הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 19, פרוטוקול מספר 20, 2013-07-23 12:30

יעקב מרגי: שלום לכולם, ברוכים הבאים, לאורחים שלנו.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה המיוחדת לזכויות הילד.

יעקב מרגי: הנושא על סדר היום, החופש הגדול והסכנה שבאינטרנט.

יעקב מרגי: כולנו יודעים שרשת האינטרנט הפכה להיות מגרש המשחקים המרכזי של הילדים.

יעקב מרגי: אני טוען, גם של המבוגרים.

יעקב מרגי: חלק גדול משעות הפנאי של הילדים היום הוא סביב הרשת.

יעקב מרגי: האפשרויות הן רבות, הנושאים הם רבים ומגוונים.

יעקב מרגי: כמו שהמגרש משחקים ליד הבית, בשכונה, היו בו גם אתגרים וגם סכנות שהיה צריך להיזהר בהן, כנ"ל גם המגרש הזה שנקרא רשת האינטרנט, והדיון פה בעיצומה של חופשת הקיץ של התלמידים מבתי הספר.

יעקב מרגי: אנחנו מקיימים כאן דיון בעקבות בקשה של יושבת ראש הוועדה, חברת הכנסת אורלי לוי, שנבצר ממנה להגיע.

יעקב מרגי: היא ביקשה ממני לנהל את הדיון ועשיתי זאת בשמחה.

יעקב מרגי: אני רוצה להודות להנהלת הוועדה.

יעקב מרגי: אני הייתי רוצה לתת את רשות הדיבור לאיגוד האינטרנט שיתחילו עם סקירה פחות או יותר.

יעקב מרגי: לאחר מכן ניתן להתייחס לאנשי משרד החינוך, משטרת ישראל, לגופים, עמותות, ארגונים שירצו לדבר.

יעקב מרגי: אשמח לשמוע גם נציגות מהתלמידים על מה שנאמר כאן ואיך צריך להתמודד.

יעקב מרגי: בבקשה.

<מי-טל גרייבר שוורץ: מי-טל שוורץ, סמנכ"לית קשרי ממשל ורגולציה באיגוד האינטרנט הישראלי.

<מי-טל גרייבר שוורץ: אני רוצה להתחיל בכמה מילים קצרות לגבי האיגוד, למרות שרוב המשתתפים פה מכירים את האיגוד כבר הרבה שנים.

<מי-טל גרייבר שוורץ: אנחנו גוף ללא מטרות רווח, שהמטרה שלו לקדם את האינטרנט בארץ.

<מי-טל גרייבר שוורץ: חלק מהפעילויות שלנו הן פעילויות תשתיתיות.

<מי-טל גרייבר שוורץ: אנחנו מנהלים את מרשם שמות המתחם ואת מחלקת האינטרנט הישראלית.

<מי-טל גרייבר שוורץ: פה אנחנו מתעסקים בצד החברתי, הקהילתי, שאנחנו עוסקים במשך בערך 10 שנים בנושא של קידום גלישה בטוחה באינטרנט.

<מי-טל גרייבר שוורץ: אני מפה אעביר את השרביט לאורנה היילינגר, מנהלת מרכז אינטרנט בטוח באיגוד.

<אורנה היילינגר: צהריים טובים, כמו שמי-טל אמרה, שמי אורנה ואני מנהלת את המרכז לאינטרנט בטוח.

<אורנה היילינגר: זה קצת ציני שהדיון נקרא "הסכנות באינטרנט", כי האיגוד כאיגוד חושב שהאינטרנט זה מקום טוב ויש חשיבות מאוד גדולה - - -

יעקב מרגי: גם במקומות טובים יש סכנה.

<אורנה היילינגר: נכון, ועל אף הסכנות זה מקום חיובי, וזה כמו שאמרת בהתחלה, חבר הכנסת, הילדים חיים באינטרנט.

<אורנה היילינגר: זה העולם שלהם.

<אורנה היילינגר: בעצם באינטרנט זה הרחוב שלנו.

<אורנה היילינגר: כשאנחנו היינו צעירים, הרחוב היה המקום שלנו.

<אורנה היילינגר: לילדים זה הרשת.

<אורנה היילינגר: רק במאמר מוסגר, כשחיפשתי תמונה להציג, התקשיתי למצוא תמונה עדכנית.

<אורנה היילינגר: התמונות של ילדים משחקים ברחוב, הן תמונות ישנות, חלקן הגדול אפילו בשחור-לבן.

<אורנה היילינגר: רק, לאן הגענו במקום הזה.

<אורנה היילינגר: מחקרים אומרים שהילדים נמצאים מול מסכים, בין אם זה טלוויזיה, בין אם זה סמרטפון, בין אם זה אייפוד, אייפון וכל מה שקשור בזה.

<אורנה היילינגר: סך כל הזמן שהם נמצאים, הוא יותר מסך כל הפעילויות האחרות שהם עושים ביום.

<אורנה היילינגר: עוד נתון לסבר את האוזן, נערה בת 14 מקבלת 500 "וואטס-אפים" ביום.

<אורנה היילינגר: נער, 400.

<אורנה היילינגר: אנחנו הבנו שצריך לעשות שינוי.

<אורנה היילינגר: שאלנו בינואר את הציבור כמה שאלות.

<אורנה היילינגר: 88% מהנשאלים אמרו שחשוב שיהיה גוף מרכזי שיטפל בנושא.

יעקב מרגי: מהו הנושא?

<אורנה היילינגר: גלישה בטוחה.

<אורנה היילינגר: 82% מהנשאלים לא ידעו למי הם צריכים לפנות.

<אורנה היילינגר: לא היתה כתובת אחת מסודרת.

<אורנה היילינגר: עוד נתון שהוא קצת מפחיד, 63% מההורים לא מעורבים בגלישה של הילדים שלהם.

<אורנה היילינגר: זה יכול להיות בגלל משבר הדיגיטליה, העקירה הדיגיטלית והתחושה של הפחד וחוסר המודעות.

<אורנה היילינגר: זה יכול להיות גם חוסר פניות וזה יכול להיות בגלל העובדה שהם רוצים לתת חופש לילדים.

יעקב מרגי: יש עוד פרמטר שלצערי הרב לא הזכרת אותו.

יעקב מרגי: משבר בהורות גם.

יעקב מרגי: הסמכות ההורית.

