

<אימן סייף: בסח'נין למשל אנחנו מקימים עכשיו 1,600 יחידות דיור בבנייה רוויה.

<אימן סייף: ואל תגיד לי רישום מקרקעין או לא רישום מקרקעין.

<אימן סייף: זה על קרקע המדינה, זה רשום.

<אימן סייף: כל שאנו צריכים זה שני דברים, שתלוו את הקבלנים.

<אימן סייף: דרך אגב, יש גם קבלנים יהודים שנכנסו שם, לא כולם קבלנים ערבים.

<אימן סייף: תנו ליווי פיננסי לקבלנים שייכנסו לשם.

<אימן סייף: לא יכול להיות שקבלן שעובד בכרמיאל מקבל אשראי מן הבנק וכאשר הוא בא לעבוד בסח'נין הוא לא מקבל אשראי.

אבישי ברוורמן: יפה.

<אימן סייף: דבר שני, הלקוחות, הצרכנים צריכים משכנתאות.

<אימן סייף: יש לנו עוד בהרבה ישובים המון פרויקטים.

<אימן סייף: כל מה שהם צריכים הוא אשראי.

אבישי ברוורמן: מה שאמר עכשיו אימן סייף, בואו נהיה ספציפיים.

אבישי ברוורמן: מי מלווה את הפרויקט בסח'נין?

אבישי ברוורמן: אתה יודע מאין הקבלנים לוקחים אשראי?

<אימן סייף: בטח, אנחנו עובדים איתם.

אבישי ברוורמן: אני רוצה לקבל דיווח.

אבישי ברוורמן: המקרה הזה הוא דוגמה, פרויקט שדיברנו עליו, נכנסנו בהתחלה והפרויקט מתקדם.

אבישי ברוורמן: אם בנקים עוצרים את זה הייתי רוצה מאוד לדעת.

<ג'עפר פרח: נקשר אותך לאחד הקבלנים שכבר יש לו בעיה לגייס אשראי.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: אני מתקרב לסיכום.

אבישי ברוורמן: טארק עואד מ"פרו גז", בבקשה.

<טארק עואד: אני פעיל בתחום הגז בירדן, ברשות הפלסטינית ובישראל ואני מייצג את המגזר העסקי הערבי, את הקהילה העסקית בעצם.

<טארק עואד: אם אני יכול לקבל מהממשל האמריקאי רבע מיליון דולר לערוך את הבדיקה בירדן, אני לא מצליח לקבל את זה בישראל, למרות שיש לי את כל האמצעים.

אבישי ברוורמן: מה אתה מקבל בישראל?

<טארק עואד: "גורנישט".

<טארק עואד: זה בערבית.

<טארק עואד: ..

אבישי ברוורמן: "גורנישט", או Rien de tout למי שעלה מצרפת.

<טארק עואד: אנחנו זקוקים לכמה כלים שאפשר לטפל בהם.

<טארק עואד: לפי דעתי יש לנו שני מרכיבים עיקריים בסיפור הזה.

<טארק עואד: BDI ו"דן אנד ברדסטריט" לא עושים נכון קריטריונים למגזר הערבי.

<טארק עואד: יושב סטודנט בקומה ה-22 עם כוס של אספרסו ואומר: אני צריך לדרג את סאמר נחלה או את תמים יאסין, והוא מקבל דירוג לא נכון, ואז הבנק מסתמך עליו.

חנא סוייד: זה לא אספרסו.

חנא סוייד: זה קפה הפוך.

<טארק עואד: לפי דעתי צריך להקים ועדה עד אוקטובר, ועדת בזק, לפנות לבנקים ולדעת את הקריטריונים לקהילה העסקית הערבית, ויש קהילה עסקית ערבית והיא "בועטת" ונמצאת כל הזמן ולא מקבלת את האשראי שמגיע לה.

<טארק עואד: יש דוגמה נחמדה.

<טארק עואד: היינו במשלחת עם אימן סייף ממשרד ראש הממשלה בארצות-הברית לביקור ב-SBA (Small Business Administration), וראינו מודל שאני חושב שצריך לאמץ אותו.

<טארק עואד: הבנקים פעם ברבעון מגישים לוועדה הנכבדה הזאת פירוט למי נתנו אשראי, למי לא נתנו אשראי ומה הסיבות לכך.

