ועדת המדע והטכנולוגיה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 17, 2013-07-15 09:15

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת המדע והטכנולוגיה.

משה גפני: אני מתנצל על האיחור ועל השינויים כאן באולם.

משה גפני: על סדר היום הצעות לדיון מהיר של שלושה חברי כנסת, תיכף אני אפרט.

משה גפני: אני רק רוצה להגיד שיש היום מתקפת סייבר על הכנסת.

משה גפני: אנחנו קיימנו דיון על זה בוועדה, אני מקווה גם לדון בזה במליאת הכנסת.

משה גפני: אני מספר את זה אלף בגלל שאנחנו דנים בנושאים הללו, וב', מכיוון שמעניין לעניין באותו עניין, אנחנו דנים עכשיו על המאגר הביומטרי - זה הדיון שאנחנו הולכים לקיים – שבו יש שוב, באופן הכי מובהק, ההתפתחות הטכנולוגית הבלתי רגילה.

משה גפני: המציאות הזאת שבה אנחנו מגיעים מבחינה טכנולוגית להישגים שלא היו בעבר וההתפתחות הזאת היא מהירה מאד.

משה גפני: ומצד שני, הפגיעה בפרטיות האנשים בארץ ובעולם.

משה גפני: המציאות הזאת, שבה אנחנו מתמודדים פעם אחר פעם, כאן בוועדה ובכלל בנושא הציבורי בכל העולם וגם בארץ, המציאות הזאת שאדם מאבד יותר ויותר את פרטיותו, גם אם מבחינת המצלמות שבכל מקום שהוא נמצא, גם היה לנו דיון על הגוגל, עם הסיפור של המשקפיים שלהם, הדיונים שקיימנו לגבי נושאים שונים ועכשיו לגבי המאגר הביומטרי, שתיכף נשמע את חברי הכנסת.

משה גפני: חברי הכנסת שהציעו את ההצעות לדיון מהיר זאת חברת הכנסת תמר זנדברג, חבר הכנסת דב חנין, וחבר הכנסת פייגלין.

משה גפני: חברת הכנסת תמר זנדברג, בבקשה.

משה גפני: אנחנו קצת קצרים בזמן, אז אם אפשר.

תמר זנדברג: תודה רבה.

תמר זנדברג: ממש ממש בקצרה.

משה גפני: לא ממש-ממש, רק ממש.

תמר זנדברג: תודה רבה על הדיון המהיר.

תמר זנדברג: תודה לחברי הכנסת דב חנין ומשה פייגלין שהצטרפו לדיון.

תמר זנדברג: תראו, אנחנו נמצאים במצב שבו הפיילוט של המאגר הביומטרי כבר התחיל, אז אני רוצה למקד מאד מאד את הדיון לאיפה שאנחנו נמצאים היום, ועם זאת לקחת בכל זאת צעד אחד אחורה, מכיוון שהמאגר הביומטרי הפך לפיילוט מפרויקט שכבר מתחיל, חובה וסטטוטורי, בעקבות מחאה ציבורית.

תמר זנדברג: אז בואו נשאל, בואו נסתכל קודם כל על הפיילוט הזה ולמה הוא מיועד.

תמר זנדברג: הרי פיילוט אמור להיות ניסיוני.

תמר זנדברג: בואו נשאל למה הניסיון?

תמר זנדברג: ואני רוצה קודם כל כבר להתחיל מלב הדיון - - -

משה גפני: אני מקדם בברכה את סגנית שר הפנים, חברת הכנסת פאינה קירשנבאום.

משה גפני: היום אנחנו יושבים שוב יחד, כמו שישבנו בכנסת הקודמת בוועדת הכספים, אבל את הגעת לתפקיד של סגנית שר הפנים, ואני התדרדרתי לוועדת המדע.

פניה קירשנבאום: תשמע אתה יודע, העולם הוא עגול ואתה אף פעם לא יודע מתי אתה נמצא באיזה שהוא שלב - - -

משה גפני: כן, אבל מתברר לי שוועדת המדע זה דבר חשוב.

פניה קירשנבאום: אין לי ספק.

משה גפני: בבקשה, סליחה על ההפרעה.

תמר זנדברג: תודה.

תמר זנדברג: אז אני רוצה לחזור לנושא הפיילוט ולומר שפיילוט זה דבר ניסיוני, והפיילוט הזה באיזה שהוא אופן נכנס כבר לנתיב הקריטי, שבו השאלה הניסיונית היא רק באשר לכל מיני שאלות נלוות, ולא לעצם נחיצותו של המאגר.

תמר זנדברג: וזאת השאלה הראשונה שאני רוצה להעלות והיא – נחיצותו של המאגר.

תמר זנדברג: אני לא השתכנעתי, ואני כרגע לא מדברת-, עוד רגע אני אתייחס לתעודת הזהות החכמה, לזיהוי הביומטרי ולמאגר.

תמר זנדברג: בואו נתחיל מלדבר על המאגר.

תמר זנדברג: אני לא חושבת שאנחנו כקהילה, השתכנענו שיש צורך במאגר, ועל זה אני רוצה לשים סימן שאלה ראשון.

תמר זנדברג: ואני רוצה לצטט את ידידי שלא נמצא כאן, אחד הפעילים באתרי האינטרנט ובדפי הפייסבוק השונים, אמנון ברונפלד שטיין, שבטורו בסוף השבוע, תיאר את המאגר במילים הבאות: הוא כתב:

תמר זנדברג: דומה הדבר לכך שהכריחו אותנו לתת סיסמה אחת לכל החשבונות האלקטרוניים והדיגיטליים שלנו, סיסמה אחת שלא נוכל לשנות אותה לעולם ואותה סיסמה תהיה מאוחסנת ביחד עם כל הסיסמאות של כל אזרחי המדינה במאגר אחד.

תמר זנדברג: זה ברור כאן לכל מי שיש לו חשבון ג'מייל, פייסבוק, חשבון לאתר האינטרנט בבנק שלו, שזה לא סביר.

תמר זנדברג: אז בואו קודם כל נשים סימן שאלה על נחיצות המאגר, זה דבר ראשון.

תמר זנדברג: דבר שני, הנושא שבטח עוד מעט יעלה כאן, ואני לא יודעת אם תעלה את זה סגנית השר או מישהו אחר, שיש הבדל והציבור מבלבל בין תעודת זהות חכמה, בין זיהוי ביומטרי ובין המאגר הביומטרי.

תמר זנדברג: אז אני רוצה לומר זה נכון, יש בלבול, לא בלבול, יש כריכה.

תמר זנדברג: אבל את הכריכה אתם יוצרים ולא אנחנו.

תמר זנדברג: להיפך.

תמר זנדברג: אנחנו שואלים ושואלות מדוע צריך לכרוך את תעודת הזהות החכמה, שהיא בעצם כמו דיסק און קי, או שבב, שעליו נמצאים כל הפרטים שלנו בצורה שלא חייבת להיות ביומטרית, וגם אם היא יכולה אולי, מה שלא נראה לי, אבל היא צריכה להיות ביומטרית, בטח לא מאוחסנת במאגר מרכזי, מדוע הכריכה בין תעודת הזהות החכמה ובין הזיהוי הביומטרי ובין המאגר הביומטרי.

תמר זנדברג: זאת שאלה שנייה שהיא עקרונית וחשובה.

תמר זנדברג: שאלה שלישית שיש לה כמה ענפים, כמה סוגיות, וזה הסוגיות הנלוות.

תמר זנדברג: זה סוגיית האבטחה.

תמר זנדברג: מדוע הפיילוט יצא לדרך בלי שנסגר המכרז ליועץ אבטחה, כפי שמחייב החוק או הצו?

תמר זנדברג: האם ניתנה הדעת בנושא הדליפות?

תמר זנדברג: מה לגבי שלל דליפות שראינו בזמן האחרון, בין אם דליפות במאגר תעודות הזהות החכמות, ובין אם שימוש לרעה, שנחשף בעיתונות, של שוטרים שיכולים להשתמש במאגרי מידע בצורה של שימוש לרעה.

תמר זנדברג: ואם אנחנו חושבים שכאמור כל המידע של כל הסיסמאות, של כל אזרחי המדינה יהיה מאוחסן במקום אחד, בלי שהם יוכלו לשנות ולא יהיה בזה שימוש לרעה – זאת מחשבה מאד אופטימית, שלא לומר תמימה, שלא לומר מיתממת.

תמר זנדברג: אז אני אסיים בזה שאני חושבת אלה השאלות המרכזיות: נחיצות המאגר, הכריכה של התעודה החכמה עם הביומטרי, ושאלת הדליפות ואבטחת המידע, האם ניתן לזה מענה וכיצד.

תמר זנדברג: נדמה לי שמספיק בשאלות האלה כדי להעמיד סימן שאלה מאד מאד גדול מעל המאגר הביומטרי.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת דב חנין, ואחריו חבר הכנסת פייגלין.

דב חנין: תודה אדוני יושב הראש.

דב חנין: אני מצטרף לדברי חברתי, חברת הכנסת זנדברג, ואני רוצה להוסיף כמה נקודות: לעמדתי אדוני יושב הראש, המאגר הביומטרי הוא לא רק מהלך מיותר, הוא גם מהלך פסול ומסוכן.

דב חנין: ובנושא הזה, כפי שאתה יודע אדוני יושב הראש, היה ויכוח מאד מאד קשה בכנסת.

דב חנין: אמנם כשהחוק הגיע לקריאה הראשונה, אני הייתי חבר הכנסת היחיד שהצביע נגדו, אבל בהמשך הדרך ההתנגדות לחוק הזה, גם בתוך הכנסת, בעקבות הביקורת הציבורית והמקצועית העצומה שנמתחה על הרעיון של המאגר הביומטרי, ההתנגדות בתוך הכנסת לכיוון של מאגר ביומטרי הייתה כזו שמשרד הפנים נאלץ לוותר על הרצון לייצר מאגר ביומטרי מחייב, ונאלץ לסגת לעמדה של פיילוט ניסיוני.

דב חנין: הבעיה, או האיום שאנחנו ניצבים בפניו היום, הוא שבעצם הפיילוט הניסיוני הזה הוא דרך להכניס את אותו סוס טרויאני, שלא נתנו לו להיכנס דרך הדלת הראשית, להכניס אותו דרך החלון.

דב חנין: אז כמה בעיות עקרוניות ואחר כך בעניין הפיילוט.

דב חנין: שתי טענות עקרוניות יש לנו מול הרעיון של המאגר הביומטרי.

דב חנין: הטענה הראשונה היא טענה ערכית ומהותית.

דב חנין: אנחנו לא רוצים לחיות בחברה של האח הגדול, אנחנו לא רוצים שמישהו ישלוט בנתוני הגוף שלנו, אנחנו לא רוצים שמישהו ירכז את נתוני הגוף שלנו.

דב חנין: גם אם הדברים האלה מאובטחים, אנחנו לא רוצים לתת לשלטון את היכולת לשלוט בנו ובגוף שלנו, בצורה כל כך קיצונית.

דב חנין: זאת טענה מהותית.

דב חנין: אבל לטענה המהותית הזו, מתלווה גם טענה מעשית.

דב חנין: עם כל ההבטחות וכל הרצון הטוב, ואני בטוח שיש הרבה רצון טוב שהמאגר יהיה מאובטח ושהוא יהיה שמור, כל מאגר מאובטח ושמור – דינו בסופו של דבר להיפרץ.

דב חנין: את זה אנחנו ראינו, את זה אנחנו רואים ואת זה אנחנו לצערי גם נראה בעתיד.

דב חנין: ולכן, המאגר הזה שבו נתוני הגוף שלנו יימצאו, יהיה בסופו של דבר לא רק בידי הממשל, אלא בידי גורמים נוספים.

דב חנין: אבל בזמן שאם מישהו גונב את תעודת הזהות שלי אני יכול להחליף תעודת זהות, אם מישהו גונב את טביעות האצבע שלי, אין לי שום מגמה לוותר לא על האצבעות ולא על טביעות האצבע.

דב חנין: והגניבה הזו עלולה ליצור נזקים בהיקף פנטסטי, והיכולת לזהות אותי עם מקומות שלא הייתי בהם ואני לא אהיה בהם ואני לא רוצה להיות בהם, תהיה כמעט מוחלטת.

דב חנין: לכן, גם ברמה העקרונית וגם ברמה המעשית, הרעיון של המאגר הביומטרי הוא רעיון בעייתי, הוא רעיון מסוכן, הוא רעיון שיכול להסב נזקים לציבור הישראלי, לכל אחד מאיתנו האזרחים, וגם למדינת ישראל כמדינה, שבוודאי לא רוצה שכל אזרחיה יהיו נתונים באיזה שהוא מאגר שהוא גם פרוץ לגורמים שבוודאי יעשו בזה שימוש למטרות שלהם.

דב חנין: ולכן, הרעיון של המאגר הביומטרי הוא כשלעצמו רעיון בעייתי ורעיון שראוי היה לא לקדם אותו במדינת ישראל.

דב חנין: גם חבל שמדינת ישראל לוקחת לעצמה איזה שהוא תפקיד קדמי פה, בפרויקט שמדינות דמוקרטיות אחרות לא עושות אותו - - -

מאיר שטרית: בכל המדינות יש מאגר ביומטרי, אל תגיד את השקר הזה.

מאיר שטרית: אל תחזור על השקר הזה.

מאיר שטרית: בכל המדינות - - -

משה גפני: חבר הכנסת שטרית.

דב חנין: חבל, חבל, חבל.

דב חנין: אלף חבל על ההתבטאויות הלא פרקטיות - - -

מאיר שטרית: אל תשקרו את הציבור.

משה גפני: אבל חבר הכנסת שטרית!

מאיר שטרית: אני לא מוכן לשמוע שקרים.

מאיר שטרית: אני מוכן לשמוע ביקורת, לא שקרים.

משה גפני: מה אפשר לעשות?

משה גפני: אין, בשער פולומבו לא שמו בכוונה את המילים מדבר שקר תרחק.

משה גפני: לא שמו את זה, וכל אחד, ואני לא אומר שזה שקר, אני אומר מותר לכל אחד לומר מה שהוא רוצה.

משה זלמן פייגלין: אבל אצלנו בקואליציה זה כתוב.

משה גפני: איפה זה כתוב אצלכם?

דב חנין: חבר הכנסת שטרית, תראה, חבל שאתה אומר - - -

משה גפני: דב, חס וחלילה, אני לא אומר על אף אחד שהוא אומר שקר, אני אומר שכל אחד יכול להביע את עמדתו, וחבר הכנסת שטרית ככל הנראה יביע את עמדתו.

דב חנין: אני בטוח שחבר הכנסת שטרית יאמר את עמדתו.

דב חנין: אני בכל זאת רוצה להישאר במישור של דיבור פרלמנטארי, אז אני לא אגיב פרונטאלית לאמירה של חבר הכנסת שטרית, שזו אמירה שהייתה מיותרת.

תמר זנדברג: עמדתו יצרה הרבה מאד נזק בנושא הזה.

מאיר שטרית: אולי עמדתך גורמת נזק, לא עמדתי.

תמר זנדברג: לא, עמדתי היא עמדתי, וביקורת עליה, ככל שתהיה, בינתיים לא יצרה שום דבר במציאות.

מאיר שטרית: עמדתך יוצרת נזק.

תמר זנדברג: ו- - -

משה גפני: תמר, אני לא אסכים.

משה גפני: אין לנו זמן.

משה גפני: סליחה, רק שנייה, אין לנו זמן רב.

משה גפני: אני מבקש שכל אחד יביע את עמדתו, ונעזוב את הדיאלוג הזה.

דב חנין: אני לא אגיב על הדברים של חבר הכנסת שטרית, אלא באמירה פרלמנטארית: כל הדברים שאמרתי הם מאד מדויקים, ניתנים לבדיקה, ויוכלו להיבדק גם במהלך הדיון הזה.