<אורנה היילינגר: הסמכות ההורית.

<אורנה היילינגר: כך או אחרת, ההורים לא באמת מכירים איפה נמצאים הילד ומה הם חווים ביום-יום.

<אורנה היילינגר: לכן אנחנו הרמנו את הכפפה והחלטנו שלצורך הדיון הציבורי ולצורך טובת הציבור, אני רואה את חברי מועצת התלמידים וזה כיף לראות אותם.

<אורנה היילינגר: החלטנו להקים את המרכז לאינטרנט בטוח.

<אורנה היילינגר: למה מרכז?

<אורנה היילינגר: אני חייבת לומר שיש הרבה מאוד אתרים ברשת, והרבה מאוד גופים מטפלים בנושא הזה של גלישה בטוחה, אם זה משרד החינוך ואם זה אתרי מידע וכדומה.

<אורנה היילינגר: ההבדל המשמעותי בין האתרים שקיימים ברשת לבין מה שאנחנו מציעים, זה המענה האנושי.

<אורנה היילינגר: בן אדם עונה בקצה השני של הקו, וזה חשוב גם לנער או לילד שפונה וגם להורה שנמצא עכשיו באיזשהו לחץ מאוד גדול ומצוקה, ולפעמים הוא גם לא יודע מה לעשות.

<אורנה היילינגר: עוד משהו שחשוב לנו זה הנושא הזה של דרך הפניה.

<אורנה היילינגר: אנחנו לא פותרים את הבעיה.

<אורנה היילינגר: אנחנו מנחים את הפונה מה לעשות במקרה הספציפי ומה לעשות להבא.

<אורנה היילינגר: זה לא שאנחנו מדווחים לפייסבוק, אלא מלווים את אותו פונה ודרך זה אנחנו מעצימים את הידע שלו.

<אורנה היילינגר: עוד דבר שחשוב לומר, שבמשך השנים האחרונות בנינו קואליציה עם ארגונים ממשלתיים, עם משרדי ממשלה, ארגונים חברתיים וכדומה, כי אני חושבת שזה משהו שכל מי שיושב סביב השולחן הזה, חייב לקחת חלק בנושא הזה, ועושים הרבה עשייה משותפת.

<אורנה היילינגר: קצת נתונים.

<אורנה היילינגר: הוא פעל שנתיים כפיילוט.

<אורנה היילינגר: מתחילת השנה מיסדנו את הפעילות שלו.

<אורנה היילינגר: הרבה מאוד ניסיון, הרבה מאוד קשרים.

<אורנה היילינגר: גם למדנו מה קורה בחו"ל.

<אורנה היילינגר: חו"ל, אגב, מתמקד יותר בנושאים של פדופיליה.

<אורנה היילינגר: אנחנו נותנים תמיכה שהיא הרבה יותר רחבה מנושא הפדופיליה.

יעקב מרגי: את יכולה לתת לנו תוך כדי הסקירה שלך כמות פניות, חשיפה של הקו הזה?

<אורנה היילינגר: שנייה אחת, נגיע לזה.

<אורנה היילינגר: שאלה מצוינת, יש לי על זה תשובה.

<אורנה היילינגר: לפני החשיפה של הקו הפתוח בשנת 2012, מה שנקרא מתחת לרדאר, קיבלנו 2,000 פניות.

<אורנה היילינגר: מינואר 2013 טופלו בקו התמיכה 4,000 פניות, שזה כולל אגב את שתי מתקפות הסייבר שהיו בתחילת השנה.

<אורנה היילינגר: זה כולל את הקמפיין שעלה סביב שבוע האינטרנט הלאומי.

<אורנה היילינגר: זה כולל גם את העלייה בעקבות הקמפיין שיצאנו אליו לפני כשבועיים וחצי.

<אורנה היילינגר: אנחנו רצים שבועיים וחצי עם קמפיין לאתר שלנו, אתר safe, הגיעו כבר 7,000 פניות.

<אורנה היילינגר: התפיסה שלנו באתר, אגב, זה לאפשר לפונה לקבל תשובה.

<אורנה היילינגר: הוא בנוי מאוד ענייני, מאוד ממוקד, שאלה ותשובה, שאלה ותשובה.

<אורנה היילינגר: מה הנושאים המרכזיים?

<אורנה היילינגר: הנושאים המרכזיים זה פריצת חשבון, אלימות ברשת או חרמות, וגניבת זהות.

<אורנה היילינגר: אני אתן רק 2-3 דוגמאות מהשבוע האחרון.

<אורנה היילינגר: התלבטתי בהכנת המצגת אם לתת דוגמא לשפה שהורדנו מהרשת, של ילדים כלפי ילדים אחרים.

<אורנה היילינגר: האמת היא שאני לא יכולה לקרוא את זה.

<אורנה היילינגר: התביישתי אפילו להציג את זה, בשפה שאני לא יכולה לומר.

<אורנה היילינגר: החופש מעביר את הילדים בחלק מהזמן, לפעמים על דעתם, והתגובות של ילדים כלפי ילדים הן קשות מאוד.

<אורנה היילינגר: זה דברים שטיפלנו והורדנו מהרשת החברתית.

יעקב מרגי: אם הבנתי, שחלק הפך להיות כסלנג כזה שלא בהכרח אפילו עם העוצמה המשמעותית של הכינוי ושל התואר.

<אורנה היילינגר: השפה במידה מסוימת לדעתי, ויחזקו אותי משרד החינוך, קשה משפת הרחוב.

<אורנה היילינגר: אני חושבת שבגלל שזו תקופה של קיץ, כשלמחרת היום לא רואים את הילד, אז יש איזה מנגנון של ריחוק, ולשמחתי, אני חייבת לומר שב-2-3 מקרים מהמקרים שקיבלנו ודווחנו, זה לא מהנפגע, אלא מישהו שראה את זה ברשת, שזה משהו שאני מקווה שזו תחילתה של מגמה, כי התקשינו לגרום לנערים לדווח על אחרים.

<אורנה היילינגר: אני מקווה שזו תחילתה של מגמה.

<אורנה היילינגר: חשוב לי לומר בעקבות הקמפיין מקרה לאו דווקא של ילד או בני נוער, זה גניבת זהות של מישהו שנעשתה.