<טארק עואד: העניין טמון בשאלה למה לא נתנו אשראי ואיך היחס הזה, האם הוא גדל או קטן.

<טארק עואד: ברשותך, רק עוד נקודה.

<טארק עואד: אני חושב שאתם לא שמים לב.

<טארק עואד: אני עד היום בכפרים, לא עברתי לערים, אני גר בכפר יאסיף.

<טארק עואד: התופעה של ה-change, כאשר אתם כבנקים לא נותנים את האשראי המערכות של ה-change נכנסות לתמונה.

<טארק עואד: יש היום change בין הכפרים, בין הערים.

<טארק עואד: תיכנס לכפר יאסיף, תשים כסף ותקבל אותו בטייבה.

<טארק עואד: אם תמצאו בבנק ישראל היום את מספר ה-change שנפתח, שהוא הפתרון היקר יותר מהבנקים שדיברו עליהם, לא שאין כוונות טובות, אבל מחנק האשראי היום במגזר הערבי לא מחלחל, אנחנו לא מרגישים את האשראי מחלחל למטה.

<טארק עואד: הזמן של הערבים כ"אהבלים פיננסיים" נגמר, לא יותר.

<טארק עואד: לא יכולים להגיד לנו שאנחנו לא מבינים בכלכלה, למרות שמנהלי הבנקים שאני נתקל בהם הם אנשים צעירים שלמדו איתי באוניברסיטה.

<טארק עואד: אנחנו יציר הכלכלה הישראלית.

<טארק עואד: אם המפקח על הבנקים לא ישים ידיו על העניין, אנחנו לא רוצים להגיע למצב כאשר נתוני ה-OECD, ועד עכשיו היינו מאוד מתונים בדיווחים שלנו ל-OECD – חבר'ה, תשמעו, זה לא הולך, זה לא הולך.

<טארק עואד: שאלתי את נציג ה-SBA בוושינגטון כאשר היינו שם עם אימן סייף איך הוא יודע שהשחורים מקבלים את הכסף.

<טארק עואד: הוא אמר לי: מה זאת אומרת?

<טארק עואד: יש את ה-penalty.

<טארק עואד: אני לא רואה את ה-penalty פה.

<טארק עואד: שם הבנק מקבל penalty אך אצלנו אין penalty.

<טארק עואד: אם אתה תגיד לי שזה לא עניין של ש"ג, זה עניין שאנחנו יודעים שהאשראי של הערבים היום גדל, וגם של אוכלוסיות אחרות, אנחנו צריכים להיות במארג הזה שנקרא ישראליות, אנחנו צריכים לקבל את האשראי שמגיע לנו וגם שיהיה penalty, שיגיד המפקח על הבנק שהדברים ידועים ושתהיה שקיפות במובן האמריקאי, לא במובן הישראלי, שאנחנו יושבים היום ואומרים: לא קורה כלום.

<טארק עואד: בטח חברי הכנסת יודעים את המתח שיש היום בתוך הקהילה העסקית ושהעסק שלנו, של המשפחות, הוא לא של אקזיט אלא עסק של חיים.

<טארק עואד: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: יפה מאוד.

אבישי ברוורמן: טארק עואד, אני כל-כך מודה לך, גם על ההמלצות שלך.

אבישי ברוורמן: דוד זקן מקשיב לכל מילה.

אבישי ברוורמן: עכשיו אנחנו לא צריכים להתגונן.

אבישי ברוורמן: אני רוצה לשמוע עוד את רן מלמד ואז ידבר דוד זקן ואני אסכם.

אבישי ברוורמן: אנחנו חייבים לצאת לעידן חדש.

אבישי ברוורמן: אני מציע לך, מר רבינוביץ, שתעביר את זה גם למר פרל.

אבישי ברוורמן: אני פונה אליכם לאור מה שנאמר כאן לחשוב על עידן חדש שבו אתם יוזמים וגם הממשלה, ולפעול, ולא חשובות הכותרות השונות.

אבישי ברוורמן: מה שנאמר כאן, מה שטארק עואד אמר ומה שתמים יאסין דיבר – תשמע, לא צריך להגיד יותר שום דבר.

אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים לבנות פה חברה, לא רק הוגנת, אלא חברה שתפרח כלכלית, והפוטנציאל פה אדיר, אני אומר לך, הוא אדיר.

אבישי ברוורמן: רן מלמד, אחריו המפקח על הבנקים ואני אסכם.