דב חנין: ולכן חבל שאמרת את הדברים שאמרת, אבל הדברים הם מיותרים ולכן לא להתייחס אליהם מעבר לזה.

דב חנין: נקודה אחרונה.

דב חנין: המאגר יוצא לדרך, וכפי שהוא יוצא לדרך הוא מנוגד לעצם ההחלטה על הקמת המאגר.

דב חנין: כי הצו שלפיו מוקם המאגר, אומר שאין להתחיל את תקופת המבחן של המאגר הביומטרי, בטרם כל מערכי הטכנולוגיה, התפעול והמערך הביומטרי, עומדים בתקני האבטחה המחמירים של הרשות הממלכתית לאבטחת מידע של שירות הביטחון הכללי.

דב חנין: זה, אדוני יושב הראש, לא מה שקורה.

דב חנין: המאגר הביומטרי היום מחובר, כך אני מבין, למערכת ממילא, שהיא מערכת חדירה לפי הנתונים שנמצאים בפני.

דב חנין: זו מערכת שהמערך מקושר אליה באופן דו כיווני.

דב חנין: המערך מקושר באופן דו כיווני למערכת אביב, שגם היא ספק אם היא עומדת במבחני האי חדירות שהצו דורש.

דב חנין: המערך מתבסס על הרשת הפנימית של רשות האוכלוסין וההגירה, שהיא מתבססת בצידה על תשתית של חברה חיצונית, עם המון המון לקוחות, ולכן גם מההיבט הזה ספק אם המערך התפעולי עומד בלשון הצו.

דב חנין: וקיים ספק ממשי אפילו בכך שהמערך עצמו, המערך הביומטרי עצמו, עומד בלשון הצו.

דב חנין: נערכה בדיקת חדירות, נערך מבדק חדירות למאגר הביומטרי, ויש ספקות מאד גדולים אם המערך הביומטרי אכן עמד במבחן החדירות הזה.

דב חנין: לפי הנתונים שבידי הוא לא עמד במבחן החדירות הזה.

דב חנין: ולכן, אדוני יושב הראש, אפילו לפי הצו, שמשרד הפנים פועל לפיו, שזו המסגרת להפעלת הפיילוט, אי אפשר היה להפעיל את הפיילוט כרגע.

דב חנין: ולכן הדרישה שלי ממשרד הפנים היא לעצור מיידית את הפיילוט בשלב הזה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת פייגלין.

משה זלמן פייגלין: תודה אדוני יושב הראש.

משה זלמן פייגלין: ראשית אני מבקש כמובן להצטרף לחברי, חברת הכנסת זנדברג וחבר הכנסת חנין, מסכים לכל דבריהם.

משה זלמן פייגלין: אני רק מבקש רשות ברשותך, אדוני, לרדת לרמה יותר יסודית ובסיסית ועקרונית, משום שהוויכוח שמתנהל הוא בעיקר סביב השאלה האם המאגר ייפרץ, האם האינפורמציה עלולה לדלוף לגורמים פליליים וכו' וכו'.

משה זלמן פייגלין: וזה דיון חשוב, שכמובן שבמידה וחלילה וחס הניסוי הזה יימשך והחוק הנוראי הזה ימשיך לצעוד במלוא עוזו, אז לפחות צריך לדאוג לכך שהחסמים הללו יהיו.

משה זלמן פייגלין: אבל חשוב לי מאד להחזיר את הנוכחים בדיון החשוב הזה, למהותו של העניין.

משה זלמן פייגלין: אז קודם כל, לגבי החשש, אני רוצה לדבר על שני דברים – אני רוצה לדבר על ממי חוששים, ועל מה צריך לשמור: אנחנו חוששים מגורמים פליליים.

משה זלמן פייגלין: אנחנו חוששים מכך שגורמים שאינם ראויים יעשו שימוש לא ראוי בנתונים הללו.

משה זלמן פייגלין: אתה יודע אדוני ממי אני חושש?

משה זלמן פייגלין: אני חושש מהמדינה.

משה זלמן פייגלין: אני חושש מהמדינה עוד הרבה הרבה קודם וגם הרבה יותר מאשר מגורמים פליליים.

משה זלמן פייגלין: מדוע?

משה זלמן פייגלין: משום שישנו כלל.

משה זלמן פייגלין: הכלל אומר כך – פושע קטן פועל בניגוד לחוק.

משה זלמן פייגלין: פושע בינוני – עוקף את החוק.

משה זלמן פייגלין: פושע גדול משתמש בחוק.

משה זלמן פייגלין: ולמדינה יש את הכלים להשתמש בחוק - - -

מאיר שטרית: המדינה פושעת בעיניך?

משה זלמן פייגלין: והפשעים הכי גדולים בתולדות האנושות בוצעו בידי מדינות שהיה להן את הכללים הללו, ואנחנו כמדינה שחייבת לחרוט - - -

מאיר שטרית: לא, אני שואל.

משה גפני: מאיר, אני אסביר לך אחר כך .

מאיר שטרית: האם המדינה בעיניך פושעת?

משה גפני: חבר הכנסת שטרית, אתה מכיר את הכנסת היטב, את הוועדה הזאת על אחת כמה וכמה שאתה מכיר.

משה זלמן פייגלין: אני חלילה וחס.

משה זלמן פייגלין: אז לשאלתך, אני לא אומר שהמדינה היא פושעת.

משה זלמן פייגלין: אני מייחס ערך חשיבות עצומה לקיומה של המדינה, אני רואה במדינה ערך ולא רק חברת ביטוח, אם אתה שואל אותי, אבל הפוטנציאל לפשוע אכן קיים, כפי שהיה למשל בגוש קטיף, לפני כמה שנים.

מאיר שטרית: בעינייך זו פשיעה, בעיני זה - - -

משה זלמן פייגלין: זו פשיעה איומה ונוראה, ואני מציע לכל חבריי - - -

מאיר שטרית: למעשה המדינה הייתה חייבת לעשות אותו.

משה זלמן פייגלין: ואני מציע לכל חברי בדעה שמקדשים את המדינה ו - - -

משה גפני: רק שנייה, חבר הכנסת פייגלין.

משה גפני: חבר הכנסת שטרית, יש לי דרך ארץ בפניך.

מאיר שטרית: אני לא דיברתי על גוש קטיף, הוא דיבר.

משה זלמן פייגלין: אני נתתי לך דוגמא לפשע שעשתה המדינה.

משה גפני: רגע, רגע.

משה זלמן פייגלין: אם אתה רוצה - - -

משה גפני: אני לא יכול להסתדר עם שני ליכודניקים לשעבר, שנייה.

משה גפני: אני חוזר בי.

משה גפני: חוזר בי.

משה גפני: חוזר בי, די, לא אמרתי כלום.

מאיר שטרית: אוקיי.

מאיר שטרית: גפני, אני לומד רק ממך.

מאיר שטרית: אני בדרך כלל שקט, אבל ממך למדתי ש - - -

משה זלמן פייגלין: מאיר, בחייך, תן לי לסיים.

משה גפני: חבר הכנסת פייגלין, הבמה לרשותך, בבקשה.

משה זלמן פייגלין: אני לא יודע כמו דב חנין לנפנף אותך בקשת ולא להתייחס.

משה זלמן פייגלין: אני מתייחס, ואז מגיעים - - -

משה גפני: בבקשה.

משה זלמן פייגלין: הסכנה הגדולה ביותר, הציבור צריך להבין את זה, למרות חשיבותה הגדולה של המדינה, שכולנו, ואני לא מציע לאף אחד מאיתנו פה לערער על הפטריוטיות של שכנו, כולנו פה חברי כנסת בכנסת ישראל, ומבינים את חשיבותה של מדינת ישראל ואת ערכה הרב, ובכל זאת על כולנו לזכור שכערכה כן סכנתה, של המדינה, של כל מדינה.

משה זלמן פייגלין: למשל, כשבאו מייסדיה של ארצות הברית, של אמריקה, להקים את מדינתם, הם הבינו בדיוק את מה שאני אומר עכשיו, ולכן אדוני יושב הראש, אפילו תעודת זהות כתובה, כחולה, כמו שיש לנו היום, לא הסכימו לחלק לאזרחים, בארצות הברית.

משה זלמן פייגלין: אתה רוצה להזדהות אתה צריך Social Security Number, אתה צריך רישיון נהיגה, כי הבינה שכשהמדינה מטביעה, היא זו שקובעת לאדם את זהותו, כבר כאן יש פגיעה בעיקרון החירות, שאחריתו מי יישורנו, והנה אנחנו רואים עם ההתקדמות הטכנולוגית, לאן זה מגיע.

משה זלמן פייגלין: וכאן בעיקרון, מי כאן "הסכנה" מי כאן עלול להיות האויב?

משה זלמן פייגלין: סכנתה של המדינה גדולה הרבה יותר מסכנתו, או סכנתה הפוטנציאלית של המדינה גדולה הרבה יותר מסכנתנו של כל גורם פלילי שלא יהיה.

משה זלמן פייגלין: וברור לי לחלוטין, ואני מסכים לחלוטין עם מה שאמרה חברתי, חברת הכנסת זנדברג, שאת הבעיה שלשמה נכנסנו לפרויקט הזה, בעיית גניבת תעודות הזהות, אפשר לפתור בלי מאגר ביומטרי.

משה זלמן פייגלין: ישנן תעודות זהות חכמות, ישנם שבבים שאפשר לשתול בהן, וכמה וכמה הצעות כאלה הוצעו.

משה זלמן פייגלין: ברור שהמדינה, בדלת האחורית דוחפת את העניין הזה של המאגר הביומטרי, בשל הרצון, צריך להבין פה, יצר השררה הוא החזק ביצרים, יותר מכל יצר אחר.

משה זלמן פייגלין: וכשאתה נותן כוח, רוצה עוד כוח, ואין כוח יותר מאשר מידע, ומידע על כל אזרח ואזרח זה כוח להשחית, והוא ישחית.

משה זלמן פייגלין: שלא יהיה ספק.

משה זלמן פייגלין: כשאותי שואלים בתור בסופר מרקט – האם אתה חבר מועדון, אני אומר לא.

משה זלמן פייגלין: האם אתה רוצה להיות חבר מועדון?

משה זלמן פייגלין: לא.

משה זלמן פייגלין: אבל זה נורא נורא כדאי לך, והתור מאחורה מתארך ומתארך, כשהקופאית המסכנה חייבת לשאול אותי את כל השאלות.

משה זלמן פייגלין: אני לא רוצה להיות חבר מועדון.

משה זלמן פייגלין: בפעם האחרונה שנשאלתי אם אני רוצה להיות חבר מועדון, ואחרי איזה רבע שעה של תחקיר כזה שעשתה לי הקופאית, אמרתי לה תשמעי, בגיל 8 ימים צירפו אותי למועדון שנקרא עם ישראל.

משה זלמן פייגלין: מאז אני לא מצטרף יותר לאף מועדון.

משה זלמן פייגלין: מספיק לי המועדון הזה.

משה זלמן פייגלין: אז זה בעניין הזה.

משה זלמן פייגלין: עכשיו, הנושא השני הוא הנושא המהותי.

משה זלמן פייגלין: על מה אנחנו בעצם נלחמים פה?

משה זלמן פייגלין: אנחנו נלחמים פה על חירותנו כבני אדם.

משה זלמן פייגלין: אגב, אני מאמין שאתה אדוני יושב הראש, כשדיברתי על המדינה, מבין על מה אני מדבר.

משה זלמן פייגלין: אנחנו מבינים.

משה זלמן פייגלין: ההבנה שהמדינה גם יכולה לאו דווקא לפעול לטובתך.

פניה קירשנבאום: הוא הצביע בעד היציאה מגוש קטיף, אז אני לא יודעת על איזה - - -

משה גפני: לא היה ולא נברא, הצבעתי נגד.

פניה קירשנבאום: אה, כן?

פניה קירשנבאום: סליחה.

משה גפני: כן.

משה גפני: וגם יש פשקווילים נגדי כל הזמן על ידי המתנחלים, אבל הצבעתי נגד.

משה זלמן פייגלין: כולנו יכולים לטעות ולחשוב, כולנו טועים וחושבים שמה שהמדינה אומרת הוא בהכרח - - -

משה גפני: מי שהיה בעד זה אלה שהיו אז בקואליציה.

משה זלמן פייגלין: רק ההיסטוריה מראה לנו שהיינו פושעים.

משה זלמן פייגלין: חשבנו שאנחנו צדיקים והיינו פושעים.

משה גפני: פה הייתה הערה - - -

משה זלמן פייגלין: הערה חשובה וטוב שתיקנת.

משה גפני: כן, כן, בגלל שמי שהיה בהתנתקות זה היה מי שהיה אז בקואליציה עם שינוי.

משה גפני: האיחוד הלאומי, הליכוד, ישראל ביתנו - - -

פניה קירשנבאום: ישראל ביתנו הצביעה נגד.

משה גפני: היא הצביעה נגד, הייתה בקואליציה.

פניה קירשנבאום: אבל הצביעה נגד.

משה גפני: לא, אבל פשקווילים מוציאים נגדי, שאני - - -

משה זלמן פייגלין: נחזור לנושא המהותי, שבו אני רוצה לגעת.

משה גפני: כן, כן, בבקשה.

משה זלמן פייגלין: אני רוצה לשאול את כל האנשים כאן בחדר הזה, ואם השידור משודר, את כל מי ששומע אותנו ואת כל מי שישמע אותנו.

משה זלמן פייגלין: נניח שאתה עומד בתור ואומרים לך ככה.

משה זלמן פייגלין: יש איזה שהוא תור ארוך ו - - -

משה גפני: כל היום אתה עומד בתור.

משה גפני: תסיים.

משה זלמן פייגלין: לא, כי כך מפתים אותנו לקנות את המאגר, לכן אני מביא את הדוגמאות של התור.

משה גפני: כן, כן, אני יודע, אוקיי.

משה זלמן פייגלין: אומרים לך תשמע, אני רוצה לקחת את העט הזה ולצייר עליך עיגול קטן על היד, וזה יאפשר לי משהו כדי להקל עליך את התור.

משה זלמן פייגלין: אתה מסכים?

משה זלמן פייגלין: מה איכפת לך, פה משהו, מתחת, אני כותב לך את השם פה, אתה תסכים?

משה זלמן פייגלין: זה יקצר לך בשעה עכשיו את הטרחה לעמוד בתור בשמש היוקדת.

משה זלמן פייגלין: אתה תסכים?

משה זלמן פייגלין: אני מניח ש-60-70% יתאימו, מה איכפת להם?

משה זלמן פייגלין: אחר כך הם מוחקים את זה.

משה זלמן פייגלין: ואם יציעו לכם לרשום את זה על המצח, אתם תסכימו?

משה זלמן פייגלין: טוב, זה כבר פחות נעים, נכון?

משה זלמן פייגלין: כי על המצח זה - - -

משה גפני: הרעיון ברור.

משה זלמן פייגלין: ואם יציעו לכם לכתוב את זה על הזרוע, אתם תסכימו?

משה זלמן פייגלין: אתם לא תסכימו, נכון?

משה זלמן פייגלין: אז עכשיו מה קורה פה?

משה זלמן פייגלין: מציעים לכם אפילו לא לכתוב את זה.

משה זלמן פייגלין: אתה לא שם לב כמה חלק וחמקמק המדרון התלול הזה, לאובדן החירות.

משה גפני: תודה, תודה רבה.

משה גפני: סגנית השר תשיב להם, בבקשה, ואחרי זה מאיר שטרית.

מאיר שטרית: למה?

משה גפני: הם הציעו את הדיון המהיר, והיא חייבת להשיב להם.

מאיר שטרית: כן, אבל לדעתי עדיף שישמעו את חברי הכנסת.

פניה קירשנבאום: אני פה עד הסוף.