<אורנה היילינגר: פריצה לחשבון לפני שנתיים-שלוש, חשבון של בן אדם מבוגר, ופתאום בחודשים האחרונים דרך הפריצה לחשבון הזה אותו בן אדם שפרץ לחשבון התחיל להציק ולהטריד בתכנים מיניים קשים מאוד את החברות שלו.

יעקב מרגי: צד שלישי.

<אורנה היילינגר: נכון, ואז שוב עזרנו וסייענו בהורדת החשבון הזה מהפייסבוק.

<אורנה היילינגר: תוך 12 שעות זה לא היה באוויר.

<אורנה היילינגר: למה ביקשנו את הדיון הזה עכשיו?

<אורנה היילינגר: המטרה שלנו היא חיזוק הקואליציה ופעילות משותפת להגברת מודעות הורית.

<אורנה היילינגר: קראתי מחקרים לפני שבאתי לכאן והבנתי שההורים לא מעורבים וקשה מאוד להגיע להורים.

<אורנה היילינגר: שוחחתי גם עם בני מ"אשנב" לגבי הרצאות.

<אורנה היילינגר: הורים לא מגיעים להרצאות.

<אורנה היילינגר: יחד עם זאת אני מבינה שבארץ הצלחנו לעשות תהליכים ושינוי מהותי במקרים אחרים, אם זה "פרחי הבר" ואם זה "ילד עד גיל 9 לא חוצה לבד" ואם זה "מדליק מי שמקליק ראשון".

<אורנה היילינגר: הצלחנו לעשות תהליכי שינוי ואני חושבת שאין לנו מנוס אלא לעשות את אותו תהליך של "פרחי הבר" גם במקרה של גלישה בטוחה.

<אורנה היילינגר: זו חובתנו ההורית לעשות את זה, כי אנחנו חייבים להבטיח את הביטחון של הילדים.

<אורנה היילינגר: אנחנו עושים על זה עכשיו דיון, בעיניי, במקום שהוא שפוי ולא עושים טרגיות, כי טרגיות, והיו לצערי בשנה האחרונה טרגדיות, מובילות אותנו לפעמים להחלטות שהן לא רציונליות ושאנחנו לא היינו לוקחים אותן אם היינו עושים דיון שהוא דיון ציבורי ושקול, ולכן אנחנו עושים את זה עכשיו.

<אורנה היילינגר: יתרה מזאת, גם הסכנות של הקיץ, אבל גם ההזדמנות שהקיץ מאפשר, להיערך לקראת שנת הלימודים, יש לנו גם את אוגוסט וגם את ספטמבר, שזה חודש שהוא לא מהותי מבחינת לימודים, כדי להיערך ולראות איך אנחנו משנים מגמה.

<אורנה היילינגר: אנחנו מאמינים שחינוך פורמלי צריך להתחיל כבר מהגן.

<אורנה היילינגר: זה מדהים להיכנס היום לגני ילדים, גני חובה, ולראות את הילדים משחקים בסמרטפונים של ההורים שלהם כאילו הם נולדו עם זה, קיבלו את זה יחד עם הברית מילה.

<אורנה היילינגר: עוד דבר שחשוב מהפן השני, אני לא בטוחה שהילדים באמת יודעים, החבר'ה שיושבים כאן, שלאיים בפוסט או להפיץ תמונה מביכה, זו עבירה פלילית כמו לגנוב, וגם את זה צריך להסביר לילדים, לחדור למודעות של זה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: יש לנו נציג משרד החינוך בדיון?

יעקב מרגי: הייתי רוצה לשמוע ממך, האם במערכת החינוך זה נכלל במסגרת כלשהי, נעשה משהו, מה נעשה ומה התדירות ?

<רוני דיין: אני רוני דיין, מנהל אגף טכנולוגיות מידע במשרד החינוך.

<רוני דיין: אני אחראי על הטמעת תכנית התקשוב, זו התכנית הלאומית להתאמת מערכת החינוך למאה ה-21 בכל בתי הספר.

<רוני דיין: במסגרת התכנית הזאת אחת מהתפוקות החשובות שלה, היא קידום המודעות של הילדים ושל הנוער לגלישה נבונה ברשת.

<רוני דיין: יחד עם זאת, אני רוצה להדגיש שאנחנו רואים חשיבות מאוד גדולה בעבודה של הילדים ברשת האינטרנט, כי זו זירה מאוד חשובה וחיובית.

<רוני דיין: יחד עם זאת, אנחנו יודעים שיש סכנות ואנחנו ערים להן, לכן אני קצת מפרט את התוכניות שאנחנו כמשרד נערכים אליהן.

<רוני דיין: באופן כללי, כהנחיה גורפת לכל המערכת, אנחנו מפעילים צוות "חיים ברשת" בכל בית ספר, שהצוות הזה צריך לאורך השנה לפעול לקידום המודעות של הגלישה הנבונה ברשת, כאשר בצוות הזה חברים מחנכי כיתות, יועץ חינוכי.

יעקב מרגי: יש משמעות לשינוי בטרמינולוגיה בין גלישה נבונה לגלישה בטוחה?

<רוני דיין: הם שזורים, אבל גלישה נבונה הוא לצרוך נכון את מה שיש ברשת.

<רוני דיין: גלישה בטוחה היא באלמנטים שבהם תהיה ער - - -

יעקב מרגי: השאלה אם בגלישה הנבונה אני גם נותן דגשים לגלישה הבטוחה?

<רוני דיין: בהחלט כן.

יעקב מרגי: אנחנו לאורך כל השנה פועלים בתוך בתי הספר.

יעקב מרגי: יש שבוע שיא שגם חברנו מאיגוד האינטרנט הזכיר אותו, שבו אנחנו מתקדמים באופן פעיל בנושא הזה, והחשוב ביותר זה הנחיה של שר החינוך ממש בחודש יוני לפני יציאת הילדים לחופשת הקיץ, להפעיל שירות שבו מכינים את התלמידים לערנות ולהכרת הסכנות שיש ברשת.

יעקב מרגי: מנכ"לית המשרד הוציאה בעקבות הנחיית השר מכתב מפורט למנהלי בתי ספר איך לקדם את זה, ואנחנו, הצוותים החינוכיים של המשרד הכנו את כל החומרים להורים, העלינו אותם לאתר משרד החינוך והם נמצאים ונגישים לכל התלמידים, ההורים ולכל הציבור שיכול להיעזר בחומרים האלה ולהפעיל או לכוון את הילדים למה שנקרא גלישה בטוחה ברשת.