<רן מלמד: אני רוצה לחזור, ברשותכם, למקרה הקטן של הגזענות של בנק "מזרחי" ואגיד לכם את זה בצורה מאוד ברורה.

<רן מלמד: בנק "מזרחי" הוא בנק גזען, לא רק כלפי האוכלוסייה הערבית, יש גם אחרים, אבל הוא בנק גזען.

אבישי ברוורמן: דווקא בנק "מזרחי"?

<רן מלמד: בנק "מזרחי" הוא בנק גזען.

<רן מלמד: אם ירצו שאני אספק הוכחות, אספק לא מעט הוכחות בנושא הזה.

<רן מלמד: אני אומר את הדברים לפרוטוקול, שהם יהיו ברורים.

<רן מלמד: יש גם אחרים, אבל הוא בנק גזען.

אחמד טיבי: הם מכחישים שהם גזעניים?

<ג'עפר פרח: הם לא מתרגשים, לפחות.

<רן מלמד: הוא לא מתרגש.

<רן מלמד: אני חושב שבמקרי גזענות כפי שהיו, והם לא היחידים, המקרה שפורסם לגבי בנק "מזרחי" הוא לא היחיד, הם מתחילים לצוץ, והם יצוצו עוד הרבה, צריך המפקח על הבנקים, ואם לא הוא אז צריך אתה אדוני היושב-ראש בהובלת הוועדה ובחקיקה, לחייב את הבנקים בעונשים אישיים של המנהלים ולהגדיל את העונשים שהיה אפשר לקבל דרך חקיקה של אפליה בשירותים או דברים אחרים, שהם עונשים קטנים, של 50,000 שקל ללא הוכחת נזק, למיליון שקל ללא הוכחת נזק על הבנק ועל המנהל, על מנכ"ל הבנק.

<רן מלמד: רק אחרי שיוטלו עונשים אישיים ברמה גדולה שכזאת הבנקים פתאום יוציאו מעצמם את העשבים השוטים לפני שהם יצליחו לגדול.

<רן מלמד: אני גם מצפה מבנק "מזרחי-טפחות" לצאת במודעות גדולות של התנצלות לקליינט שנפגע.

<רן מלמד: לא לחכות עד שהבנק יסיים את הבדיקות שלו, לא לחכות עד שמר זקן יגמור את קבלת ההחלטות ויחליט מה צריך לעשות, אלא כבר היום לקבוע, להוציא מודעות התנצלות גדולות בעיתונות הערבית ובעיתונות הכתובה בעברית על הנושא הזה, ויש להעניש בסכום כסף גבוה מאוד את המנכ"לים של הבנקים באופן אישי.

אבישי ברוורמן: אני מודה לך.

אבישי ברוורמן: מילה אחרונה לאמנון בארי סוליציאנו מ"קרן אברהם", אבל בקצרה, לגבי פתרונות.

<אמנון בארי סוליציאנו: 20 שניות.

<אמנון בארי סוליציאנו: יש פה אפליה על רקע לאומי בין יהודים וערבים.

<אמנון בארי סוליציאנו: ערבים מקבלים שירותי בנקאות טובים פחות מאשר יהודים במדינת ישראל.

<אמנון בארי סוליציאנו: צריך לתקן את חוק הבנקאות, להכניס איסור אפליה על רקע לאומי.

<אמנון בארי סוליציאנו: זה מכשיר אחד.

<אמנון בארי סוליציאנו: זה יכול לצאת מהבית הזה.

<אמנון בארי סוליציאנו: מכשיר שני, אצל הרגולטור, דיווחים תקופתיים רבעוניים.

<אמנון בארי סוליציאנו: להגדיר את העניין הזה של אפליה על רקע לאומי בשירותי בנקאות כנושא דגל ולדרוש דיווחים מן הבנקים על בסיס רבעוני.

אבישי ברוורמן: אני מודה לך.

אבישי ברוורמן: מר דודו זקן, אני חושב שהדבר הכי חשוב שהיה כאן, זאת הישיבה הטובה ביותר שבה אני נכחתי בנושאים האלה מכיוון שבעבר לעתים היה מסע קיטורים, ובואו נגיד שהשיח הציבורי עוד היה כזה שכולם אמרו: טוב, אנחנו נבדוק ונעביר את זה הלאה וייצא דוח וייצא פה וייצא שם.