משה גפני: היא תישאר.

משה גפני: אני שאלתי אותה לפני כן, היא אמרה שהיא תישאר .

פניה קירשנבאום: כן.

משה זלמן פייגלין: אני רק מתנצל, בשעה עשר ורבע יש לי ישיבת נשיאות, אני רוצה לשמוע אותך.

מאיר שטרית: אין בעיה.

פניה קירשנבאום: אם היית מקצר, אז היינו מספיקים כולנו.

פניה קירשנבאום: אז קודם כל, כבוד יושב ראש הוועדה, חברי חברי הכנסת.

פניה קירשנבאום: אני אתחיל לענות מהאחרון ועד הראשון, קודם כל לחבר הכנסת פייגלין.

פניה קירשנבאום: אני לא הבנתי בדיוק את הטענות שלך, חוץ מדברים מצוירים, אבל בכל זאת אני אגיד לך: אנחנו חיים בעולם דמוקרטי והדמוקרטיה אומרת שהרוב מקבל החלטה בשביל המיעוט.

פניה קירשנבאום: ככה, זאת דרך הפעולה.

פניה קירשנבאום: אני גם כן התנגדתי ליציאה מגוש קטיף, אבל זה מה שהחליטה הכנסת, ואנחנו יצאנו.

פניה קירשנבאום: רוב הכנסת חוקקה חוק שקבע שזה המהלך.

פניה קירשנבאום: יש כניסה של הפיילוט, ואני אומרת לך שבאותה תקופה, ומאיר פה והוא יוכל להעיד שגם אני הגעתי יחד עם חבר הכנסת פייגלין לוועדה, והתנגדתי בחלקו לחוק הזה, והוכנסו בו שינויים שאני דווקא מרוצה.

פניה קירשנבאום: אבל אתה מתחיל לצייר פה כל מיני ציורים שאולי לקוחים קצת מסיפורי קונספירציה של הסדרה חטופים, או אולי הומלנד וכבר לוקחים.

פניה קירשנבאום: אני אגיד לך, כל מומחה, קודם כל מה המדינה תעשה עם הנתונים האלה?

פניה קירשנבאום: אני עדיין לא הבנתי מה יש למדינה לעשות עם הנתונים האלה?

פניה קירשנבאום: ואם יש איזה שהוא פורץ, פושע, שהוא רוצה ללכת ולגנוב ולשתול את טביעות האצבע, אז הוא לא צריך לפרוץ את המאגר ואת כל הקושי.

פניה קירשנבאום: אתה שתית פה כוס תה, אז הוא לוקח את הכוס ולוקח את טביעת האצבע שלך, ומטביע ושם אותה ושולח ועושה.

פניה קירשנבאום: בשביל מה לו לפרוץ למאגר הזה בכלל?

משה זלמן פייגלין: נכון.

פניה קירשנבאום: אז אתה מסכים איתי?

משה זלמן פייגלין: אני לא דיברתי על זה.

פניה קירשנבאום: אז קודם כל כבר הסכמנו על העניין הזה.

משה גפני: לא, לא, לא, אני נורא מצטער.

משה גפני: גברתי סגנית השר, אני רוצה פרטים על מישהו, אני קורא לו לבית קפה, יש לי קשרים במשרד הפנים וגם ברשות הזאת.

משה גפני: יש מאגר היום במדינת ישראל, הגענו כבר לשלב הזה, אני מציע לו שתייה, אני לוקח את הכוס אחרי זה, אני לוקח משם את טביעת האצבע, אני מעביר את זה לחבר שלי, החבר שלי מברר עליו את כל הפרטים.

פניה קירשנבאום: שום פרטים הוא לא יכול לברר עליו.

משה גפני: הוא לא יכול?

פניה קירשנבאום: לא.

משה גפני: טוב.

פניה קירשנבאום: קודם כל הוא לא יכול לברר שום פרטים.

פניה קירשנבאום: אתה יכול לבדוק ו - - -

משה גפני: לא, לא, נבדוק פה בדיון, בדיון.

פניה קירשנבאום: גם בדיון נבדוק וגם אנשי מקצוע יענו, ושום פרטים הוא לא יכול לבדוק, מכיוון שנכון להיום מה שקורה שיש רק את הנתונים הביומטריים, שהם גם מופרדים בחלק מהקידוד מהשם, ורק אחר כך, דרך הפעולה, ואני לא רוצה להיכנס באמת לטכנולוגיות, אבל שום דבר אחר לא נמצא שם.

פניה קירשנבאום: אי אפשר ללכת עכשיו ולבדוק באיזו קופת חולים הוא, או באיזה בנק, או באיזה ביטוח לאומי, כי אין שום קשר לשום דבר אחר, פרט לקישור בין תעודת הזהות לנתונים האלה.

פניה קירשנבאום: אבל, אם כבר מדברים, אז אני אגיד לך שבמדינת ישראל קיימים אלפי מאגרים לא מאובטחים לגמרי, שכל אחד מאיתנו - - -

מאיר שטרית: עשרות אלפים.

פניה קירשנבאום: אז עשרות אלפים.

פניה קירשנבאום: שכל אחד מאיתנו נותן את הפרטים ולא עושה מזה חשבון.

פניה קירשנבאום: אתה בא לקופת חולים היום, ואתה יכול עם טביעת אצבע שלך להוציא בדיקות דם, לקבוע תור או כל דבר.

פניה קירשנבאום: מי שרוצה לקצר לעצמו את התור בנתב"ג, הוא שם את היד, שגם זה נתונים.

פניה קירשנבאום: מי דואג לאבטחה של הנתונים האלה?

פניה קירשנבאום: אבל פה, המאגר הוא גם מאובטח לגמרי, גם אין לו קישור לשום דבר אחר.

פניה קירשנבאום: יש בתכנית בהחלט, ועל זה יעבדו בממשל זמין, ואם יש טענות היום או משהו זה קשור אולי לממשל זמין, אבל בוודאי לא קשור למאגר.

פניה קירשנבאום: אין שום קשר למה שאמרת דב, שהמאגר הזה הוא לא מקושר, לא ממילא ולא אביב ואולי ממילא נותנים הדרכה או פיקוח, או שיש התייעצות איתם בנושא שמירת אבטחה או דברים כאלה, אבל בוודאי לא מקושר לשום דבר.

פניה קירשנבאום: בדיוק כמו שמבוטח בחוק, המאגר הזה הוא אוטונומי לגמרי, עצמאי לגמרי.

פניה קירשנבאום: לכן זאת הייתה הדרישה בחוק בסופו של דבר.

פניה קירשנבאום: נכון, מאיר?

מאיר שטרית: מנותק לגמרי.

פניה קירשנבאום: מנותק לגמרי, וככה הוא מנוהל גם היום, ולכן אין שום סיבה.

פניה קירשנבאום: לגבי אח גדול אמרת, הרי אמרתי לך שיש כבר כל כך הרבה מאגרים, אז בואו נפסול את כל המאגרים.

פניה קירשנבאום: בואו נצא בחקיקה אחרת, אני מציעה לך - - -

דב חנין: אולי נעשה מאגר טוטאלי עוד יותר.

פניה קירשנבאום: לא, לא צריך.

פניה קירשנבאום: אני לא אמרתי את זה.

דב חנין: ממילא יש אח גדול - - -

פניה קירשנבאום: אני לא אמרתי, אבל אם אתה רוצה לשנות והחוק כבר עבר, אז אני מציעה לכם להתאחד ולהוביל חקיקה חדשה, שהיא תבטל את כל המאגרים הקיימים בארץ וגם את המאגר הזה, ואם תצליחו אז בסדר.

פניה קירשנבאום: אנחנו נמצאים, כמו שכבר אמרתי, בעולם הדמוקרטיה, והרוב כמובן יחליט אם זה יקרה או לא יקרה.

משה גפני: למה עשיתם פיילוט?

פניה קירשנבאום: פיילוט, עכשיו אני מגיעה לנושא של הפיילוט.

פניה קירשנבאום: הפיילוט זה הניסיון לשנתיים, שבו - - -

בועז טופורובסקי: תמר, אולי יש לכם רוב עכשיו.

תמר זנדברג: מה זה קשור?

בועז טופורובסקי: לא, ממה שאני - - - יכול להיות שיש לכם רוב.

תמר זנדברג: לא, סליחה - - -

פניה קירשנבאום: עכשיו אנחנו מדברים על הפיילוט.

משה גפני: רגע, שנייה, בועז, אתה גם תקבל את רשות הדיבור.

פניה קירשנבאום: אנחנו מדברים על הפיילוט הניסיוני.

משה גפני: אחרי סגנית השר.

משה גפני: אנחנו לא אוחזים עכשיו ברוב או במיעוט.

משה גפני: אנחנו עכשיו דנים בנושא עצמו.

בועז טופורובסקי: מאה אחוז.

בועז טופורובסקי: סליחה שהתפרצתי.

משה גפני: מאד יכול להיות שבעקבות הדיון הזה ובעקבות דיונים נוספים, נעשה רוב לשנות את החוק.

משה גפני: מאד יכול להיות.

משה גפני: מאד יכול להיות שלא.

משה גפני: הנושא של הרוב איננו מענייננו כרגע.

משה גפני: כרגע אנחנו מדברים על יישום החוק שהתקבל בכנסת, האם הוא טוב או לא טוב, יהיו דעות לכאן ולכאן.

משה גפני: שמענו את שלושת חברי הכנסת, שהם נגד המציאות הזאת.

משה גפני: אני מניח שתיכף ידבר חבר הכנסת מאיר שטרית, ואם אני לא טועה הוא הולך לדבר בעד החוק הזה, ואחרי זה נשמע גם אותך.

משה גפני: יש פה אנשים שרוצים להתבטא.

תמר זנדברג: אני לא קיבלתי תשובה לגבי - - -

פניה קירשנבאום: אני עוד לא סיימתי, סליחה.

משה גפני: בבקשה, סגנית השר, תמשיכי.

משה גפני: אני רוצה לאפשר גם לאחרים, בבקשה.

פניה קירשנבאום: עכשיו הגעתי בדיוק.

פניה קירשנבאום: אוקיי, אז ככה, פיילוט ניסיוני וזה מה שקובע בחוק, שהוא מנוהל במשך שנתיים.

פניה קירשנבאום: בשנתיים האלה הוא מלווה בשתי ועדות שמלוות את הפיילוט הזה, וגם אנשי מקצוע שרושמים פרוטוקול ולומדים את כל הנושא.

פניה קירשנבאום: המסקנות של השנתיים האלה יוצגו בסופו של דבר בכנסת והכנסת בהחלט, לפי המסקנות האלה, תקבל החלטה מה לעשות עם זה הלאה.

פניה קירשנבאום: וזה ניסיוני לשנתיים.

פניה קירשנבאום: אחרי שנתיים - - -

תמר זנדברג: האם נחיצות עומדת גם היא למבחן?

פניה קירשנבאום: הכל עומד למבחן, שזה בדיוק הנושא שיוחלט בעוד שנתיים, כשהפיילוט יסתיים והכנסת תוכל לקבל את ההחלטה, בעוד שנתיים, אחרי שהיא תקבל את כל הנתונים – מה לעשות עם זה.

פניה קירשנבאום: האם אנחנו ממשיכים, אנחנו לא ממשיכים, כמו שאמרתי.

פניה קירשנבאום: אנחנו פה הריבון ואנחנו מקבלים פה החלטות, אין מה לעשות.

פניה קירשנבאום: עכשיו, כשאת אומרת תמר שאנחנו כקהילה עדיין לא החלטנו, זה בסדר, אני לא יודעת רק למי את מתכוונת אנחנו כקהילה, כי בקהילה שאנחנו פה נמצאים בבניין הזה, אנחנו כן החלטנו שזה מה שיהיה, שזה - - -

תמר זנדברג: לא, סליחה, זה שאנחנו - - -

משה גפני: תמר, תמר, אני לא מסכים.

תמר זנדברג: זה שיש פיילוט זה בדיוק מה שלא החלטנו.

משה גפני: תמר, אני לא מסכים.

משה גפני: תמר, יש פה רבים שרוצים להתבטא בעניין.

פניה קירשנבאום: אני שוב רוצה להדגיש את הנושא של הבלבול שקיים היום ויש פה יותר מדי נתונים שזורמים, ובאמת חבל לי שזה מה שקורה וחבל שזה מכפיש כאילו, אפשר להגיד, את המאגר, כי יש בלבול בין כל מיני ממשקים שיכולים להיות למאגר, כמו ממשל זמין וגורמים אחרים, ואני חושבת שפה קיימת הבעיה.

פניה קירשנבאום: יש הבדל בין תעודת זהות חכמה ותעודת זהות שהיא ביומטרית.

פניה קירשנבאום: תעודת זהות חכמה היא בעצם לא מונעת את גניבת הזהות שלנו.

פניה קירשנבאום: היא לא מונעת, מכיוון שנתונים מסוימים נמצאים רק על התעודה, ואם אני הולכת ואני טוענת למשל, אני מספרת לכם סיפור מאד פשוט.

פניה קירשנבאום: אני בזמנו, באחד המקצועות הקודמים שלי, כשאבדה לי תעודה, התקשרתי להסתדרות ואמרתי שאבדה לי התעודה.

פניה קירשנבאום: אמרתי את שמי – פאינה קירשנבאום, ושאני מורה למקצוע ואני מבקשת והם בדקו וראו שיש באמת כזו מורה, ושלחו לי תעודה עם התמונה שלי.

פניה קירשנבאום: עכשיו אני עם התמונה הזאת בתעודה, הולכת ואני עכשיו, אני לא יודעת אם את היית מורה, אבל אני יכולה למצוא הרבה שהיו מורים לשעבר, ואני אומרת – אני תמר, אבדה לי התעודה ואני מבקשת לתת לי תעודה.

פניה קירשנבאום: נותנים לי תעודה, עכשיו אני הולכת למשטרה ואני אומרת שגנבו לי את הארנק יחד עם כל התעודות, אבל אני תמר, ואני מבקשת להנפיק לי תעודת זהות, ומנפיקים לי תעודת זהות, ומעכשיו אני תמר.

פניה קירשנבאום: מכיוון שהנתונים שלי, שהיו בתעודת הזהות החכמה, נעלמו יחד עם תעודת הזהות ואין למה להשוות.

פניה קירשנבאום: מאותו רגע - - -

תמר זנדברג: רגע, ומה יקרה במצב - - -

פניה קירשנבאום: שנייה, אני אגיד לך, אני אגיד לך.

משה גפני: חברת הכנסת זנדברג, אי אפשר את הדיאלוג הזה, אני רוצה לשמוע את כולם.

משה גפני: אנשים הוזמנו כדי שיביעו את עמדתם.

פניה קירשנבאום: רגע, אני מספרת עכשיו, עכשיו אני אומרת לך.

פניה קירשנבאום: מהרגע הזה שאני תמר, אני יכולה ללכת למכור את הדירה שלך ואת הרכב שלך, כי לי יש תעודת זהות עם הכתובת שלך, עם הפרטים שלך.

פניה קירשנבאום: עכשיו, מה ההקשר למאגר?

פניה קירשנבאום: ברגע שאני באה ואני אומרת שאבדה לי תעודת הזהות או נגנבה לי תעודת הזהות, אני באה ויש משהו שאפשר לאמת שזאת באמת אני, וכבר אף אחד לא יוכל להנפיק שום תעודת זהות ולא שום דרכון שעל שמי וזה לא אני.

פניה קירשנבאום: וזאת בדיוק הנקודה.

פניה קירשנבאום: ורק לכך נועד המאגר .

דב חנין: לא, לא, לא, לא.

דב חנין: זאת התעודה הביומטרית, היא עדיין לא מחייבת מאגר ביומטרי.

משה גפני: דב, אני אאפשר אחר כך.

פניה קירשנבאום: רגע, אם היא לא מחייבת מאגר, אז עם מה ישוו את התעודה?