יעקב מרגי: בתוך הנושא הזה חשוב להדגיש שאנחנו בראש ובראשונה רואים את הצד החינוכי של הכנת הילד ועירוב המודעות לגלישה - - -

יעקב מרגי: לאיזה שכבת גיל אתם עושים את זה?

<רוני דיין: אנחנו מדברים על ילדים מכיתה א' ועד י"ב.

יעקב מרגי: יש לי שאלה לתלמידים, נחשפתם לפעילות הזו שמשרד החינוך מדבר עליה?

<קריאה: לא.

<קריאה: הגיע פעם שוטר, אני חושב.

<קריאה: הוא דיבר איתנו.

<קריאה: היה שיחה להורים, לא לנו.

יעקב מרגי: מועצת התלמידים, יש לכם מה לומר?

יעקב מרגי: אתם מכירים את הפעילות הזו?

<גל יוסף: אני חייבת להוסיף שראיתי שאת השבוע הזה, שזה שבוע האינטרנט הבטוח, שיש דגש מאוד רציני בבתי ספר על האינטרנט בטוח, אם זה הרצאות או פעילויות בכל בתי הספר, פנלים באשכולות פיס.

<גל יוסף: מעבר לזה במהלך השנה יש פה ושם, לי לפחות כשאני הייתי בחטיבה ב-ז' עד ט', יותר את הדגש הזה.

<גל יוסף: מדי פעם הרצאות של שוטרים, של הסנגוריה.

<גל יוסף: בתיכונים יש פחות דגש.

יעקב מרגי: איך זה נתפס מבחינת התלמידים?

<גל יוסף: התלמידים מודעים לחלק מהסכנות.

<גל יוסף: חלק מאוד גדול תופס את זה כ"לי זה לא יקרה".

<גל יוסף: הם לא מבינים כמה זה מסוכן וכמה זה יכול לקרות גם אצלם.

<גל יוסף: החברות שלי, סיפרתי גם כשהיינו בפגישה, שההגדרות בפייסבוק, הפרטיות הם לא הבינו כמה זה חשוב עד שבאו והסבירו לנו שלכל אחד זה יכול לקרות.

<גל יוסף: לכל אחד יכולים לקחת את התמונות שלו עם בגד ים, וכמה חשוב שרק החברים יוכלו לראות ואז הם באמת הגיעו הביתה ושינו את זה.

<גל יוסף: הם לא הבינו כמה זה חשוב עד שהסבירו להם.

<גל יוסף: זה חשוב להסביר דברים.

יעקב מרגי: תודה.

<רוני דיין: בדיוק לנקודה הזאת אני רוצה להתחבר.

<רוני דיין: החלק החינוכי שלנו מתמקד בדיוק באותה מודעות לבני הנוער, לסכנות שברשת מצד אחד ולהקנות לכם את הכלים הנכונים, גם החינוכיים וגם הטכנולוגיים איך להיזהר ולהימנע מסכנות ברשת.

יעקב מרגי: לדעתך זה ניתן במנה סבירה?

<רוני דיין: זה ניתן במנה סבירה.

<רוני דיין: אנחנו מפעילים תכנית מסודרת בכל בית ספר, של 4 שיעורים לאורך השנה, כשאחד מהם מתמקד ממש לקראת היציאה לחופש, כפי שהשר ומנכ"לית המשרד דיווחו לבתי הספר.

<רוני דיין: זו בהחלט פעילות מאוד נכונה ובכמות סבירה של התערבות.

<רוני דיין: יחד עם זאת אנחנו צריכים לזכור שיש עוד הרבה פעילות בנקודות נוספות שבמהלכן מציינים במידת הצורך גם את המקרים ודרכי הטיפול וההימנעות ברשת.

<רוני דיין: אנחנו לקראת היציאה לחופש, ממש בימים האלה פרסמנו סרטון שמופץ כרגע בכל אתרי האינטרנט, מופץ על ידי משרד החינוך באתר או"ח, שבו אנחנו מתקדמים בנקודות החשובות שההורים והילדים צריכים להכיר אותם ולהיות ערים.

יעקב מרגי: מה מידת המעורבות של ההורים בפעילות של משרד החינוך, בסוגיה הזאת?

<רוני דיין: אנחנו זיהינו איזשהו קושי במהלך הזה.

<רוני דיין: אנחנו למרות הפניות שלנו לגופים שמטפלים בוועדי ההורים, הנושא בתהליך של התגבשות יותר טוב איתם.

<רוני דיין: בשלבים הראשונים ההתערבות היתה מאוד נמוכה.

<רוני דיין: אני מקווה שעכשיו הם ההגדלה של הצוותים החדשים של ועדי ההורים שהוקמו, הפעילות תהיה הרבה יותר רציפה.

<רוני דיין: אנחנו בכל מקרה הכנו פעילויות למורים, למחנכים בתי הספר כדי שהם יוכלו בישיבות ההורים להפיץ את המידע הזה ולעורר את זה כבר בשלב הזה שבו ההורה פוגש את המחנך של הכיתה,

<רוני דיין: בתוך שטח בית הספר.

<רוני דיין: יחד עם זאת אנחנו ערים לזה שהמפגשים שניסינו לקיים בשעות אחר הצהריים להורים, לא נשאו פרי מספיק במידה שרצינו ואנחנו ממשיכים לפעול.

יעקב מרגי: אנחנו מבקשים מהדוברים הבאים להתמקד בקצרה, כי יש לנו עוד דיוני מליאה.

יעקב מרגי: כדי שהדיון יהיה יעיל ואפקטיבי.

<מיכל זכריה: שמי מיכל זכרוב, מהיחידה לקידום אקלים בטוח ומניעת אלימות בשירות הפסיכולוגי ייעוצי במשרד החינוך.

<מיכל זכריה: אני רוצה להרחיב טיפה בנושא של העומדים מן הצד כפי שאורנה קודם ציינה.

<מיכל זכריה: קודם כל, אנחנו רואים את הקשר ההדוק בין גילויי בריונות בפועל מבחינה פיזית או חברתית בבית הספר עצמו, לבין פגיעה ברשת.

<מיכל זכריה: יש קשר הדוק.

<מיכל זכריה: בדרך כלל הפגיעה היא לא בין זרים.

<מיכל זכריה: פגיעה בין תלמידים שמכירים זה את זה.