אבישי ברוורמן: הסיפור הזה נגמר, אנחנו בעידן חדש.

אבישי ברוורמן: גם בכנסת וגם בנק ישראל צריך לעלות ליגה בנושא הזה, ואני מצפה לכך גם מן הבנקים.

אבישי ברוורמן: הדבר הכי חשוב שקרה פה, שאתה גם הקשבת והבנת שאנשים מדברים פה מדם לבם.

אבישי ברוורמן: הכעס הזה יפרוץ בכל מיני דרכים על-ידי אזרחים שרוצים להניע את הכלכלה הישראלית.

אבישי ברוורמן: המנהיגות בבנק ישראל, שלך ושל מי שיבוא לשמש בתור נגיד הבנק – סטנלי פישר התחיל בנושא הזה, אני יודע עד כמה זה היה חשוב לו, אבל עכשיו אנחנו צריכים לעלות ליגה.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<דוד זקן: תודה ליושב-ראש הוועדה.

<דוד זקן: אני רוצה קודם כול להתייחס למקרה הספציפי.

<דוד זקן: אני מסכים לדברים שאמר חבר הכנסת ד"ר סוייד.

<דוד זקן: המקרים האלה אין להם מקום, הם נבדקים על-ידי הבנקים, הם ייבדקו על-ידינו ואם יהיה חשש – תיכף אדבר גם על המצב החוקי – לעבירה פלילית, כי היום הדברים הללו מוגדרים כעבירה פלילית, נפעל.

<דוד זקן: מר מלמד, אין למפקח על הבנקים סמכויות להטיל עיצום כספי.

<רן מלמד: אז נייצר אותן.

אבישי ברוורמן: אנחנו נשנה את זה בחקיקה.

<דוד זקן: הם יועברו לפרקליטות המדינה להמשך הטיפול שלה.

<דוד זקן: אגב, אין הבדל בין אפליה שנמצאת בתוך המערכת הבנקאית או במקום אחר לעניין אותו חוק של איסור אפליה.

<רן מלמד: יש הבדל, כי לכם יש אחראיות מיוחדת כבנקים.

<דוד זקן: במערכת הבנקאות יש עוד חוק, לא רק החוק של איסור האפליה, שקובע שבנק חייב לתת שירותים בסיסיים – ותיכף אדבר על האשראי שזה עיקר הבעיה שהועלתה פה – לכל אזרח במדינת ישראל.

<דוד זקן: אם מישהו חושב שזה לא מתקיים, צריך גם לפנות אלינו אבל גם אפשר להגיש תלונה וגם אפשר לתבוע.

<דוד זקן: היום ללא הוכחת נזק בית-המשפט רשאי לפסוק פיצויים של 50,000 שקל.

<רן מלמד: אנחנו רוצים שזה יהיה מיליון שקל.

אבישי ברוורמן: הם אמרו דברים, אבל כשאני מקשיב לתמים יאסין ולטארק עואד, אלה אנשי עסקים מן השורה הראשונה שלא יכולים לקבל אשראי.

<דוד זקן: עוד אגיע לאשראי.

אבישי ברוורמן: אתה מבין את הנקודה הזאת?

אבישי ברוורמן: זה שונה כאשר לו או לאחיו יש שותף יהודי.

אבישי ברוורמן: אתה מבין שיש פה בעיה, גם בעונשים, גם בחקיקה.

אבישי ברוורמן: האצבע מופנית היום כלפיי וכלפיך.

אבישי ברוורמן: לגבי השרים – עוד נדבר עליהם.

<דוד זקן: אגיע לנושא האשראי, כי הנושאים של אי פתיחת חשבון ואפליה הם חמורים יותר.

<דוד זקן: לגבי מתן אשראי, עלו כאן הצעות לדיווח וכן הלאה.

<דוד זקן: יש מודל, יש מדיניות, יש נהלים לבנקים.

<דוד זקן: אני חושב שחמור אם המודלים של סיכון אשראי יהיו מבוססים על הלאום, כלומר אם יהיה רשום שם "ערבי" או "יהודי".

<אמנון בארי סוליציאנו: הם מבוססים על הלאום, אבל זה לא רשום.

<דוד זקן: זה לא רשום כי הם עובדים לפי המודלים האלה.

<דוד זקן: מישהו הזכיר כאן חברות כמו BDI.