דב חנין: עם האצבע.

פניה קירשנבאום: אבל איפה?

פניה קירשנבאום: לאיזה?

פניה קירשנבאום: למה?

דב חנין: לתעודה.

פניה קירשנבאום: אבל התעודה נגנבה או נעלמה.

משה גפני: חבר הכנסת חנין, חברת הכנסת קירשנבאום, אני לא מסכים.

דב חנין: אז התעודה לא תוכל לזהות.

פניה קירשנבאום: זאת בדיוק - - -

משה גפני: דב, זה לא בסדר, אנשים רוצים לדבר, אנחנו לא נספיק.

פניה קירשנבאום: זאת בדיוק הנקודה.

משה גפני: פאינה, זה לא דיאלוג.

פניה קירשנבאום: זאת בדיוק הנקודה, שיש איזה שהוא מקום שאפשר לבדוק שאני זו אני ולא אף אחד אחר.

פניה קירשנבאום: האם ידוע לכם ש-160,000 תעודות זהות נעלמות ולא יודעים - - -

משה גפני: ידוע.

פניה קירשנבאום: ידוע.

משה גפני: אנחנו בוועדת הכספים נלחמנו עם משרד הפנים שהמחיר יהיה פחות ממה שהם דרשו.

משה גפני: ניצחנו בזה בגלל שאם אבדה תעודת זהות או נגנבה תעודת זהות, אלה מעשים שבכל יום.

תמר זנדברג: צריך לשלם קנס.

פניה קירשנבאום: אבל זה לא קנס.

משה גפני: כן, זה קנס.

משה גפני: משרד הפנים מבקש הרבה כסף.

פניה קירשנבאום: אבל מה שקורה, הרי אנחנו הכי חוששים.

פניה קירשנבאום: ידוע לנו שהיו מקרים של אירועי פיגועי טרור, שנעשו על ידי אנשים שגנבו תעודת זהות, ואנחנו אומרים שיש שורה של דברים שאנחנו מנסים למנוע.

פניה קירשנבאום: אני לא עושה הכללות ואני לא אומרת שכולם כאלה ואני לא אומרת שכולם אחרת.

פניה קירשנבאום: אבל אני אומרת בהחלט שאנחנו מנסים דווקא להגן על אזרחי מדינת ישראל, מגניבת הזהות שלהם.

תמר זנדברג: אולי לסיום סגנית השר יכולה לתת קצת נתונים על השבוע האחרון, כמה הצטרפו - - -

פניה קירשנבאום: אני אגיד לכם.

פניה קירשנבאום: אנחנו כרגע, בפתיחה של הפיילוט הזה בצורה מתגלגלת, נכון להיום בחמש לשכות זה כבר נפתח.

פניה קירשנבאום: 50% מאלה שפנו ביקשו לקבל את תעודת הזהות, וחלק דרכונים ביומטריים.

פניה קירשנבאום: בגלל שזה קיץ אז - - -

מאיר שטרית: יש להם שכל.

תמר זנדברג: מה זאת אומרת פנו?

תמר זנדברג: מאלה שהגיעו להוציא תעודות זהות?

פניה קירשנבאום: מאלה שהגיעו, 50%, כן.

פניה קירשנבאום: לא הציעו, הם יודעים שבלשכה הזאת יש פיילוט שאפשר לקבל תעודה.

פניה קירשנבאום: 50% כן ביקשו.

פניה קירשנבאום: קודם כל זה חודשי קיץ, אנשים פוחדים, זה לוקח טיפה זמן.

פניה קירשנבאום: זה לא כמו תעודת זהות רגילה, שאת מקבלת את זה במקום וגם דרכון, צריך לחכות כמה ימים.

משה גפני: נקבע יעד בסוף הפיילוט, שנדע אם הוא הצליח או לא?

פניה קירשנבאום: יש מדדים, יש ספר - - -

משה גפני: ספר אני יודע שיש, רק לא הבנתי מהספר מה היעד.

משה גפני: מה היעד?

משה גפני: איך נדע אם הצליח או לא הצליח?

משה גפני: לפי מספר האנשים?

פניה קירשנבאום: יש מדדים ויש יעדים, ואני מציעה שעל דברים כאלה באמת אנשי המקצוע יענו.

משה גפני: את יודעת להגיד מה המדדים?

פניה קירשנבאום: אנשי המקצוע יגידו לנו.

משה גפני: אוקיי, בסדר, תודה.

משה גפני: אני מבקש שתקשיבי גם לאחרים, ואולי אבקש ממך להשיב.

משה גפני: חבר הכנסת מאיר שטרית, בבקשה, אבל לא נאום ארוך-ארוך.

מאיר שטרית: לא ארוך.

אברהם מיכאלי: לציין, יושב ראש הוועדה, הראשון יוצר הזכויות זה אצלו.

מאיר שטרית: קודם כל אני מבקש להגיד שלום להרבה חברים שמזמן לא ראיתי אותם, מאז הדיונים בחוק.

מאיר שטרית: הם יכולים להעיד שקיימנו דיונים כאן בוועדה במשך עשרות שעות, עשרות ישיבות, שלאחר מכן שמעתי טענות שדנו במהירות בחוק.

מאיר שטרית: אז זה שחברי הכנסת לא באו לדיונים, רובם הגדול, הם יכולים רק להתלונן אצל החברים שלהם שבוחרים אותם.

מאיר שטרית: אבל אנשים שחלקם נמצאים פה היו פה בכל הדיונים, ולא היה אחד שלא קיבל רשות דיבור.

אברהם מיכאלי: יש להם כרטיס נוכחות אפילו.

מאיר שטרית: ולא היה אחד שלא קיבל רשות דיבור, כל הארגונים למיניהם, בלי הגבלה, כולל יהונתן קלינגר שיושב פה ואני לא רואה פה את פינצ'וק וחברים אחרים.

מאיר שטרית: אני לא יודע למה פינצ'וק לא פה, אבל על כל פנים, כולם קיבלו רשות דיבור ללא שום מגבלה, והיה דיון רציני ולעומק על כל סעיף ועל כל פרט.

משה גפני: תיכף נשמע אותם.

מאיר שטרית: בהחלט.

מאיר שטרית: עכשיו, אני מוכרח להגיד, יש פשוט, אני אומר את זה בצער, כיוון שקמה קבוצת אנשים שמפחידה את הציבור, זה התחיל ממיקי איתן השר לשעבר, וקבוצת אנשים שמפחידה את הציבור, וזו בעיני הפחדה הזויה ממש.

מאיר שטרית: אין לי מילה אחרת להגיד.

מאיר שטרית: זה הזוי.

מאיר שטרית: הרבה פעמים כשהתחלנו את הדיון בחוק, אני ציינתי, ואגב אני אחראי על החוק.

מאיר שטרית: אני לא מתחבא.

מאיר שטרית: אני עשיתי את החוק כשהייתי שר הפנים והוא עבר קריאה ראשונה בכנסת ה-17.

מאיר שטרית: בכנסת ה-18, לצערי, הכנסת התפזרה לפני הזמן, אחרת אם היו לי שלושה חודשים, כבר כל המדינה הייתה עם תעודות ביומטריות, כי אני לא הייתי שואל אותם.

מאיר שטרית: לא הייתי נסוג כמו הממשלה שפחדה ועשתה פיילוט כזה.

מאיר שטרית: אני הייתי עושה לכולם, חובה.

מאיר שטרית: בכלל לא ברשות, כמו שעשו בכל המדינות האחרות בעולם, שם לא עשו את כל התרגילים שעשו פה.

מאיר שטרית: מפחידים את הציבור סתם ואני אסביר לכם גם למה.

מאיר שטרית: יש הרבה נתונים שקיבלתי מהמשטרה אז, כשר הפנים.

מאיר שטרית: יש בארץ 350,000 אנשים שחיים עם תעודות מזויפות בארץ.

מאיר שטרית: עכשיו, אם זה לא מחריד אתכם - - -

<קריאה: לא מזויפות.

מאיר שטרית: תסלח לי, אל תפריע לי.

מאיר שטרית: אמרתי נתונים שאני קיבלתי מהמשטרה, לא אתה קיבלת מהמשטרה.

מאיר שטרית: 350,000 איש חיים בארץ עם תעודות זהות מזויפות.

מאיר שטרית: אני שמעתי את המספר הזה, לא יכולתי לישון.

מאיר שטרית: אני אומר בצדק ואני לא יודע איך אתם ישנים בשקט.

מאיר שטרית: האנשים האלה עושים אלפי עבירות כל שנה, עשרות אלפי עבירות.

מאיר שטרית: כי ברגע שאדם היום, ואני אומר בצער, ועל זה כולם מסכימים ואגב על זה אין ויכוח עם אף אחד.

מאיר שטרית: אין מישהו שלא חושב שצריך להחליף - - -

משה גפני: היית בקשר עם המשטרה?

מאיר שטרית: בוודאי.

משה גפני: כמה מקרים המשטרה אמרה לך שבהם עמדו לדין על תעודת זהות מזויפות?

מאיר שטרית: לא מעמידים לדין בגין תעודת זהות מזויפת.

מאיר שטרית: על עבירות.

מאיר שטרית: אם תופסים, איך לתפוס.

מאיר שטרית: עכשיו, במצב הנוכחי, אני רוצה לומר שהדבר הזה, אין מישהו מתוך האנשים, גם אלה שחולקים על המאגר הביומטרי, שלא חושב שצריך להחליף את התעודות הישראליות, גם דרכונים וגם תעודות זהות.

מאיר שטרית: ואפילו, אין מישהו מהם שחולק על זה שהתעודות יהיו ביומטריות.

מאיר שטרית: על זה אין ויכוח.

מאיר שטרית: כולם מסכימים לזה.

מאיר שטרית: הרי היתרון הגדול בתעודה ביומטרית הוא שאי אפשר לזייף אותה, וגם לא דרכון, שאי אפשר לזייף אותו, כי הוא עשוי בכלים שאי אפשר לזייף.

מאיר שטרית: אגב, להנחת דעת כולם אני רוצה לומר, כל מדינות אירופה, ללא יוצא מן הכלל, וגם ארצות הברית ויפן, וחלק ממדינות המזרח הרחוק, בכולן היום יש דרכונים ביומטריים.

מאיר שטרית: ברוב המדינות יש מאגרים ביומטריים - - -

תמר זנדברג: לא.

מאיר שטרית: תפסיקי, באמת.

מאיר שטרית: תרצי, יש פה אנשי מקצוע, את יכולה לשאול אותם.

מאיר שטרית: תפסיקי להגיד לא, כי זה לא אמת, מה לעשות?

תמר זנדברג: אני אראה לך.

מאיר שטרית: את לא בדקת.

מאיר שטרית: אל תראי לי.

מאיר שטרית: אל תראי לי.

משה גפני: לא, לא, לא, אני לא מרשה.

מאיר שטרית: אני הייתי במדינות ואני אראה לך שברובן זה קיים.

מאיר שטרית: אמנם, כמו שאמרו פה בצדק, לרוב המדינות האלה אין תעודות זהות - - -

דב חנין: נכון.

מאיר שטרית: ולכן הם לא צריכים תעודות זהות, אבל יש להם דרכונים רובם.

מאיר שטרית: זה כמעט אותו מספר של אנשים, ובכל המדינות האלה יש מאגרים ביומטריים, ואני אסביר מדוע.

מאיר שטרית: כי הרי אין חילוקי דעות שצריך תעודות ביומטריות – גם דרכונים וגם תעודות זהות.

מאיר שטרית: ואני אומר לכם חברים, הפגיעה הפרטית, בפרטיות, החמורה ביותר היא המצב הקיים היום, שאפשר לקחת תעודת זהות של כל אחד.

מאיר שטרית: תנו לי תעודת זהות, אני אכנס פה לחדר עם מכונת צילום נורמאלית, אני ברבע שעה יוצא עם תעודת הזהות שלכם, עם תמונה שלי.

מאיר שטרית: באותו רגע אני זה אתה, ואני יכול לעשות עבירות בשמך, אני יכול למכור לך את הבית, אני יכול להיכנס לחשבון הבנק, אני יכול לפזר שיקים בשמך.

מאיר שטרית: זה לא דברים בתיאוריה, זה דברים שקורים כל יום.

משה גפני: אדוני המנכ"ל, זה משהו מעניין, אנחנו דיברנו על מתקפת הסייבר בכנסת.

משה גפני: אתה תצטרך את העזרה שלנו בסוף.

מאיר שטרית: במצב הנוכחי, הפרטיות של האנשים בישראל מופקרת, כי אפשר בקלות לזייף את הזהות שלהם, וזו אגב אחת העבירות ששמה את האנשים במצב קשה ביותר.

מאיר שטרית: לכן, כשההחלטה לעשות תעודה ביומטרית אין עליה ויכוח, על זה לא היה ויכוח אגב גם בכל הדיונים בוועדה, הוויכוח היחידי שהיה הוא לגבי האם צריך מאגר או לא צריך מאגר.

מאיר שטרית: אני מבקש לחזק את דברי סגנית השרה לגבי הצורך במאגר.

מאיר שטרית: הסיבה המרכזית לקיומו של מאגר, היא הצורך למנוע הרכשה כפולה, כמו שתיארה חברת הכנסת פאינה קירשנבאום.

מאיר שטרית: דהיינו, אם אני מאבד תעודה ביומטרית, הרי אם אני רוצה להוציא תעודה חדשה, יבוא אדם שמכיר אותי, ילך למשרד הפנים ויספר, אם הוא ידע את הרקע שלי, ומי מעוניין לעשות את זה?

מאיר שטרית: פושעים ומחבלים.

מאיר שטרית: אם הוא באמת מכיר את הרקע שלי, עלולים להוציא לו תעודה ביומטרית על שמי.

מאיר שטרית: מאותו רגע הוא יהיה מאיר.

מאיר שטרית: אף אחד לא יאמין לי שאני מאיר, רק הוא יהיה.

מאיר שטרית: הדרך היחידה למנוע את זה זה כאשר - - -

דב חנין: אין לו את נתוני הגוף שלך.

מאיר שטרית: תסלח לי, מי מודד לך נתוני גוף?

מאיר שטרית: מישהו מודד לך את הגובה ואת המשקל בשביל להוציא לך תעודת זהות?

מאיר שטרית: לא.

מאיר שטרית: שואלים את הרקע שלך, איפה אתה, מי ההורים שלך, איפה אתה גר, זה מה שעושים בדרך כלל בתשאול.

מאיר שטרית: הדרך היחידה למנוע את זה זה מאגר.

מאיר שטרית: בגלל זה עושים את זה בכל המדינות.

מאיר שטרית: כאשר אדם מנסה להתחזות לך ונותן את כל התיאור שלך פרפקט ומקבל את זה, והיום אם אני אכנס לפייסבוק שלך אני אדע עליך הכל.

מאיר שטרית: לא צריך אפילו להיכנס למשרד הפנים.

מאיר שטרית: בתוך המסגרת הזאת, ברגע שאני מקבל תעודה כזאת, בסוף משרד הפנים צריך לפנות למאגר, לשאול האם יש אדם כזה אצלכם.

מאיר שטרית: האם יש טביעת אצבע כזו אצלכם.

מאיר שטרית: הוא לוקח טביעה, שולח אותה פיזית למאגר, הוא לא יכול, אין חיבור במשרד הפנים למאגר ואין חיבור בין המשטרה למאגר.

מאיר שטרית: אין לאף אחד חיבור למאגר.

מאיר שטרית: לאף אחד.

מאיר שטרית: המאגר מוצפן, מוגן, שמור.

מאיר שטרית: ואז שולחים טביעה פיזית למאגר, מבקשים לדעת אם יש טביעה כזאת.

מאיר שטרית: אם התשובה שמגיעה תהיה – זה מאיר שטרית, מאה אחוז, אז מנפיקים לו תעודה.