<מיכל זכריה: יש המשך של תהליך, זאת אומרת אין שעות בית ספר ושעות אינטרנט.

<מיכל זכריה: זה הכול במהלך, מה שנקרא 24/7 ולכן גם המהלך של שר החינוך, שמחנכים מסביב לשעון, זה אומר גם בשעות אחר הצהריים, גם בסופי השבוע, גם אפשר לפנות לעזרה, והמחנכים, בהחלט אני יכולה לומר שעכשיו פתחנו קו חם בחופשה, ופורום, וההתנדבות של אנשי החינוך להיות שם לעזר, היא מאוד בולטת ורצוי שאנחנו באמת נצליח לחנך את ההורים ואת הילדים שהם בהחלט יכולים לפנות.

<מיכל זכריה: רק עכשיו היתה לנו פניה של אם שהתקשרה לקו החם על ילדה שנפגעה בפייסבוק על ידי חבר לכיתה.

<מיכל זכריה: שאלנו אותה, את רוצה שננחה אותך איך לדבר עם הילדה או שאת רוצה שאנחנו נפסיק את הפגיעה באמצעות אנשי החינוך שלנו?

<מיכל זכריה: היא אמרה, אני רוצה שתפסיקו את הפגיעה עכשיו.

<מיכל זכריה: אנחנו פשוט יצרנו קשר מיידי, המפקחת על היועצות.

<מיכל זכריה: היועצת של בית הספר יצרה קשר.

<מיכל זכריה: זה תלמידים שהיא מכירה.

<מיכל זכריה: יש ערך רב לזה שאיש חינוך שמכיר את הילדים יכול לפנות, להסביר להם במה המדובר, במה זה כרוך, והפסקה היא גם להטיב.

<מיכל זכריה: זה לא מספיק שמפסיקים את הפגיעה על ידי הסרת תכנים פוגעניים.

<מיכל זכריה: עבודת החינוך היא מאוד מאוד משמעותית.

<מיכל זכריה: דבר נוסף זה העניין של הצופים מן הצד.

<מיכל זכריה: השיחות והעבודה הטיפולית צריכה להיות לא רק אם הפוגע והנפגע, אלא גם עם הצופים מן הצד.

<מיכל זכריה: גם בבריונות מסורתית שהיא בבית הספר, איך אני לא מתלהם, איך אני לא עוזר לבריון להמשיך לפגוע אלא אני באמת בתפקיד שומר הסף, בתפקיד המגן, גם לא לעשות like בפייסבוק, גם לא להפיץ את השמועות או את התמונות המביכות וכו'.

<מיכל זכריה: יש תפקיד גדול מאוד להורים מן הצד ובזה בעיקר אנחנו מתמקדים.

יעקב מרגי: תודה רבה.

<יהונתן קלינגר: שלום, שמי יהונתן, אני חבר הנהלה בהתנדבות בעמותת אשנב.

<יהונתן קלינגר: עמותת אשנב קיימת עוד משנת 1999.

<יהונתן קלינגר: אז עוד לא הייתי פעיל.

<יהונתן קלינגר: אנחנו עוסקים בין היתר גם בשיתוף עם משרד החינוך וגם בשיתוף עם איגוד האינטרנט, גם בהדרכות של הורים, גם בהדרכות של ילדים, גם בכנסים.

<יהונתן קלינגר: הדרכנו בסך הכול 113,000 ילדים מ-2007.

<יהונתן קלינגר: זה לא הרבה, אבל מתנדבים שלנו בשיתוף עם משרד החינוך ובשיתוף עם בה"ד 7 בצה"ל מגיעים ומדריכים בבתי ספר.

<יהונתן קלינגר: אין מספיק מתנדבים.

<יהונתן קלינגר: אין לנו מספיק כוח אדם לתאם את הכול מול בתי הספר.

<יהונתן קלינגר: אנחנו כולנו מתנדבים שם, אבל כן יש מי שעושה את זה וכן יש מי שמדריך.

<יהונתן קלינגר: הבעיה שאנחנו רואים כשאנחנו באים להדריך הורים, היא חוסר ביקוש מצד ההורים.

<יהונתן קלינגר: אנחנו ניהלנו עם איגוד האינטרנט, אם אני לא טועה, שנתיים-שלוש שנים פרוייקט של הדרכת הורים גם במקומות עבודה וגם בבתי ספר, והיינו מגיעים לפעמים והיו מקרים שהיו 5 הורים מכל בית הספר, כי להורים לא אכפת.

יעקב מרגי: כשהפעילות הזו היא במסגרת בית הספר, אפילו שזה שעות אחר הצהריים, היא נראית משהו רשות, אולי אפילו מייגעת.

יעקב מרגי: השאלה אם לא נבדקה אפשרות על ידכם ועל ידי הארגונים השונים, אפילו משרד החינוך, יש גם את המתנ"סים.

יעקב מרגי: אני חושב שהורה שרוצה לצאת, יש לו מוטיבציה יותר גדולה לצאת לאיזה השתלמות כזו מרוכזת ושבסוף הוא מקבל איזה תעודה קטנה מהמתנ"ס, מאשר לבוא לעוד יום מפגש בבית הספר.

יעקב מרגי: צריך לחשוב על זה.

<יהונתן קלינגר: אני מכבד מאוד כבודו ומקבל את הביקורת.

<יהונתן קלינגר: אנחנו נחשוב על זה.

יעקב מרגי: ניתן לשתף גם את הרשויות המקומיות.

יעקב מרגי: יש להם הרבה מה לומר והרבה מה לעשות במסגרות השונות.

יעקב מרגי: אני רואה את שלל אירועי הקיץ.

יעקב מרגי: עכשיו ערב בחירות, בכלל יש אינפלציה של פעילויות, אז זה לא נורא אם גם בקטע הזה ישקיעו.

<יהונתן קלינגר: אנחנו נשמח כמובן לכל עזרה ואנחנו נעמיד את מערך המתנדבים שלנו ונגיע לכל מקום שצריך.

יעקב מרגי: אוקיי, אני מאוד מודה לך.

יעקב מרגי: משרד התקשורת.

יעקב מרגי: הייתי באמת רוצה שתאמר לנו אם יש פעילות כלשהי, אם יש חשיבה כלשהי בסוגיה הזו או איזו תכנית עבודה בנושא של גלישה בטוחה, גלישה נבונה, איך שקוראים לזה.