<דוד זקן: המודלים הללו לרוב ממוחשבים, עובדים על פרמטרים כלכליים.

<דוד זקן: אנחנו נבדוק שהפרמטרים הם כאלה.

<דוד זקן: הפרמטר של דת, מין או גזע לא צריכים לשמש כפרמטרים של מתן אשראי.

<דוד זקן: לבנק מותר לא לתת אשראי מסיבות כלכליות בלבד, ובנקים עושים את זה.

<דוד זקן: לפעמים יהיו מקרים מוצדקים לא לתת אשראי אך אם יהיו מקרים לא מוצדקים אנחנו נטפל בהם.

<דוד זקן: הפיקוח על הבנקים מטפל ב-6,000 פניות בשנה.

<דוד זקן: לקראת הדיון הזה בדקנו כמה פניות יש בתלונות על נושא של אפליה, לא דיברו על אלמנט כלכלי או לא, ומצאנו פניות ספורות בלבד.

<אמנון בארי סוליציאנו: זה אומר שאין אמון במערכת.

<דוד זקן: אני מנצל את הבמה וקורא לכל לקוח שחש אפליה על כל רקע מגזרי, ולא משנה איזה מגזר, לפנות אלינו.

<דוד זקן: נעמיד את כל המשאבים ביחידה לפניות הציבור כדי לבדוק את הפניות האלה ולתת להן עדיפות, קלה כחמורה.

<זיאד אבו חבלה: העבירו לכם פניות ואתם לא עושים את עבודתכם.

<דוד זקן: אני לא מדבר על פניות על כך שלא בחרו באדם להיות דירקטור בבנק "לאומי".

<דוד זקן: אני מדבר על פניות של אנשים- - -

<זיאד אבו חבלה: אני מבקש שתחזור בך מדבריך.

<זיאד אבו חבלה: זאת פנייה שפניתי אליך על חקירת התנהלות הבנקים במגזר הערבי, אפילו בנק "לאומי".

<זיאד אבו חבלה: אתה חייב לענות.

<דוד זקן: ברגע שיהיו פניות מנומסות אנחנו גם נענה.

אבישי ברוורמן: תקשיב רגע, אנחנו היום "אילי פאת מת", אנחנו בעידן חדש.

אבישי ברוורמן: אני מבקש, זיאד אבו חבלה אמר שהיתה פה פנייה.

אבישי ברוורמן: אני מבקש מהיום שאתה תקצה לזה את האנשים המתאימים ואז תהיה מערכת בקרה, שאם אנשים פונים ואין תגובה זה לא יעבור.

אבישי ברוורמן: קח את זה עכשיו בעדיפות גבוהה יותר.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

<זיאד אבו חבלה: זה בא מאתנו.

<דוד זקן: אני גם רוצה להתייחס לנושא הבעיה, לא נצא פטורים בלא כלום, וגם לנושא של העבודה שמרכז המחקר והמידע של הכנסת עשה לבקשת חבר הכנסת טיבי.

<דוד זקן: יש שם את נושא הסניפים, יש את נושא העמלות.

<דוד זקן: אני רוצה להדגיש, העמלות נמצאות בטיפול, כפי שאמר כאן הנציג של בנק "ערבי-ישראלי", הבנק הוריד את העמלות החל מ-1 באוגוסט והשווה אותן לעמלות של בנק "לאומי".

<דוד זקן: אנחנו גם ניתן דגש על טיפול בשיטת המסלולים.

באסל גטאס: זה נעשה רק עכשיו?

באסל גטאס: מה היה ההבדל לפני 1 באוגוסט?

<דוד זקן: לפני 1 באוגוסט הם היו יותר גבוהים כפי שדווח לוועדה.

<דוד זקן: דיברתם על העבודה של מרכז המחקר והמידע של הכנסת ועל העבודה של ארגון כזה ואחר.

<דוד זקן: זה פשוט צילום של אותו גרף שאני מדווח בכל חצי שנה לוועדת הכלכלה.

אבישי ברוורמן: צדיקים [קרי: עמי צדיק] מלאכתם נעשית בידי זקנים [קרי: דוד זקן]...

<דוד זקן: אני לא אומר שאין בעיה.

<דוד זקן: אנחנו ניתן דגש במעבר למסלולים, ולמסלול בסיסי שיהיה לנושא של הבדלים במחירים בין מגזרים, וגם לנושא של מרווח הריבית.