מאיר שטרית: לא מאיר שטרית – עוצרים אותו על זיוף.

משה גפני: בקיצור, אתה תומך בזה.

מאיר שטרית: איזו שאלה?

מאיר שטרית: אני רוצה להוסיף, עוד שתי דקות.

מאיר שטרית: עכשיו, בניגוד להפחדות, עובדה היא, ואמרה את זה גם פאינה קירשנבאום, יש היום בשגרירות ארצות הברית, וחבל, חבר הכנסת פייגלין יצא, הוא נסע לארצות הברית, למיטב ידיעתי, שם כולם עומדים כמו ילדים טובים, כל הישראלים שמתנגדים למאגר, נותנים אדוני יושב הראש – עשר טביעות אצבע מגולגלות - - -

תמר זנדברג: אבל לא האזרחים של המדינה.

מאיר שטרית: תסלחי לי, תסלחי לי, לא אזרחים של המדינה.

מאיר שטרית: אזרחים של המדינה, מה, אזרחים של ירדן?

מאיר שטרית: עומדים אזרחי ישראל, כולם, בשקט - - -

תמר זנדברג: אבל אל אזרחי המדינה שמנהלת את המאגר.

מאיר שטרית: תסלחי לי, תסלחי לי.

משה גפני: חברת הכנסת זנדברג!

מאיר שטרית: אל תפריעי לי.

מאיר שטרית: אין לך מושג על מה את מדברת.

תמר זנדברג: אתה מנסה כאן להוליך אותנו שולל ואתה אומר לי שאין לי מושג?

משה גפני: מאיר, מאיר, חברת הכנסת זנדברג - - -

מאיר שטרית: אין לך מושג על מה את מדברת.

משה גפני: רבותי, אני עוצר את הדיון.

משה גפני: לא, אני עוצר את הדיון.

תמר זנדברג: יש גבול לכל דבר.

מאיר שטרית: מה הסיפור שלך?

משה גפני: הדיון נעצר, אני מאד מצטער.

משה גפני: תמר, לא יהיה דיון.

משה גפני: אני עוצר את הדיון.

תמר זנדברג: זו לא השאלה - - -

משה גפני: מאיר, אני עוצר את הדיון.

מאיר שטרית: תסלחי לי, אזרחי ישראל-.

מאיר שטרית: אדוני, מה אתה עוצר את הדיון?

מאיר שטרית: היא מפריעה, תוציא אותה, מה אתה עוצר את הדיון?

משה גפני: בסדר, שנייה אחת.

משה גפני: חברת הכנסת זנדברג, את ביקשת את הדיון הזה.

משה גפני: אם את רוצה לקיים דיאלוג עם סגנית השר או עם חבר הכנסת מאיר שטרית – בחוץ.

תמר זנדברג: אדוני יושב הראש - - - שכולם צריכים לשמוע.

משה גפני: לא, מאה אחוז.

משה גפני: זאת הוועדה שכך היא עוסקת.

משה גפני: אני מבקש שכולם ידברו.

משה גפני: את גורמת נזק בזה שאת מפריעה לחבר הכנסת שטרית, בגלל שיש פה אנשים שמתנגדים למה שהוא אומר, והדיאלוג הזה יגרום לכך שהם לא ידברו.

תמר זנדברג: יש להתנגד למה שהוא אומר, ויש לומר דבר שאינו - - -

משה גפני: בסדר, אז מותר להגיד - - -

תמר זנדברג: צריך פה להעמיד את הדברים על דיוקם.

משה גפני: תמר, מותר להגיד כל דבר.

משה גפני: אני מבקש לא להפריע, אחרת אני אאלץ לעצור את הדיון.

מאיר שטרית: תודה, אדוני יושב הראש.

משה גפני: מאיר, תשתדל לסכם.

מאיר שטרית: מאה אחוז, אני לא האיש שאומר דברים לא נכונים.

מאיר שטרית: את אומרת דברים לא נכונים.

תמר זנדברג: לא, אתה אומר דברים לא נכונים.

מאיר שטרית: תסלחי לי.

מאיר שטרית: אזרחי ישראל עומדים בשגרירות ארצות הברית - - -

תמר זנדברג: סליחה, אתה צריך גם - --

משה גפני: אני אתן לך הודעה אישית נגד מאיר שטרית.

משה גפני: אני אאפשר לך.

מאיר שטרית: מאה אחוז.

מאיר שטרית: בשגרירות ארצות הברית עומדים אזרחי ישראל ונותנים 10 טביעות אצבעות מגולגלות וצילומי פנים ביומטריים.

מאיר שטרית: לא רק בשגרירות ארצות הברית, גם בכניסה.

מאיר שטרית: בכל כניסה לארצות הברית, לוקחים מכל אזרח 10 טביעות אצבעות וצילומי פנים ביומטריים.

מאיר שטרית: בידי ארצות הברית היום יש מאגר של טביעות אצבעות אזרחי ישראל, 10 טביעות אצבעות - אצלנו אגב לוקחים את רק שתי האצבעות המורות - של 1.2 מיליון אזרחי ישראל.

מאיר שטרית: המאגר הזה ביומטרי, וגם תמונות ביומטריות.

מאיר שטרית: המאגר הזה אוטומטית, ברגע שיש אותו בארצות הברית, בגלל השותפות בין המדינות, יש אותו אוטומטית בבריטניה, בקנדה, באוסטרליה ובניו זילנד.

מאיר שטרית: שם זה בסדר.

מאיר שטרית: יש מאגר של 1.2 מיליון.

מאיר שטרית: תראו לי מי ניסה לתקוף את המאגר הזה, לא לקחת טביעות אצבעות של ישראלים.

מאיר שטרית: ארצות הברית לא חשודה, ישראל היא החשודה בפשע.

מאיר שטרית: שמעתי את פייגלין קודם, זה פשוט מזעזע.

מאיר שטרית: אני לא רוצה להגיד מה הם חושבים עליו, אבל לא חשוב.

מאיר שטרית: ארצות הברית זו דוגמא אחת.

מאיר שטרית: דוגמא שנייה אדוני יושב הראש, בשירות התעסוקה יש למעלה ממיליון טביעות אצבעות של אלה שמזדהים בשירות התעסוקה.

מאיר שטרית: המאגר הוקם בלי חוק, בלי הגנה, בלי שום חקיקה.

מאיר שטרית: תראו לי מי ניסה להיכנס אליו?

מאיר שטרית: המאגר קיים חמש שנים, מי ניסה להיכנס אליו?

מאיר שטרית: את מי זה מעניין טביעות האצבעות שלך, דב?

מאיר שטרית: לא מעניין את אף אחד.

מאיר שטרית: מה יעשו איתן?

מאיר שטרית: התיק שלך במשרד הפנים אגב מעניין פי מאה, למה?

מאיר שטרית: כי בתיקים במשרד הפנים יש את כל הפרטים עליך – מי אתה, מי ההורים שלך, מי הילדים שלך, אשתך, מתי התחתנת, התגרשת, נסעת, חזרת, וזה הרבה יותר עסיסי.

מאיר שטרית: עובדה שגם המאגר הזה לא פרוץ.

מאיר שטרית: אגב, במאגר הביומטרי יש רק טביעות אצבעות וגם צילומי פנים שהם מנוונים.

מאיר שטרית: זה הכל.

מאיר שטרית: אין פרטים אחרים שם.

מאיר שטרית: הפרטים האחרים נמצאים במשרד הפנים, הם לא נמצאים בכלל במאגר.

מאיר שטרית: לכן לא יעשו מזה כלום אדוני, ומי שמדבר על פרטיות, תבדקו את עצמכם.

מאיר שטרית: כל מי שיש לו כרטיס אשראי, דב.

מאיר שטרית: יש לך כרטיס אשראי?

מאיר שטרית: חברת כרטיסי האשראי יודעת עליך כל כך הרבה דברים, ואגב אני לא בטוח עד כמה הם מוגנים, המאגרים האלה.

דב חנין: זה שאלות רטוריות.

מאיר שטרית: אני מדבר לעצמי רק.

מאיר שטרית: אני מסכם אדוני.

מאיר שטרית: לכן אדוני יושב הראש, אני רוצה לומר לך, הציבור מצביע ברגליים, כי הציבור לא טיפש והולכים רבים ומוציאים במאגר.

מאיר שטרית: אני מצטער על זה שהממשלה נסוגה ועשתה פיילוט על זה.

מאיר שטרית: אני חושב שזה חיוני לא רק לביטחון האזרחי ולפרטיות שלהם, זה חיוני לביטחון ישראל, כי אני לא יודע מתוך ה-350,000, כמה אנשים באמת חיים פה כמחבלים בזהות בדויה, ומחכים שמישהו יעיר אותם.

מאיר שטרית: לדעתי זה היה חוסר אחריות, אני אומר בצער, חוסר אחריות של המדינה שחיכתה כל כך הרבה שנים לעשות תעודות ביומטריות, ואני שמח שהדבר הזה בא לידי תיקון.

מאיר שטרית: אני אגב ביקשתי להיות הראשון לקבל תעודות ביומטריות.

מאיר שטרית: לצערי זה לא הסתדר, כי אין באזור שלי.

מאיר שטרית: ביקשתי שיקבעו תור מיוחד, אני אלך, אני אחכה במשרד הפנים, רק הם לא זזים.

משה גפני: תודה רבה.

מאיר שטרית: באזור מיוחד להוציא תעודות שלי ושל בני משפחתי, ואני מציע לכם לעשות את אותו דבר.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת בועז טופורובסקי.

בועז טופורובסקי: אדוני יושב הראש, אני חייב ללכת, אני רק חייב להגיד, אני לא הייתי בדיונים הקודמים כי לא הייתי בכנסת, אבל ממה שאני קראתי אני עוד לא השתכנעתי שהמאגר הביומטרי משיג את הייעוד שלו.

בועז טופורובסקי: אני מאד חושש מהסכנה שיש לפגיעה בביטחון אזרחי המדינה.

בועז טופורובסקי: כששר הפנים הציג בוועדת הכספים את התקציב של משרד הפנים, אני שאלתי אותו למה לא מדובר שם, וחבל לי שסגנית שר הפנים הלכה.

משה גפני: היא חוזרת.

בועז טופורובסקי: אבל היא חוזרת אחרי שאני הולך.

בועז טופורובסקי: יכול להיות שהיא הלכה כי אני מדבר.

בועז טופורובסקי: למה לא מוזכר שם בכלל כל הנושא של שיפור שירות האזרח.

בועז טופורובסקי: היה איזה שהוא רעיון אפילו לאפשר הצבעה יותר פשוטה באינטרנט, כל הדברים האלה.

בועז טופורובסקי: על כל השאלות שהיו לי על שיפור השירות לאזרח, התשובה הייתה – המאגר הביומטרי יפתור את זה.

בועז טופורובסקי: אני מכיר הרבה מאד פתרונות שונים ופחות מסוכנים, ואני אשמח מאד אם בוועדה, עכשיו אתה יודע, זה דיון לא ממצה.

בועז טופורובסקי: אני אשמח אם אנחנו נעשה דיון יותר מורכב, יותר רציני בוועדה, וגם יש את הוועדה המשותפת, אני מניח שגם שם יהיה מעניין.

משה גפני: בינתיים אין ועדה משותפת.

משה גפני: כרגע אין.

בועז טופורובסקי: תהיה ועדה משותפת.

משה גפני: תהיה.

בועז טופורובסקי: אני אמרתי בוועדת כספים, אני גם אומר כאן, אני שמח מאד שיושב ראש המפלגה שלי החליט שיש חופש הצבעה ואין משמעת סיעתית בנושא הזה.

בועז טופורובסקי: אני חושב שזה חשוב מאד, ובגלל זה אני אומר לכם שאולי עכשיו יש רוב אחר לגבי הנושא הביומטרי.

בועז טופורובסקי: אני חייב ללכת.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: פרופסור קרין נהון, את הגשת את הבג"ץ, בבקשה.

<קרין נהון: נכון.

<קרין נהון: קודם כל תודה רבה על הדיון.

דב חנין: יש לך כנראה תשובות לא כל כך נעימות לחבר הכנסת שטרית.

<קרין נהון: זהו, מאיר, אתה לא נשאר?

מאיר שטרית: לא.

מאיר שטרית: אני שמעתי אותך כבר המון פעמים.

<קריאה: גם אנחנו אותך, אבל זה לא עזר.

משה גפני: גברותי ורבותי, אני מבקש, כל אחד רשאי לעזוב מתי שהוא רוצה ולבוא מתי שהוא רוצה וזה בסדר.

משה גפני: בבקשה, אני והחברים שנמצאים כאן מקשיבים לך רוב קשב.

משה גפני: זה מאד מעניין אותנו.

<קרין נהון: תודה רבה.

משה זלמן פייגלין: אני דווקא רציתי לשמוע את שטרית, לא יכולתי.

<קרין נהון: האמת היא שרציתי להסכים עם מאיר שטרית שבאמת המאגר הביומטרי יפתור לנו את כל בעיות הזהות במדינת ישראל, ואני מסכימה מאד גם עם חברת הכנסת קירשנבאום וגם עם חבר הכנסת שטרית, ללא ספק.

משה גפני: את מתכוונת לסגנית שר הפנים.

<קרין נהון: לסגנית שר הפנים, כן.

<קרין נהון: אבל זה כמו להרוג חיפושית עם תותח פחות או יותר.

<קרין נהון: אנחנו מנסים, בעצם אנחנו פוגעים פגיעה בלתי הפיכה בפרטיות של האנשים, אנחנו פוגעים באבטחה ובביטחון שלנו, בצורה שאחר כך היא בלתי הפיכה.

<קרין נהון: אנחנו יודעים שמאגרים דולפים, אבל אני אפילו לא רוצה להגיע לקטע שמאגרים דולפים.

<קרין נהון: מי שהיה ער לדיונים משנת 2007, הרי הדיונים על תעודות הזהות בכלל התחילו בשנת 1997, אבל בשנת 2007, כשהתחילו לדבר אל המאגרים, אנחנו יודעים שדיברו על הנחיצות של המאגר.

<קרין נהון: מה הוא פותר, לשם מה הוא נחוץ, האם זאת בעיה אמיתית.

<קרין נהון: אנחנו בחיים לא ראינו מספרים אמיתיים של המשטרה.

<קרין נהון: 300,000 תעודות מזויפות, זורקים לנו.

<קרין נהון: בסדר.

<קרין נהון: יש 300,000 תעודות מזויפות, אבל אנחנו יודעים שתעודה חכמה תפתור 99% מכל הבעיות.

<קרין נהון: ואגב, לסצנריו שגברת קירשנבאום דיברה עליו, שגונבים לי את זה.

<קרין נהון: הרי מהרגע שאנחנו באים למשרד הפנים בפעם הראשונה, אנחנו עוברים תשאול רגיל.

<קרין נהון: הרי זה לא פותר את הבעיה.

<קרין נהון: תמיד תשאול היה ותשאול עדיין יכול להמשיך ולהיות, ואין צורך לבנות מאגר שמכיל את כולנו בצורה מרכזית.

<קרין נהון: עכשיו לגבי כל המדינות.

<קרין נהון: הוזכרו פה הרבה פעמים המדינות, יש למדינות מאגרים.

<קרין נהון: גם כאן אני מסכימה עם מאיר שטרית.

<קרין נהון: מאיר שטרית צודק, לרוב המדינות יש מאגרים ביומטריים.

<קרין נהון: השאלה איזה מאגרים ביומטריים.

<קרין נהון: אם המשטרה מחזיקה מאגר ביומטרי, זה לא מן העניין של הדיון הזה בכלל.

<קרין נהון: אנחנו דנים במשרד הפנים שהולך להחזיק את טביעות האצבעות ואת תווי הפנים של כל אזרחי מדינת ישראל.

<קרין נהון: זה לא מאגר של זרים.