<נתי ביאליסטוק כהן: קודם כל, הפורטל של משרד החינוך שעוסק בנושא של הדרכת הורים בעניין אינטרנט והחינוך לגלישה נבונה או גלישה בטוחה, הוא פרי יוזמה משותפת של משרד התקשורת ומשרד החינוך.

<נתי ביאליסטוק כהן: בנוסף, חוק התקשורת תוקן לפני כשנתיים וחצי באופן שמורה על ספקי האינטרנט להזהיר את הלקוחות שלהם מפני סכנות שאורבות ברשת.

יעקב מרגי: לעניות דעתי, אני לא מאלה שמבלים הרבה, אלא אם כן רוצה למצוא משהו בויקיפדיה או דברים אחרים, אבל אני לא נתקלתי בחיפוש בגוגל באיזה הבזק או אזהרה כלשהי.

יעקב מרגי: בוא ננתח את הרחוב המסוכן הדיגיטלי, אז היום רוב הזמן הזה הוואטס-אפים או הפייסבוק.

יעקב מרגי: השאלה אם שם אין לנו דרך כלשהי לתת לילד, לנער, למבוגר אפילו איזה אזהרה עדינה, לא מפחידה.

<נתי ביאליסטוק כהן: אני אסביר שמשרד התקשורת לא עוסק בפיקוח על התכנים שנעים בתוך הרשת, אלא רק על בעלי הרישיונות.

<נתי ביאליסטוק כהן: גם בעלי הרישיונות אינם עוסקים באופן עצמאי בבקרה ופיקוח.

<נתי ביאליסטוק כהן: החובה שהוטלה על בעלי הרישיונות היא להודיע ללקוחות שלהם אחת לתקופה ביותר מדרך אחת על כך ש-א', ישנן סכנות איזה סכנות הן ואיך להכיר אותן, והדברים האלה מגיעים כעלונים לבתי הלקוחות מדי תקופה.

<נתי ביאליסטוק כהן: בנוסף, החברות חייבות ליידע את הלקוחות שניתן לקבל אצלם מערכת יעילה לסינון תכנים, בחינם.

<נתי ביאליסטוק כהן: להגיד לך שהכל טוב?

<נתי ביאליסטוק כהן: אני לא יודע לומר את זה כרגע.

<נתי ביאליסטוק כהן: אנחנו נמצאים בדיוק עתה במהלך של פיקוח.

<נתי ביאליסטוק כהן: אני לא רוצה תוך כדי שאנחנו מבצעים פעולת פיקוח, שיכול להיות שגם תהיינה סנקציות בעקבותיה היה ונמצא הפרות.

<יונה פרסבורגר: סליחה, כבר שנתיים קיים החוק.

<יונה פרסבורגר: בפועל אי אפשר לקבל סינון בחינם.

יעקב מרגי: אדוני, סליחה.

<נתי ביאליסטוק כהן: בגלל שאנחנו כרגע במהלך של פיקוח אני מבקש לא להתייחס לנקודות ספציפיות כרגע על טיב ואופי הביצוע של האכיפה הזאת מכיוון שבסופו של דבר יהיה דוח פיקוח ותהיינה מסקנות ואנחנו נראה איך אנחנו פועלים היה ונמצא הפרות.

יעקב מרגי: אוקיי, תודה.

יעקב מרגי: יש מישהו שרוצה להוסיף בנושא?

יעקב מרגי: בבקשה.

<יונה פרסבורגר: יונה פרבסורגר, מייסד עמותת נתיבי רשת.

<יונה פרסבורגר: ראשית, אני עוסק בכל הפעילות החינוכית סביב האינטרנט כ-9 שנים.

<יונה פרסבורגר: העברתי הרבה הרצאות, כ-850, ברחבי הארץ, בעיקר במגזר הדתי, אבל לא רק.

<יונה פרסבורגר: המסרים לא מופנים לציבור הדתי, אלא מסרים בנושאים כללים.

<יונה פרסבורגר: יש חוק כבר שנתיים, שספקי האינטרנט צריכים להנגיש או להביא סינון חינם.

<יונה פרסבורגר: החוק הזה לא מיושם.

<יונה פרסבורגר: אני אומר את זה כמעין תגובה לנציג של משרד התקשורת, ששום דבר לא מתקדם בנושא הזה.

<יונה פרסבורגר: עדיין ספקיות האינטרנט מחייבות את הלקוחות שלהם לשלם על הסינון בישראל.

<יונה פרסבורגר: בצרפת סינון חינם מיושם בפועל כבר מ-2006.

<יונה פרסבורגר: כל אדם שמתחבר לאינטרנט בצרפת, מ-2006, מקבל אוטומטית חבילת סינון בחינם ביחד עם חבילת האינטרנט, וחבילת הסברה להורים.

<יונה פרסבורגר: הדבר הזה קיים כבר שנתיים בישראל, בתיאוריה.

<יונה פרסבורגר: בפועל לא מיושם.

<יונה פרסבורגר: הסברה, כן.

<יונה פרסבורגר: עלונים כן יצאו להורים, אבל בנושא הסינון שום דבר לא התקדם.

<יונה פרסבורגר: לגבי הנוכחות של ההורים.

<יונה פרסבורגר: מהניסיון האישי שלי, אם יודעים להכין נכון את בית הספר, במיוחד בבית הספר היסודי וחטיבה, לעשות פעילויות ביחד, הורים ותלמידים ביחד, כאשר ההורים מחויבים לבוא, כי הם צריכים להביא את הילדים שלהם.

<יונה פרסבורגר: כשמארגנים את זה יפה, אז הילדים עוברים פעילות בכיתות עם קצת אוכל.

<יונה פרסבורגר: גם עדיף לעשות את זה סביב נושא התמודדות עם אינטרנט וההורים מקבלים הרצאה ועושים מפגש מסכם באולם הספורט של בית הספר כולם ביחד, 10 דקות סיכום וההורים יוצאים עם הילדים ביחד להתמודדות משותפת.

<יונה פרסבורגר: הנושא הוא ארגוני ואם מכינים נכון ויודעים להפעיל נכון ולהכין נכון את המערך הזה, אז בהחלט אפשר להגיע לתוצאות מאוד יפות.

<יונה פרסבורגר: פה צריך יוזמה.