<דוד זקן: למרות שהמסקנה הסופית של מרכז המחקר והמידע של הכנסת מהרגרסיה היתה שאם מביאים בחשבון את הסיכון אין הבדל משמעותי, זה מופיע בסוף העבודה, נבחן יותר לעומק בחלוקה לפי תתי-מגזרים, כפוף למידע שיש ולמידע שנאסף.

<דוד זקן: תבינו, אני חושב שמסוכן שמידע שנאסף – שאל אותי חבר הכנסת פריג' כמה אשראי נותנים לעסקים קטנים ערביים.

<דוד זקן: אי אפשר לדעת, אין סימון של עסק קטן ערבי ועסק קטן יהודי.

<ג'עפר פרח: עכשיו אימן סייף הציג את הנתון.

<אימן סייף: הצגתי נתון על אשראי בערבות מדינה.

<דוד זקן: זה משהו אחר, הוא הציג כמה הקרן נתנה.

<ג'עפר פרח: אפשר לשלוף את הנתון.

<ג'עפר פרח: חשוב לחדד את זה.

אבישי ברוורמן: כל דבר אפשר לעשות, גם באמצעות "פרוקסי", אבל זה שאלה אחרת, נעזוב אותה.

<דוד זקן: לא נתעלם מן הקריאה שיוצאת מוועדת הכלכלה, ואני מצפה גם מהבנקים לא לעשות את זה.

<זיאד אבו חבלה: אולי צריך להיות דיווח נפרד בדוחות הכספיים, חבר הכנסת ברוורמן.

<זיאד אבו חבלה: אני חושב שחלק מן ההצלחה של הדיון היום, שבנק "ערבי-ישראלי" מדווח באופן נפרד על הדוחות הכספיים שלו ועל זה יש לנו את הכלים לבדוק אותו.

<זיאד אבו חבלה: אני בדעה שיש לחייב את הבנקים כולם לדווח על "סגמנטים", כלומר איזה אשראי הולך למגזר הערבי, איזה אשראי הולך למגזר היהודי.

<זיאד אבו חבלה: זה מה שיוביל לשינוי.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: אני רוצה לסכם.

אבישי ברוורמן: קודם כול, אני מודה לכם על הדיון.

אבישי ברוורמן: זה היה דיון ארוך וממצה.

אבישי ברוורמן: אני מודה לחברי הכנסת ולכל מי שהגיע.

אבישי ברוורמן: חשוב לנו שנצא לדרך חדשה ושתהיינה תוצאות.

אבישי ברוורמן: כפי שביקשתי כבר, ועדת הכלכלה דורשת בתוך שבוע לקבל דיווח מפורט על מקרי האפליה, הסיבות לאי פתיחת החשבונות לאוכלוסייה הערבית, מבנק "הפועלים" ומבנק "מזרחי-טפחות".

אבישי ברוורמן: אודה לכם מאוד אם בעקבות הסיפור של תמים יאסין, שהיה סיפור שפשוט זעזע אותי כאן, נקבל גם תשובה בנושא הזה.

אבישי ברוורמן: לאילו בנקים פנית?

<תמים יאסין: לבנק "מזרחי", סניף נתניה.

אבישי ברוורמן: תוך שבוע אני רוצה גם תשובה למקרה הזה.

אבישי ברוורמן: זה מקרה שזועק לשמים.

אבישי ברוורמן: הוועדה פונה למפקח על הבנקים ודורשת כי המפקח יפעל בנחישות ויכין תוכנית לטיפול בבעיית האשראי למגזר הערבי, כולל התמחור של השירותים הבנקאיים.

אבישי ברוורמן: בנוסף, על המפקח לפעול להגברת הרגולציה כדי למנוע הישנות של מקרי אפליה, ולהציג סנקציות ברורות על בנקים שיתברר כי הם מסרבים לפתוח חשבונות או לתת אשראי מהסיבות שפירטנו.

אבישי ברוורמן: אני סומך על הנגיד או הנגידה הבאים של בנק ישראל ועל המפקח על הבנקים שיבצעו זאת.

אבישי ברוורמן: במידה ולא יעשו כן, אם לא תהיה תוכנית ברורה למניעת אפליה ואכיפה תקיפה ועדת הכלכלה תפעל לקידום חקיקה בנושא.

אבישי ברוורמן: תודה רבה לכם.