<קרין נהון: זה לא מאגר של אזרחים מסוג מסוים, ספציפי או חשודים למשל.

<קרין נהון: זה כל אחד ואחד מאיתנו, וזה קיים במספר מאד מועט של מדינות, למיטב ידיעתי ספרד, מקסיקו.

<קרין נהון: שאלת אתמול בערב לגבי שוויץ, אז אני אתן לך את התשובה, התשובה לגבי שוויץ שזה וולונטרי.

<קרין נהון: וגם לגבי ארצות הברית.

<קרין נהון: מישהו הזכיר את רישיון הנהיגה בארצות הברית, בטקסס, אז כן.

<קרין נהון: אם מישהו רוצה להוציא רישיון נהיגה בטקסס הוא ייסע לאריזונה אם הוא לא רוצה ביומטרי, והוא יוציא באריזונה רישיון נהיגה.

<קרין נהון: אז יש עדיין בחירה לאנשים.

<קרין נהון: העובדה שאנחנו - - -

תמר זנדברג: זה עדיין לא הופך את זה לבסדר, דרך אגב.

תמר זנדברג: זה עדיין לא אומר - - -

<קרין נהון: ולשם אני מגיעה.

<קרין נהון: ולטענה שיש ריבוי מאגרים, אז כן.

<קרין נהון: יש ריבוי מאגרים.

<קרין נהון: אז מה זה אומר?

<קרין נהון: שאנחנו צריכים לבנות מאגר קולוסאלי שמכיל עוד אחד ועוד אחד.

<קרין נהון: מתי אנחנו נעצור?

<קרין נהון: אנחנו בכנסת אמורים לאזן את הדבר הזה.

<קרין נהון: ודבר אחרון.

<קרין נהון: התפקיד של ועדת המדע הוא בעצם לבנות בקרה לפיילוט.

<קרין נהון: הפיילוט אגב הגיע כפשרה.

<קרין נהון: אם הפיילוט לא היה, הוא לא היה עובר בחקיקה בקריאה שנייה ושלישית, כולנו יודעים את זה.

<קרין נהון: הפיילוט הגיע כפשרה.

<קרין נהון: בפיילוט הם לא בודקים את הנחיצות.

<קרין נהון: יש לי את הפיילוט, יש לי בדיוק את הצו, את 120 העמודים, עברתי עליהם.

<קרין נהון: רמות בעצמם לא תמיד מודעים לדברים.

<קרין נהון: אם רוצים לעשות בקרה חיצונית, התפקיד של וועדת המדע הוא לבנות בקרה שקופה לציבור, עם מדדים מסודרים, שאחר כך באמת נוכל לדעת אם זה נחוץ או לא.

<קרין נהון: אגב, אין אף מדד שבאמת מדבר על הנחיצות.

<קרין נהון: מדברים פה על הרכשה כפולה, בודקים את היעילות שלה.

<קרין נהון: האם זה באמת נחוץ למדינת ישראל?

<קרין נהון: מה יקרה אם זה ידלוף?

<קרין נהון: מי ישלם את המחיר?

<קרין נהון: מה יקרה לכל אחד מאיתנו, כשכל המאגרים האלה ידלפו וידעו מי אנחנו הישראלים בחוץ.

<קרין נהון: מי ישלם את המחיר, זה מה שאני רוצה לדעת.

<קרין נהון: תודה.

משה גפני: אוקיי, תודה רבה.

משה גפני: אני רק רוצה להעיר לך, לגבי.

משה גפני: אני קיבלתי את הוועדה כאן לאחר שהחוק עבר, לאחר שהפיילוט כבר יצא, הוא הושק בשבוע שעבר והוא הושק על פי החוק הקיים.

משה גפני: התפקיד שלנו עכשיו זה לפקח על מה שנעשה, ואני לא מתכוון להרפות מהעניין הזה.

משה גפני: כל עוד שאני כאן אני אשתדל למלא את תפקידי ואני למד את העניין הזה.

משה גפני: אמרת דברים נכונים, יש דברים הפוכים גם, אבל אני מסכים שלאט לאט, מהנתונים שאני למד, אנחנו לא במקום טוב בעולם מבחינת העניין הזה, מכיוון שברוב מדינות העולם, גם על פי עבודת המחקר של הממ”מ שלנו, של הכנסת, המסקנה שהייתה בשנת 2009, בשעה שעשו את החוק, הוא מסיק פה בסקירה משווה – כיום אין מדינה מערבית ודמוקרטית שבה יש מאגר מידע, שבו שמורות טביעות ביומטריות של כלל אזרחי המדינה או תושביה.

משה גפני: זו המסקנה של הממ”מ, אנחנו צריכים ללמוד את העניין הזה.

משה זלמן פייגלין: תראה אדוני, ברפת יש את הפרה עדנה, ורצע אדוניו את אוזנו במרצע.

משה זלמן פייגלין: אז לפרות עושים סימון ביומטרי.

משה גפני: יש סימונים, שלא נבין לא נכון, לגבי תעודות הזהות החכמות – אין דיון.

משה גפני: אין דיון.

משה גפני: אני לא חושב שמישהו מערער על כך.

משה גפני: ולכן את רוב המקרים - - -

משה זלמן פייגלין: מישהו שאל למה צריך את זה בכלל?

משה גפני: בסדר, שנייה.

משה גפני: מה, אתה חוזר על השאלה שלה עכשיו?

משה גפני: באמת.

משה גפני: את זה היא שאלה.

משה זלמן פייגלין: אז למה צריך - - -

משה גפני: לא.

משה זלמן פייגלין: סליחה, סליחה.

משה גפני: לא, זה לא בסדר.

משה גפני: זה גם לא מנומס, אנשים באו.

משה גפני: אתה נמצא פה בין כה וכה, אנשים באו לפה מרחוק והם רוצים להביע את דעתם.

משה זלמן פייגלין: צודק, אני מתנצל.

משה גפני: עורך הדין יהונתן קלינגר, ואם אפשר רק בקצרה, כדי שנוכל לאפשר לעוד כמה, בבקשה.

<יהונתן קלינגר: אני עורך הדין יהונתן קלינגר, בוקר טוב.

<יהונתן קלינגר: אני גם בין המייצגים של פרופסור נהון בעתירה לבית המשפט העליון.

<יהונתן קלינגר: אני רוצה להתמקד בשלוש נקודות קצרות, שחשובות מאד לדיון, שהגענו אליו היום בעיקר בגלל מה ששמענו עליו לפני כשבועיים, של ליקויי אבטחה שונים שקשורים גם למאגר וגם למערכות פריפריאליות, כחלק מתהליך ההנפקה.

<יהונתן קלינגר: אז הדבר הראשון ששואל חבר הכנסת שטרית לגבי מאגר שירות התעסוקה, יש לדבריו כמה מאות אלפים, אם לא מיליון טביעות אצבע.

<יהונתן קלינגר: שואל חבר הכנסת שטרית האם מישהו השתמש בהן לרעה, והתשובה היא – לפחות אדם אחד כן.

<יהונתן קלינגר: אדון בשם אלברט אוחיון, הוא הורשע על פי הודאתו ב-42 שימושים שונים לרעה במאגר של שירות התעסוקה.

<יהונתן קלינגר: אני כן מפחד ממדינה שמעסיקה הרבה פעמים עובדי קבלן, והרבה פעמים אנשים בשכר לא ראוי שיכולים לא רק להוציא מידע מתוך המאגר, אלא גם להכניס.

<יהונתן קלינגר: מה זאת אומרת?

<יהונתן קלינגר: עובד שמרוויח 7,000 שקלים בחודש ויבוא אליו חוקר פרטי או מישהו ויגיד – שלום, אני רוצה להיכנס למאגר בזהות בדויה, אני יודע שאתה עובד בשביל 7,000 שקלים בחודש, בוא, תחליק את תהליך התשאול.

<יהונתן קלינגר: אני רוצה לדעת איזה פיקוח יש למשרד הפנים, שמונע שאותו עובד בשכר נמוך, שניתן לשוחד, כי בסופו של דבר חלק ניכר מעבירות המשמעת של עובדי המדינה הן עבירות של שליפת מידע שלא כדין ממאגרים, איזה תהליך יש לפקח על כניסה של אנשים בזהויות בדויות למאגר, כדי לתת לנו את אותו ביטחון.

<יהונתן קלינגר: כשנחשפנו לליקויים, לפחות למכתב שהרשות למשפט וטכנולוגיה הוציאה, אחר כך ראינו גם את התשובה של הרשות, שאומרת שהליקויים הם מינוריים יחסית.

<יהונתן קלינגר: אני רוצה לדעת האם הליקויים האלה, בין אם הם מינוריים ובין אם הם לא מינוריים, האם הם תוקנו, כדי שיהיה אפשר להתחיל את תהליך ההנפקה של התעודות.

<יהונתן קלינגר: כי זה שליקוי הוא מינורי או לא, לא אומר שהוא תוקן, ואם הוא לא תוקן, כנראה שלא התקיימו כל התנאים להתחלת הפיילוט.

<יהונתן קלינגר: עכשיו, תפקיד הוועדה, וזה חשוב לי להזכיר לחברי הכנסת, הוא בין היתר לקבוע תקנות, כמובן שביוזמת השר, אבל לפקח על תקנות של אבטחת המאגר, והפיקוח עצמו, בסופו של דבר גם הוועדה הזאת תצטרך לבחון את תוצאות הפיילוט.

<יהונתן קלינגר: ולכן אני הבנתי שוועדת הכנסת נמנעה היום מלהקים את הוועדה המשותפת, וחשוב להזכיר-, לא?

אברהם מיכאלי: לא נמנעה, יש איזה עניין טכני.

תמר זנדברג: היא פשוט לא הקימה.

אברהם מיכאלי: לא, לא, יש עניין טכני בלבד, שתוך יום זה ייפתר.

אברהם מיכאלי: אל תדאגי.

<יהונתן קלינגר: יש עניין טכני, אז חשוב מאד להקים את הוועדה המשותפת, כדי שיהיה אפשר לפקח על תהליך הפיילוט.

משה גפני: היוזמה של הקמת הוועדה הייתה יוזמה שלנו.

משה גפני: אנחנו מסיבות חוקיות בעצם, משפטיות, אני הורדתי את זה מסדר היום.

משה גפני: נצטרך לתקן את זה ואני לא מתכוון להזניח את זה.

<יהונתן קלינגר: יש שתי ועדות, חשוב שכבוד יושב הראש יזכור.

<יהונתן קלינגר: יש את הוועדה המשותפת והוועדה המשותפת ליישומים ביומטריים.

משה גפני: כן, אני יודע.

<יהונתן קלינגר: שתי ועדות שונות, שאחת מותנית בשנייה.

משה גפני: אתמול ישבנו עם גון קמני, שהוא מנהל הרשות ודווקא איש נחמד, ולמדנו את הדברים, ותיכף הוא ידבר.

משה גפני: אני לא בטוח שאני מסכים איתו בכל הדברים, אבל הוא איש נחמד.

<גון קמני: גם על זה אפשר להתווכח.

<יהונתן קלינגר: לא, נחמד אתה כן.

משה גפני: לא, רגע, תעשה לי טובה, אל תעזור לי, לי יש חסינות.

משה גפני: מה אתה אומר עליו איש נחמד?

<יהונתן קלינגר: הוא נחמד, אני מכיר אותו אישית.

משה גפני: תודה רבה.

<יהונתן קלינגר: תודה לך.

משה גפני: תודה, תודה, בסדר.

משה גפני: רם ולצר, ממשרד ראש הממשלה, אתה ממונה על היישומים הביומטריים.

משה גפני: אתה יכול להשכיל אותנו מה קרה בינתיים, או מה קורה?

<רם זלצר: כן.

<רם זלצר: יושב ראש הוועדה, עלו כאן במהלך הבוקר שורה גדולה של נושאים.

<רם זלצר: אז ברשותך, אני אתמקד בחלק מהם ובמידה ולמישהו, או מחברי הכנסת או מהנוכחים יש שאלות, אני אשמח לענות.

<רם זלצר: הפרויקט שמדובר בו הוא פרויקט תיעוד חכם לאזרחי מדינת ישראל, תיעוד חכם מבחינה ביומטרית.

<רם זלצר: בתוך הפרויקט הגדול הזה, יש מקטע אחד שהוא מקטע המאגר הביומטרי.

<רם זלצר: הדיון היום הציף שורה גדולה, כמו שאמרתי קודם, של נושאים, שעניינם גם הפרסום של הימים האחרונים, לכאורה בדבר הליקויים.

<רם זלצר: נושאים אחרים שעניינם הצורך בקיומו של המאגר הביומטרי, והאם נעשה מה שנדרש לצורך התחלת העבודה של המאגר הביומטרי.

<רם זלצר: אני ברשות

<רם זלצר: כם אומר את הדברים הבאים: ההחלטה על האופן שבו ייראה הפרויקט, כולל העובדה שהפרויקט יכיל בתוכו גם מאגר ביומטרי, היא החלטה של הכנסת.

<רם זלצר: הצוות שיושב בצד השני של השולחן הוא צוות של הרשות המבצעת, שמבצע את החוק של הכנסת, כרוחו וכלשונו.

<רם זלצר: הנושא של העיתוי לתחילת תקופת המבחן, במהלך שנת 2012 יצאה עבודה משותפת שלי ושל הצוות שלי, כממוני יישומים ביומטריים במשרד ראש הממשלה, יחד עם אנשי רשות האוכלוסין ויחד עם אנשי המאגר הביומטרי.

<רם זלצר: בסופה של אותה עבודה הוגשו ממצאים, הוצגו לשר הפנים, טופלו.

<רם זלצר: עברה תקופה שבמהלכה הושלמו הכנות נוספות על ידי אנשי הרשות ועל ידי אנשי המאגר הביומטרי.

<רם זלצר: אנשי הרשות לאבטחת מידע בשירות ביטחון כללי, שלא נמצאים כאן כרגע, נתנו גם הם את אישורם, גם בדיון אצל שר הפנים, גם בדיון אצל מנכ"ל משרד ראש הממשלה וגם ערב היציאה לפיילוט.

<רם זלצר: במהלך השבועות האחרונים גובשה תכנית פיקוח, אדוני ישוב ראש הוועדה, מפורטת, שנוגעת גם בנושא אבטחת מידע, גם בנושא ביומטריה, גם בנושא הגנת הפרטיות.

<רם זלצר: היא הוצגה לרשויות, היא החלה להיכנס לתוקף ואנחנו מתכוונים לעבוד באופן שקוף גם מול הוועדה המשותפת שאני מקווה שתקום בהקדם.

<רם זלצר: אנחנו הודענו לפני מספר חודשים שבתום עבודת מטה שבוצעה בתיאום עם כלל הגורמים, תקופת המבחן תבחן גם את הצעתו של פרופסור עדי שמיר לעניין שיטת ההקבצים.

<רם זלצר: הודעה מתאימה נשלחה לכנסת.

<רם זלצר: לצערי, גם כרגע אין לנו עדיין את הכתובת של אותה ועדה משותפת, אבל תהיה כזאת.

<רם זלצר: אני צריך לציין שגם תכנית הפיקוח שציינתי קודם, היא תכנית מתואמת גם עם רמות, גם עם ראם בשב"כ, גם עם מטה הסייבר הלאומי.

<רם זלצר: במידה ויש שאלות נוספות, אני אשמח לענות.

משה גפני: אתם לא עוסקים בנתונים, זאת אומרת כמה אנשים הועמדו לדין על המקרה הזה, כמה תעודות מזויפות יש, אתם לא עוסקים בעניין הזה?

<רם זלצר: אני ברשותך אתייחס, כי הנושא הזה עלה כאן על ידי חלק מהאנשים.

משה גפני: כן, בגלל שהטענה היא שלא נותנים נתונים על הדבר הזה.