<יונה פרסבורגר: חסרה יוזמה.

<יונה פרסבורגר: עוד נקודה אחת קצרה.

<יונה פרסבורגר: אנחנו רגילים, ואני יושב פה בדיונים האלה כבר כמה שנים.

<יונה פרסבורגר: רגילים, בצדק, לעסוק בסיכונים מאוד מוחשיים, נושא של בריונות ברשת ונושא של גניבת זהות ופדופיליה ברשת, אבל יש הרבה מידע חדש שהיום מסתובב בעולם, שנכנס למודעות, שמעבר לסיכונים הרגילים יש סיכון בריאותיים.

<יונה פרסבורגר: יש סיכונים לשעות מסך לילד שמתפתח, במיוחד ביסודי וגם בחטיבה, השפעות על המוח.

<יונה פרסבורגר: איך אפשר ליצור מערכת איזונים, וזה גם מסר חשוב שצריך להגיע להורים ולתלמידים ביחד כחלק מהתמודדות עם סיכונים מוחשיים.

<יונה פרסבורגר: יש בעיות של התמכרויות קשות שהולכות וגדלות, בעיות נפשיות.

<יונה פרסבורגר: גם אם הילד לא נכנס לפורנוגרפיה קשה או לאלימות הכי קיצונית, אבל 6 שעות ביום מול משחק וידאו שכל כולו זה רק יריות והרג וכו', גם זה משפיע על הנפש, והנושא של הזמן וההשפעה על המוח והיכולת לווסת ולהנגיש להורים.

<יונה פרסבורגר: יש טכנולוגיות חדשות של בקרת הורים, במיוחד ביסודי.

<יונה פרסבורגר: זה כבר מובנה במייקרוסופט, בווינדווס 7 ומעלה.

<יונה פרסבורגר: המערכת עובדת מאוד יפה.

<יונה פרסבורגר: יש תוכנות נלוות כמו kids time ועוד תוכנות.

<יונה פרסבורגר: יש שיטות מתקדמות לבקרת הורים, שזה אומר שההורים יכולים יותר לדעת מה נעשה במחשב.

<יונה פרסבורגר: הם יכולים להחליט מה כן ומה לא ומה השעות המתאימות לפעילות במחשב ובאינטרנט.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מאחר והדיון משודר, אני רוצה להבהיר שהדיון הזה לא בא להוציא את ההורים מכלל אחריותם, אלא לפקח בדרכים הנכונות והחכמות והנבונות כדי לדעת מה הילדים עושים.

יעקב מרגי: צריך מעורבות משותפת וזה לא פוטר את ההורים.

יעקב מרגי: אז אם שומעים אותנו בבית, אנא פקחו עין בצורה נבונה וחכמה.

יעקב מרגי: אני הייתי רוצה לשמוע את משטרת ישראל, מה יש לה לומר.

יעקב מרגי: אני יודע שיש התפתחות מאז הגלגול הקודם שלי בוועדה, שהייתם מחלקה מינורית.

יעקב מרגי: אני הבנתי שנושא המחשב גדל והתפתח.

<ירון שטרן: משטרת ישראל בשנה האחרונה החליטה על הקמה של יחידת סייבר, יחידה שתוקם בלהב 433, יחידה שתמנה עשרות שוטרים.

<ירון שטרן: מלבד היחידה הזאת אנחנו מתגברים גם את חוקרי העבירות מחשב במחוזות השונים של המשטרה, כך שאנחנו בהחלט נותנים דגש גדול יותר לחקירה של עבירות מחשב ועבירות בסייבר.

<ירון שטרן: לציין שאנחנו בקשר עם כל הגורמים שנמצאים כאן ואנחנו מעודדים את הגורמים השונים במידה ונעברו עבירות בעיקר בנושא של פדופיליה, אבל כמובן כל עבירה אחרת שנעברת, לפנות למשטרה, ליידע אותנו על מנת שנוכל לטפל במישור הפלילי ולתפוס את הגורמים שביצעו את העבירה.

<ירון שטרן: מעבר כמובן לפעילות הזאת שאנחנו מבצעים, שהיא תלוית עירוב של האוכלוסיה שמתלוננת ופונה אלינו, אנחנו גם עושים פעילות סמויה שכמובן לא המקום להרחיב עליה, לחשיפה של עבריינים ברשת, כאשר בנושא של בני נוער עיקר הפעילות שלנו מתמקדת בעבירות של פדופיליה או בכל מיני עברייני מין שמחפשים קטינים וקטינות ברשת על מנת לפגוע בהם.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מבין התלמידים, יש תלמידה או תלמיד שרוצים להתייחס על חוויה של אלימות מילולית או ניצול של גניבת זהות?

יעקב מרגי: זה מדבר אליכם, אתם מכירים את זה?

<אסף דולב: קוראים לי אסף.

<אסף דולב: עבירות מין ממש, לא נפגשתי עדיין, אבל יש מקרים שילדים כן צוחקים על מישהו בפייסבוק.

<אסף דולב: אומרים לילדים להתנתק, לא להיות חברים שלו בפייסבוק, צוחקים עליו.

יעקב מרגי: מה אתה חושב על זה ברמה האישית?

<אסף דולב: שזה לא בסדר.

יעקב מרגי: אם עכשיו נותנים לך שבוע לנהל את בית הספר.

יעקב מרגי: יש ימים כאלה, יום המורה, יום התלמיד.

יעקב מרגי: בסוגיה הזו מה אתה חושב שהיית צריך לעשות?

<אסף דולב: אני חושב שצריך לפנות קודם כל להורים, לא ישר לפנות למשטרה, משהו שיעשה לו תיק ויהרוס לו את החיים.

<אסף דולב: צריך לפנות להורים, לדבר איתם, להסביר להם, לראות אם הם יפעלו.

<אסף דולב: להסביר גם לילד.

<אסף דולב: אם רואים שכל זה לא עוזר והוא ממשיך לצחוק על ילדים ולרדת להם לחיים, אז צריך להמשיך הלאה.

<אורנה היילינגר: ברשותך, אני מבקשת לשאול אותו שאלה.

<אורנה היילינגר: איך נגיע להורים?

<אורנה היילינגר: איך אנחנו יכולים לגרום להורים לדעתך להיות יותר מעורבים בחיים הדיגיטליים שלכם?