<רם זלצר: תקופת המבחן מנוהלת על ידי שני דברים, קודם כל לאורו של החוק.

<רם זלצר: יש צו ספציפי שמסדיר את תקופת המבחן, שהתקבל בכנסת לפני מספר חודשים, ובנוסף קיים מסמך עבודה שנקרא פרוטוקול.

<רם זלצר: החוק, הצו והפרוטוקול מנהלים את תקופת המבחן, ופה גברתי אני מבקש לחלוק עליך.

<רם זלצר: גם הפרוטוקול וגם הצו מונים מדדים בצורה ברורה.

משה גפני: רק לא הבנו אותם כל כך.

<קרין נהון: יש לי אותו מולי.

<קרין נהון: זה לגבי פעילות, לא לגבי נחיצות.

<רם זלצר: דעתי שונה מדעתך.

משה גפני: תודה.

משה גפני: לא הבנו אותם כל כך.

משה גפני: אנחנו לומדים את זה.

משה גפני: אני לא הבנתי מה המדדים, זאת אומרת איך ייבחן העניין בסוף הדרך, איך ייבחן העניין, האם זה הצליח או לא?

<רם זלצר: אז קודם כל, יכול להיות שחלק מהנתונים - - -

משה גפני: בסדר, יכול להיות.

משה גפני: אני ניסתי ללמוד את זה, לא הצלחתי.

<רם זלצר: קיימים מדדים.

<רם זלצר: אפשר להתווכח.

משה גפני: לא, לא להתווכח.

משה גפני: אני עדיין לא בשלב של הויכוח.

<קרין נהון: זה לגבי פעילות, לא לגבי נחיצות.

<רם זלצר: כולל אנחנו עשינו את מה שנדרש על מנת לתקן את הצו.

<רם זלצר: הצו תוקן בכנסת לא על ידינו, על ידי הרשות המחוקקת, ובסופו של דבר הצו כולל בתוכו גם מדדים.

<רם זלצר: הדרך שבה תקופת המבחן הזאת תתנהל, היא בהתאם לאותם מדדים - - -

משה גפני: מר ולצר, אני מסכים עם מה שאמרת, אני גם מעריך את עבודתך המקצועית.

משה גפני: התפקיד שלנו הוא תפקיד שונה.

משה גפני: אני מעריך שפועלים על פי החוק ופועלים על פי התקנות ופועלים על פי הצו וגם על פי הפרוטוקול.

משה גפני: התפקיד שלנו זה לבחון האם הדברים הללו הם אכן דברים שנעשים באופן כזה שפותר את הבעיה ואנחנו משיגים את היעד בסופו של דבר.

משה גפני: התפקיד שלנו לפקח על זה.

משה גפני: אנחנו מפקחים גם על החוק וגם על הפרוטוקול.

<רם זלצר: נכון.

משה גפני: בפרוטוקול אני עוד לא הבנתי כל כך, אבל בסדר, אני אלמד ברבות הימים.

משה גפני: בסדר גמור.

משה גפני: ואנחנו נשמח לבחון מחדש את הנחיצות של העניין, מכיוון שזה הנושא המרכזי וזה לכל הדעות ברור, לא צריך ללמוד באוניברסיטה בשביל להבין שאחת הבעיות שמסתובבות היום בעולם זה חופש הפרטיות.

משה גפני: זה דבר שמסתובב בעולם.

משה גפני: בכדי להוציא מזה, אתה צריך החלטה שמאד מאד רצינית, שהיא מצריכה אפשרות של דליפה שתהיה פגיעה בחופש הפרט, אבל לאט לאט.

משה גפני: כל עוד שאני פה אז יהיו בעיות.

משה גפני: זאת אומרת כל עוד שאני פה אני אעקוב.

משה גפני: אם אפשר בקצרה, פרופסור דני דולב.

משה גפני: אנחנו מתקרבים לסיום ואני גם רוצה שסגנית השרה תשיב.

<דני דולב: אם בקצרה, אז אני אתחיל ממשפט אחד.

<דני דולב: שני דברים, אחד לגבי הפיילוט.

<דני דולב: נניח שחיל האוויר רוצה לקנות את אחד המטוסים היקרים ביותר היום.

<דני דולב: כדי לבדוק את נחיצותו בודקים כמה מהר הטייס נכנס לתא הטייס ויוצא ממנו.

<דני דולב: זה בערך מה שהפיילוט בודק לגבי נחיצות המאגר, ואנחנו צריכים להבין שצריכים לבדוק האם באמת צריך אותו.

<דני דולב: מסכימים כולנו, כמו שאמרנו, שיש צורך להחליף את הדרכון, להחליף תעודת זהות, כמו שאמרה קרין, כולנו מסכימים על כך, את מירב הבעיות אפשר לפתור.

<דני דולב: לגבי העניין של עדי שמיר, אני שמח שסוף סוף מישהו מוכן לבחון את זה.

<דני דולב: כבר 4-5-6 שנים - - -

משה גפני: לא שמעתי.

<דני דולב: שמישהו מוכן לבחון את האלטרנטיבה שעדי שמיר הציע בזמנו, שהמאגר לא יכיל רק את תושבי מדינת ישראל, כי אם המאגר הזה ייצא, כמו שיושב הראש אמר, באמצעים הטכנולוגיים היום, אם אפשר יהיה לשכפל את טביעת האצבעות, ואפשר, אפשר להגיע לכך שכל הבדיקות מי אני תהיינה לחלוטין אוטומטית, ומי ששכפל אותי יוכל תמיד להיכנס ולעולם לא תהיה בקרה.

<דני דולב: ברגע שהדליפה הזאת תגיע החוצה, אני מוכן לקבל שאני גם פוחד ממדינת ישראל.

<דני דולב: אבל זו שאלה אחרת.

משה גפני: ההגדרה היא לא נכונה.

משה גפני: אסור להגיד את זה, ואני אגיד לך גם למה.

משה גפני: גם שפייגלין אמר את זה לא אהבתי את זה, ולכן זו הייתה נקודה חלשה.

משה גפני: אני לא פוחד ממדינת ישראל.

משה גפני: אני פוחד שברגע שלמדינה יש נתונים כאלה, יכול להיות תמיד כאלה, ואנחנו כולנו מתפללים ומקווים שזה לא יקרה, שפשוט יעשו בזה שימוש לרעה.

משה גפני: מצאנו את זה בהרבה מאד מקרים, הרבה יותר ממה שמצאנו כאלה שעמדו לדין על זיוף תעודת זהות.

<דני דולב: אני לחלוטין מסכים איתך ומוכן לכל ניסוח שהוא, רק לא להגיע לרגע הזה.

<דני דולב: אם זה ידלוף ואין מאגר שלא דלף.

<דני דולב: לא היה בהיסטוריה מאגר שלא דלף, ולצערי מבחינה טכנולוגית זה רק נהיה קל יותר ויותר.

<דני דולב: ואסור לנו להגיע למצב שהדבר הזה ידלוף.

<דני דולב: הדבר האחרון שמטריד אותי בנושא הזה ומטריד אותי ממש, זה שבשם ...

<דני דולב: אחד שהוא עקרוני, אנחנו לקראת הדורות הבאים קוברים משהו שאי אפשר לחזור ממנו אחורה.

<דני דולב: כל הדברים האחרים, כל הצעות החוק, כל הדברים, ניתן לגלגל אחורה כשמגלים טעות.

<דני דולב: ברגע שהמאגר הזה קם, קיים ומלא, אי אפשר לגלגל את זה אחורה, ולכן צריכים תשומת לב עמוקה וקפדנית לגבי הנושא הזה.

<דני דולב: זו המחויבות שלנו לדורות הבאים, ולא רק לנו.

משה גפני: יפה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: איריס לב ארי.

משה גפני: את עוסקת באבטחה, את יכולה להגיד משפט או שניים לפני שגון קמני יקבל רשות דיבור?

משה גפני: ממש בקצרה.

<איריס לב-ארי: יש לי רק שאלה אחת.

<איריס לב-ארי: אני מפנה את השאלה אליך.

<איריס לב-ארי: שמי איריס לב ארי ואני יועצת אבטחת מידע עצמאית, לא שייכת לאף גוף פה.

<איריס לב-ארי: האם המאגר יבוקר בצורה תמידית, תקופתית, בכל יציאת גרסה?

<איריס לב-ארי: האם יהיה מישהו שיבקר את דו"חות הביקורת הפנימיים, שזה כמובן גורמים מקובלים במדינה - - -

משה גפני: את מתכוונת לגורמים חיצוניים, מחוץ למערכת שיבדקו.

<איריס לב-ארי: גם גורמים חיצוניים, גם אנשי ראם, גם רשת מנהל אבטחת המידע הממשלתי, שגם יכול להיות שותף בפעילות הזאת.

<איריס לב-ארי: לא צריך שמידע כזה אמנם יהיה נחלת הכלל, אבל צריך שהוא יהיה מבוקר בצורה תקופתית בכל גרסה, בכל שינוי.

<איריס לב-ארי: מערכת מידע זה דבר חי, פיתוחים נוספים למערכת, כל פעם שיש הוספה של קוד למערכת, הוספה של פונקציונאליות למערכת, צריך לבדוק אותה מחדש.

<איריס לב-ארי: זה דבר חי, דינמי, ואי אפשר להגיד שאישרנו בהתחלה ואפשר להגיד אוקיי, יש לנו סטמפה, עומד בכל התנאים של אבטחת מידע ואפשר להמשיך.

<איריס לב-ארי: גם מתאר האיומים משתנה כל הזמן.

<איריס לב-ארי: זאת אומרת שההתקפות משתנות, השיטות משתכללות, המצבים משתנים, ולכן צריך לעשות את זה תקופתית.

משה גפני: ברור.

משה גפני: אוקיי, תודה רבה, אני מודה לך.

משה גפני: גון קמני, ראש הרשות לניהול המאגר הביומטרי.

<גון קמני: שלום, נעים מאד.

<גון קמני: קודם כל איריס, כמו שלמדנו שנינו בלאומי קארד, אז ברור, זה תהליך.

<גון קמני: שאלת שאלה מאד מאד טכנית.

<גון קמני: אחרי כל האירועים הגדולים פה ברומו של פרויקט, אז ברור.

<גון קמני: זה מבוקר גם פנימי, גם חיצוני.

<גון קמני: נגעו קודם פה, כשהיו פה האנשים הרלבנטיים מהרשות לאבטחת מידע בשב"כ, הם ביקרו, אישרו את כל התהליך אצלנו.

<גון קמני: עכשיו, אני לא ביקשתי את רשות הדיבור, הפנית אלי, ועלו פה אין ספור שאלות.

<גון קמני: אני אתחיל באיזה שהוא תיאור כללי ואחרי זה תשאלו.

משה גפני: מה זאת אומרת?

משה גפני: אתה האיש המרכזי בעניין הזה.

<גון קמני: לא, לא, ברור.

<גון קמני: אני אומר לא ביקשתי לדבר.

משה גפני: לא, לא, בסדר גמור, אני ביקשתי.

<גון קמני: עלו פה איזה 100 שאלות, אם אני אצטרך לענות על כולן אני אדבר - - -

משה גפני: לא, לא, אתה לא צריך לענות על 100 שאלות.

משה גפני: אתה צריך לדבר - - -

<גון קמני: בהומור אני אומר.

משה גפני: בהומור זה בסדר.

משה גפני: ערב תשעה באב, אבל לא חשוב.

משה גפני: היות וכל מה שהולך פה בכנסת היום זה תשעה באב, אז לא נורא, אפשר גם לצחוק.

משה גפני: אנחנו רוצים לדעת ממך, זה דיון ראשון בקדנציה הזאת שאנחנו מקיימים ואנחנו רוצים לדעת – התחלתם את הפיילוט – מה מצב האבטחה של העניין הזה?

משה גפני: החשש הגדול של כולנו זה שידלוף מידע.

משה גפני: זה הנושא.

<גון קמני: ברור.

<גון קמני: אז קודם באמירה כללית.

<גון קמני: קוראים פה לפרויקט בכל מיני שמות: הניסוי הביומטרי, פרויקט המאגר הביומטרי.

<גון קמני: קודם גם נגע בפרויקט רם ולצר בצורה יפה ומפורטת.

<גון קמני: זה לא פרויקט המאגר הביומטרי, זה פרויקט מעבר לתיעוד לאומי חדש, משולב מאגר.

<גון קמני: הוא הסביר פה כמה פעמים בהסבר מאד מאד יפה, שלדעתי עכשיו חבל לחזור עליו, למה ומי זה המאגר בתוך הפרויקט.

<גון קמני: אבל במשפט כללי, בלי לתת את הדוגמאות של ההוא שבא לרשות האוכלוסין ומתחזה.

<גון קמני: המאגר לא הוקם לשם מאגר, ואפרופו תשעה באב, לא הוקם לשם שמיים.

<גון קמני: המאגר מוקם כחלק אינטגראלי ממעבר לתיעוד לאומי חדש.

<גון קמני: החוק, חוק הביומטריה שעבר בשנת 2009 עבר על בסיס, ופה כל מי שליווה את העסק הזה משנת 2007 לדעתי יש פה חלק, החוק עבר והצעת החוק - - -

<קריאה: 1997.

<גון קמני: כן, גם 1997, אבל בואו נדבר משנת 2007.

<גון קמני: הבסיס להצעת החוק הייתה עבודת מטה של המטה לביטחון לאומי במשרד ראש הממשלה של הלוט"ר.

<גון קמני: עבודת המטה של הלוט"ר הוציאה בסופה ספר, עבודת המטה של הלוט"ר בשנת 2007.

<גון קמני: בסופה יצא ספר שנקרא – תורת ההפעלה של תיעוד לאומי משולב מאגר במדינת ישראל, והחליטו שככה מטפלים במעבר לתיעוד לאומי שיאפשר לאמת זהות אזרח, ויאפשר למנוע תופעת התחזות וזיוף זהות, על ידי שילוב של ביומטריה ותיעוד, יחד עם שילוב של שמירת הנתונים הביומטריים במאגר מידע.

<גון קמני: היו שם אפילו אמירות, וזה גם אנשים שאפשר להביא אותם לפה, זה לא אנשים שלפני 20 שנה.

<גון קמני: זה דברים שנעשו לאחרונה, צוותי מומחים שישבו, והיו ממש אמירות שאמרו – לא שווה להשקיע את כל ההשקעה בפרויקט לאומי גדול כזה של תעודות זהות ביומטריות, אם הולכים עליהם בלי הרכיב הזה שנקרא בסיס נתונים מרכזי, בסיס נתונים ביומטריים – שזהו המאגר, בסדר?

<גון קמני: מהסיבות שתוארו קודם.

<גון קמני: התעודה מאפשרת לאמת זהות של אדם מול תעודה והמאגר מאפשר לנו לאמת שלכל אדם באמת יש רק תעודה אחת בזהות שלו, וזאת הזהות המקורית שלו.

<גון קמני: זו אמירה כללית ככה, על הפרויקט ועל המאגר.

<גון קמני: לגבי אבטחה, שזה מה שאתה אומר הכי מעניין.

<גון קמני: באופן תקדימי הוקמה פה רשות לניהול המאגר הביומטרי.

<גון קמני: זו יחידת סמך ממשלתית בכפיפות ישירה לשר הפנים, לא רשות גדולה שקמה וזאת מטרתה בחיים: להקים, לאבטח, לנהל באופן שוטף את המאגר הזה.

<גון קמני: הרשות הזאת כמו שאמרו פה קודם, מבוקרת, מפוקחת על ידי מגוון גורמים שכבר מכירים אותם.

<גון קמני: זה רשות אבטחת מידע בשב"כ שבדקה ואישרה; ממונה יישומים ביומטריים כגוף חיצוני בלתי תלוי; ועדות הכנסת השונות, ביניהן מדע וטכנולוגיה, ועדת כנסת משותפת, ועדת הכנסת לניסויים ביומטריים, ועדת שרים לניסויים ביומטריים, מפוקחים ומבוקרים מכל הכיוונים.