<אסף דולב: קודם כל להגביל ילדים קטנים, שלא יהיו להם סמרטפונים ופלאפונים עם גישה לאינטרנט.

יעקב מרגי: מה זה ילדים קטנים?

יעקב מרגי: בוא תנסה להיות אובייקטיבי.

<אסף דולב: עד כיתה ט' או ז'.

יעקב מרגי: יש עוד תלמידה או תלמיד שרוצים להתייחס?

<דניאל סימון: אני דניאל, נציג מועצת התלמידים והנוער הארצית.

יעקב מרגי: מאיפה בארץ?

<דניאל סימון: מגבעתיים.

<דניאל סימון: קודם כל אם כבר אורנה שאלה איך לפנות להורים, אז יכול להיות שדרך מקומות העבודה שלהם, אולי דרך חברות גדולות שכן אפשר להגיע אליהם.

<דניאל סימון: אני חושב שיש המון הורים שעובדים ולכולם יש עבודה שיכולים באמת להגיע אליהם ולבוא ולדבר איתם, לא דרך בתי הספר.

<דניאל סימון: אני חושב שבתור תלמיד לא הייתי רוצה לשבת עם ההורים שלי באולם ספורט או במתנ"ס ולבוא ולשמוע ואז הם יגידו, כן, אנחנו נבוא לפייסבוק שלך עכשיו, אנחנו נשב בבית לפני ארוחת ערב, והם יעברו לי על הפייסבוק עכשיו.

<דניאל סימון: בלי קשר לזה, דרך האינטרנט גם מועצת התלמידים והנוער הארצית וכלל המועצות באמת מאוד בתוך זה ויש שיתוף פעולה עם איגוד האינטרנט.

<גל יוסף: רק כמה מילים על הפעילות של המועצה בעניין הזה.

<גל יוסף: באמת יש לנו שיתוף פעולה עם איגוד האינטרנט הישראלי ומשרד החינוך בנושא.

<גל יוסף: בשנה האחרונה אנחנו כתבנו חוברת מנוער לנוער עם הפעלות בנושא של אינטרנט בטוח, כי אנחנו מאמינים שכשבן נוער מדבר עם חבר שלו, אז הוא מקשיב קצת יותר ממה שהוא מקשיב למורה שלו.

<גל יוסף: אתה שאלת גם לגבי האפליקציה או פייסבוק, אז אנחנו מריצים עכשיו מן דף פייסבוק כזה שיתן פעם ביום, פעם בשבוע, טיפים בנושא של אינטרנט בטוח, להפעיל אותו דרך המועצה, כי אנחנו הנוער וקל לנו לפנות לחברים שלנו.

<גל יוסף: ברור שכל נער שיש לו פניה, תלונה, בקשה, אז הוא פונה אלינו.

<גל יוסף: אנחנו יודעים להעביר אותה לגורמים הנכונים.

יעקב מרגי: בקשה.

<לילי הלפרין: שמי לילי הלפרין מתוכניות אמ"ת למניעת אלימות וגזענות.

<לילי הלפרין: הערה באמת קצרה.

<לילי הלפרין: כל הדוברים פה התייחסו לעבודה עם בני נוער וילדים והחינוך הפורמלי.

<לילי הלפרין: חלק גדול מהעבירות באינטרנט הן על ידי ילדים ובני נוער שלא נמצאים בחינוך הפורמלי.

<לילי הלפרין: אליהם אף אחד כאן לא הציע איזושהי הצעה.

<לילי הלפרין: מעצם הדברים, הנוער שנמצא מחוץ למסגרות הפורמליות, הם קצת נוטים לסרב לטיפול באופן כללי.

<לילי הלפרין: סרבני טיפול, אנחנו קוראים להם.

<לילי הלפרין: צריך למצוא דרך איך להגיע אליהם.

<לילי הלפרין: מאוד קל להגיע לכיתות בבית ספר מאורגן או להורים שנמצאים בתוך בית ספר מאורגן.

<לילי הלפרין: חשוב לפעול גם עם הקבוצות האלה.

יעקב מרגי: אני מאוד מודה לכם על הדיון.

יעקב מרגי: אני רוצה להקריא את הודעת הסיכום.

<מי-טל גרייבר שוורץ: אפשר רק להוסיף משפט?

יעקב מרגי: משפט לפני הודעת הסיכום.

<מי-טל גרייבר שוורץ: לפני שנתיים בערך התקיים פה דיון בוועדה לזכויות הילד, ואחת ההצעות היתה להקים משהו שהוא כמו משמר אזרחי באינטרנט, כלומר להיעזר באותם ילדים שיושבים פה ונמצאים כל הזמן ברשת, כשהם רואים ילד אחר נפגע, יתריעו לאיזשהו מקום.

<מי-טל גרייבר שוורץ: זה התקבל אז בוועדה לזכויות הילד והמשטרה קצת לא הצליחה להבין את זה, אז אם יש דרך להרים את זה, אנחנו נשמח.

יעקב מרגי: פעם גם נושא של אזהרות וסינון באינטרנט, בכנסת זכור לי, זה היה כמעט כמעט הרהורי כפירה.

יעקב מרגי: הדברים זוחלים מעט אבל אין ספק שזה רעיון מעולה, הנושא של המשמר האזרחי.

יעקב מרגי: כמו כל נושא שאנו דנים בו, אנחנו נחשפים לכך שיש גופים רבים שעושים לא מעט, אך כל גוף, כל אחד עושה בתחומו.

יעקב מרגי: לפעמים יש כפילויות, לפעמים לא בזהות אינטרסים, אם אפשר לקרוא לזה, לכן הוועדה קוראת לגופים לנסות להקים קואליציה משותפת של כל מי שעוסק בנושא של גלישה בטוחה, גלישה נבונה, שתביא לשיתוף פעולה של משרדי הממשלה הנוגעים בדבר, חינוך, תקשורת, ביטחון פנים, משטרת ישראל, שיתוף פעולה סביב שולחן עגול, להביא לאיזו עבודה מערכתית.

יעקב מרגי: הוועדה מבקשת ממשרד התקשורת לקבל לידה את דוח הפיקוח והאכיפה לאותו חוק שנחקק לפני כשנתיים בנושא סינון ואזהרות.

יעקב מרגי: אנחנו מודים לכל המשתתפים, מאחלים להורים ולילדים חופשה נעימה ובטוחה.

יעקב מרגי: כל טוב.