<גון קמני: מבחינת הרשות לאבטחת מידע בשב"כ, כל עולם האבטחה נקבע ואושר על ידי אותה רשות.

משה גפני: מי יהיה אחראי אם פתאום התברר שהייתה דליפה מהמאגר הזה ונגרם נזק גדול או לאדם פרטי או למדינת ישראל?

<גון קמני: החוק קובע במדויק אחריות עובדי רשות ואחריות ראש הרשות, לצערי.

<גון קמני: הוא קובע את זה בצורה מפורשת.

<גון קמני: יש אחריות בדיוק בחוק.

<גון קמני: עכשיו, הנתונים הביומטריים מתחילת הדרך הוגדרו לא על ידי ולא על ידי המחוקק, על ידי שירות הביטחון הכללי.

<גון קמני: הנתונים הביומטריים הוגדרו כנתונים שמוגדרים ברמת סיווג סודי ביותר.

<גון קמני: מזה נגזרים גם תהליכי עבודה שנבנים בתצורה מאובטחת, גם סביבת עבודה פיזית, מתחם מאובטח שעומד בדרישות של אבטחה של סודי ביותר, וגם תהליכי אבטחה לוגית, כולל גם אבטחת מידע.

<גון קמני: אושר, נבדק על ידי מי שצריך.

<גון קמני: עובדים: אנחנו עובדים בכמה מעגלים שונים, שבכל מעגל משקיעים את כל האמצעים ואת כל המשאבים שנדרשים.

<גון קמני: עובדים אמרתי, אנחנו רשות לא גדולה.

<גון קמני: כל העובדים מסווגים בסיווג מתאים ביטחוני, חלקם, זה גם לא כל העובדים ברשות, בחלקם עובדים שגם יעסקו בנתונים הביומטריים בפועל.

<גון קמני: כל אחד מהעובדים האלה יש לו הרשאה שמית פרטנית.

משה גפני: כמה עובדים?

<גון קמני: בודדים.

משה גפני: 20?

<גון קמני: לא 20.

<גון קמני: מי שמורשה לנתונים וזה - - -

משה גפני: כמה עובדים יש לך ברשות?

<גון קמני: סדר גודל של 20 עובדים.

<גון קמני: בודדים מתוכם זה עובדים שיעסקו בפועל בנתונים הביומטריים.

<גון קמני: המורשים לגעת בנתונים ביומטריים חתומים ומורשים על ידי ראש הממשלה, שר הפנים ועל ידי.

<גון קמני: מבחינת מעגלי אבטחה נוספים - - -

משה גפני: גון, אנחנו חייבים לסיים.

<גון קמני: אין לי בעיה לסיים גם עכשיו.

משה גפני: תגיד משפט לסיכום.

משה גפני: אתה עוד תהיה פה אורח קבוע.

<גון קמני: אין בעיה.

<גון קמני: נתפור את נושא האבטחה לסוף, כי דיברו פה גם על מכרז אבטחה וכו'.

<גון קמני: יש מנהל אבטחת מידע במשרה מלאה ברשות וצוות עובדים שלו.

<גון קמני: יש מנהל הגנת הפרטיות ברשות, גם אבטחה וגם פרטיות.

<גון קמני: אנחנו עוסקים לא רק באבטחה.

<גון קמני: זה נושא אחר – אבטחה ומאובטחים.

<גון קמני: אם תרצו בדיונים הבאים נדבר על זה עוד לא מעט.

<גון קמני: הנושא שעלה פה – ממשק ממשל זמין, רמות וכו', אני רוצה לנצל פה את הבמה ולהגיד – אין שום קשר לא לנתונים הביומטריים, לא לנתונים הביומטריים בתעודה ולא למאגר הביומטרי, בליקויים שעלו והתגלו.

<גון קמני: זה ממשק אחר, זה מערך אחר, הוא לא מחובר ולא קשור בכלום לרשות הביומטרית.

<גון קמני: לנושא נחיצות, אצלי על הלוח, אתם יכולים לבוא עכשיו, כתבתי מראש, אחת השורות הראשונות על הלוח וגם בדפים על השולחן שאיתם אנחנו עובדים ביום יום, כתוב נושא הנחיצות.

<גון קמני: תקופת המבחן זה לא ניסוי.

<גון קמני: תקופת המבחן נועדה מבחינתנו בראש ובראשונה להציג נחיצות, להציג בדיוק את מה שעלה פה ועולות פה שאלות נכונות.

<גון קמני: הנחיצות במאגר - - -

<קריאה: איך בודקים את זה?

<גון קמני: אז אני אסביר.

<גון קמני: בפרוטוקול עצמו, בלי להיכנס לזה יותר מדי, כי אתה אומר שאנחנו מסיימים.

משה גפני: כן, כן, מסיימים.

<גון קמני: בפרוטוקול עצמו, אם תקראו אותו היטב ואת הצו, הדבר המרכזי מדבר על סימולציות והתחזויות.

<גון קמני: מה זה סימולציות והתחזויות?

<גון קמני: אני מראה שאני מצליח לעבור, כמו שתיארו פה קודם סגנית השר ואחרים.

<גון קמני: אם אני מצליח לעבור פקיד רשות אוכלוסין ולהוציא בלי הרבה מאמץ תיעוד ביומטרי חדש, שנתייחס אליו להזכירכם כתיעוד הרבה יותר אמין ומהימן.

<גון קמני: אם אני מצליח להוציא עכשיו שבע זהויות, או שתיים אפילו, תחת הזהות שלי מול פקיד, ואני מראה במאגר שאני עוצר את זה על ידי זה שקיבלתי את אותם נתונים ועליתי על זה שהנתונים זהים, זה בדיוק נחיצות.

<קריאה: זה לא נחיצות.

משה גפני: לא, לא, לא.

משה גפני: גון, משפט סיכום.

<גון קמני: לסיכום, אנחנו מודעים לכובד האחריות שיושבת על כתפינו.

<גון קמני: ניתן את המענה כמו שצריך גם בתקופת הפיילוט וגם אחריה.

<גון קמני: חובת ההוכחה עלינו, גם בנחיצות, גם בלהראות מה קורה בחו"ל ומה קורה אצלנו.

משה גפני: תודה רבה, תודה גון.

משה גפני: סגנית השר, בבקשה ואני אסכם.

פניה קירשנבאום: תראו, הרבה דברים באמת, הרבה חששות מופיעים ואני יכולה אפילו להבין שחלקם הם מתוך חוסר הבנה או חוסר ידיעה.

פניה קירשנבאום: לכן אני חושבת שהדבר הטוב ביותר יהיה עם התפתחות הפרויקט או עם ההתקדמות, אנחנו נגיע לוועדה, נעדכן את הוועדה על מה שנעשה, נעשה פה דיונים וכל מי שיהיו לו שאלות יוכל בהחלט להגיע לוועדה ולשאול ואולי ככה נפזר קצת את הערפל ואת החששות.

משה גפני: תודה רבה.

אברהם מיכאלי: אדוני יושב הראש, משפט אחד.

משה גפני: כן, בבקשה.

אברהם מיכאלי: כיושב ראש הוועדה המשותפת, שאישרתי לאחרונה את החטא הגדול הזה, אלף אני חייב לומר שהתנהל פה קמפיין באמת, של נאורים מול חשוכים וזה מאד מפריע פה בכל ההשתלשלות של התיקון הזה.

משה גפני: בכוונה אני לא שואל אותך מי הנאורים, מי החשוכים.

אברהם מיכאלי: לא, אתה לא צריך לשאול.

אברהם מיכאלי: ומצד אחד מאיר שטרית הוא זה שהוביל את החוק הזה.

אברהם מיכאלי: זה קרה בתקופתו של השר אלי ישי, מה לעשות?

אברהם מיכאלי: אני אומר לך שהדיונים פה היו בלתי נגמרים.

אברהם מיכאלי: היו פה דיונים של שעות על שעות וכל השאלות שאדוני שואל שאלנו גם בדיונים וגם בישיבות פרטניות שקיימנו.

אברהם מיכאלי: הממשלה, שמנסה לקדם משהו, תמיד יש חששות.

אברהם מיכאלי: אתה כמנוסה, אישרת תקציבי ממשלה ששם היו-.

אברהם מיכאלי: אנחנו אישרנו את זה, אבל בהסתייגות מאד גדולה.

אברהם מיכאלי: החוק לא עבר כפי שהובא לכנסת.

משה גפני: נכון.

אברהם מיכאלי: הכנסת הטילה פה הגבלה מאד חשובה, כל הנושא הזה של הזמניות והכל.

אברהם מיכאלי: לכן אי אפשר כל הזמן לתאר את זה שאנחנו פה הולכים להחריב את העולם.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אני מבקש לסכם את הדיון.

משה גפני: תראו, קודם כל אם השתמע פה שמישהו רצה להחריב את העולם, אז התשובה היא לא.

משה גפני: אני לא סבור כך ואני חושב שכל אחד עשה את עבודתו וזה בסדר גמור.

משה גפני: משעה שהחליטו הממשלה והכנסת שהולכים למבחן של שנתיים ובוחנים את הדבר הזה, אני כל הזמן חרד, גם בתפקידי הקודמים, אני חרד מהעניין של שמירת הפרטיות, וצריך להקפיד על העניין הזה, צריך לראות שבאמת עומדת פה נחיצות מול הנושא של הפרטיות.

משה גפני: זה ברור שאם יעמוד שוטר בכל צומת במדינת ישראל ויעצור כל אחד מאיתנו, ויבקש ממנו את הפרטים, כמעט ולא יהיו פה פעולות טרור, מכיוון שכל הזמן יעצרו אנשים.

משה גפני: אף אחד לא רוצה לחיות בצורה הזאת, אף אחד לא חושב שצריך לחיות בצורה הזאת.

משה גפני: אני מבקש ממרכז המידע והמחקר של הכנסת פירוט לא ארוך, אבל פירוט, לדעת מה קורה במדינות העולם היום בתקופה הזאת, כיוון שמה שנאמר לי, אני שוחחתי אתמול עם השר לשעבר מיכאל איתן.

משה גפני: שאלתי אותו לגבי עמדתו, אני לא הייתי מעורב בדיונים.

משה גפני: הוא אמר לי דברים שאי אפשר להתעלם מהדברים שלו, אבל שמעתי גם מאנשים אחרים, בין מכאלה שתומכים בזה, ובין מכאלה שאינם תומכים בעניין הזה.

משה גפני: לדבריו אין כמעט מדינה בעולם, אולי שלוש-ארבע, שיש חובה להחזיק מאגר כל כך גדול שהוא חד משמעי על כל אזרחי המדינה.

משה גפני: אין דבר כזה.

משה גפני: יש דרכונים, שדרכונים אתה לא חייב להוציא.

משה גפני: יש בארצות הברית שאתה בא ואתה צריך שם את הזיהוי הביומטרי, זה אם אתה בא ורוצה לקבל עבודה או לקבל שם אזרחות.

משה גפני: אזרח בארצות הברית אינו צריך לעבור את התהליך הזה ואין גם מאגר כזה.

משה גפני: אין מאגר אלא במספר מצומצם של מדינות.

משה גפני: אנחנו הולכים פה למהלך שהוא צריך להיות בסוף הדרך, צריך להיות כזה שתהיה נחיצות ותועלת מול הסכנות ומול הדברים שקרו.

משה גפני: מה שקרה בשבועות האחרונים, שכתוצאה מזה חברי הכנסת ביקשו את הדיון המהיר.

משה גפני: אני מעריך ככה, וכתוצאה מזה גם נשיאות הכנסת אישרה את הדיון המהיר הזה.

משה גפני: זה היה שיצא מידע שהמידע הזה באמת קל לשמור עליו, והוא יצא במין שלומיאליות כזאת, שבאמת זה לא נוגע, כמו שאמרת קודם, זה לא נוגע למאגר הביומטרי שלכם, אבל זה נוגע למערכת הזאת.

משה גפני: המערכת היא חלשה מאד בהוצאת דברים החוצה.

משה גפני: וזה נכון שיותר ממה ששמענו על העמדה לדין של מישהו שזייף תעודת זהות, שמענו על דליפות מידע ועל אנשים שעשו שימוש לרעה במידע שהיה תחת ידם.

משה גפני: אמרתי לך אתמול בפגישה שלנו, אני אומר לך גון ואני אומר את זה גם עכשיו, אני נוהג לומר את זה תמיד: תמיד נעשה את החשבון של מי שבא אחריך, בגלל שאתה הולך לקבל תפקיד יותר בכיר, אז מי שיבוא במקומך, אולי הוא לא יהיה מוכשר כמוך ולא יהיה מי שיודע לשמור על המידע הזה, והמידע הזה יהיה נורא ואיום, מפני שזה מידע על כל תושבי מדינת ישראל באופן הכי חמור.

משה גפני: ומה התועלת שתהיה עם העניין הזה?

משה גפני: אנחנו נעצור בזה פעולות טרור?

משה גפני: אנחנו נעצור בזה פריצות וגניבות?

משה גפני: את כל זה צריך לבחון.

משה גפני: לכן אני מבקש לדעת את החומר הזה.

משה גפני: לבחון גם את הנושא של הפרוטוקול, שעל פיו פועל המבחן, הפיילוט הזה, שהוא בוחן שאכן נדע האם בסופו של הפיילוט הזה, אחרי שזה נעשה נדמה לי באשדוד ובראשון לציון - - -

<ברוך דדון: בחמש לשכות אדוני יושב הראש.

משה גפני: בחמש לשכות.

<ברוך דדון: וזה עולה כל שנה.

משה גפני: אגב, איזה אזורים?

משה גפני: מה האזורים האלה ששם זה פועל?

<ברוך דדון: זה יעלה בכל הארץ.

משה גפני: לא, מה שפרשתם בינתיים.

<ברוך דדון: בינתיים אשדוד, ראשון לציון, הרצלייה, כפר סבא והיום בפתח תקווה עלתה בבוקר.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: בסדר, על כל פנים לבחון את העניין הזה, ותוך כדי תנועה לראות שבאמת אין בעניין הזה נושאים.

משה גפני: תמר, אתם רוצים סיכום או בגלל שזה דיון מהיר אני צריך להניח סיכום על שולחן הכנסת, או שאתם מעדיפים להמתין ולהמשיך עם הדיון?

דב חנין: אני מקבל לחלוטין את דבריך.

דב חנין: אני הייתי מציע שבסיכום ביניים שאותו נניח בפני המליאה, יאמר שהנושא הוא נושא חיוני, ולכן הוועדה מתכוונת להמשיך ולפקח עליו בצורה רצופה ורצינית.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אנחנו מסכמים ככה: חברי הכנסת שהציעו את הדיון המהיר העלו את החששות מהנושא של המאגר הביומטרי, לא הנושא של תעודות החכמות.

משה גפני: סגנית השר הביאה את עמדת המשרד שהנושא הזה הוא הנושא שנעשה על פי החוק הקיים ועל פי התהליך שבמשך שנתיים, נכון?

פניה קירשנבאום: נכון.

משה גפני: של בחינת העניין.

משה גפני: ועדת המדע והטכנולוגיה תמשיך לעקוב אחרי הנושא הזה.

משה גפני: לנושא הזה יש חששות כבדים, יש הצעות, שהן תהליכים שהתהליכים האלה לדעת אלה שמיישמים את זה יש תהליך שהוא מאד חשוב, אבל אנחנו, כתוצאה מהחששות שהועלו כאן בישיבה, נמשיך לבחון את התהליך גם במסגרת הפיילוט וגם במסגרת הכוללת של הנחיצות מול התועלת שבעניין הזה.

משה גפני: אני מודה לכם על ההשתתפות בישיבה, ובבניין ירושלים ננוחם.

משה גפני: הישיבה נעולה.