ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 91, 2013-08-11 12:40

מירי רגב: שלום לכולם, אני מתכבדת לפתוח את הדיון.

מירי רגב: על סדר היום - מדיניות אכיפת חוקי התכנון והבניה בגני אירועים.

מירי רגב: דיון בסוגית גני אירועים ואולמות אירועים שנמצאים בשלבים אחרונים שלפני אישור ומשום מה יש בעיה עם הפרקליטות בסוגיה הזו.

מירי רגב: נשמע בדיון את ההשגות של כולם.

מירי רגב: יש שני נושאים שביקשתי התייחסות נקודתית אליהם – של חדרה ושל אור עקיבא.

מירי רגב: אלה שני גורמים שראשי הערים דיברו אתי בעניין שלהם, אבל גם נדבר באופן כללי על הסוגיה של גני אירועים.

מירי רגב: ברור לכולם שגני אירועים הם חלק מעסקים קטנים ובינוניים שמייצרים מקומות עבודה למשק, והם מאפשרים גם את הצמיחה של המשק.

מירי רגב: לכן אני בהחלט מתכוונת להמשיך ולאפשר לאותם גני אירועים ואולמות לפעול וגם להגדיל באותם מקומות שאפשר להגדיל.

מירי רגב: תמ"א 35 מגדירה את ייעוד הקרקע במדינת ישראל ומתוכה אנחנו למדים ככה: באזור מגורים אסור להקים אולמות וגני אירועים.

מירי רגב: באזורי תעשייה אסור להקים אולמות וגני אירועים.

מירי רגב: בשטחי חקלאות – אסור להקים אולמות וגני אירועים.

מירי רגב: ליד נחל – אסור להקים אולמות וגני אירועים.

מירי רגב: על החוף – אסור להקים אולמות וגני אירועים.

מירי רגב: בשמורות טבע – אסור להקים אולמות וגני אירועים.

מירי רגב: בגנים לאומיים – אסור להקים אולמות וגני אירועים.

מירי רגב: ביער – אסור להקים אולמות וגני אירועים.

מירי רגב: שטח מטרופולין, נופש וספורט – אסור להקים אולמות וגני אירועים.

מירי רגב: אז אם ככה, איפה אפשר להקים גני אירועים?

<בת אור כהנוביץ: עובדה שיש עשרות גני אירועים, על פי חוק ועל פי תכנית.

מירי רגב: אני שמחה שקיימים גנים.

מירי רגב: אני מבקשת שמי שיפתח את הדיון זה נציג גני האירועים.

<שמחה יוסיפוב: בוקר טוב ליושבת הראש, אני מאד מעריך את מה שאת עושה.

<שמחה יוסיפוב: אני חושב שזה הדיון השני, הדיון הראשון כבר היה והתייחסנו לנושא – אני לא רוצה לדבר על גני אירועים.

<שמחה יוסיפוב: אין מושג כזה.

<שמחה יוסיפוב: יש אולמות אירועים, אין גני אירועים.

<שמחה יוסיפוב: גם צריך להפריד בין שני דברים – יש אולמות אירועים באזורי תעסוקה, שלמעשה, בוועדה המחוזית במשרד הפנים כבר אישרו הקמת אולמות אירועים באזורי תעסוקה, אזורי תעשייה – דנו בזה ויש החלטה.

<שמחה יוסיפוב: אנחנו צריכים להתקדם על פי ההחלטה הזו.

<שמחה יוסיפוב: יש דבר נוסף בנושא של אולמות אירועים בשטח חקלאי.

<שמחה יוסיפוב: יש מקומות שכבר עובדים על תב"ע.

<שמחה יוסיפוב: גם את זה צריך לקחת בחשבון.

<שמחה יוסיפוב: אבל אני רוצה להתייחס לאור עקיבא.

<שמחה יוסיפוב: באור עקיבא הקימו מספר אולמות אירועים.

<שמחה יוסיפוב: יש החלטה שמותר.

<שמחה יוסיפוב: למעשה הוספנו מלל – הוספת תכליות לאולמות האירועים באזור התעשייה שלנו.

<שמחה יוסיפוב: אין שום סיבה שלא.

<שמחה יוסיפוב: הבעיה היחידה שבעלי אותם אולמות רכשו את הקרקע ללא מכרז.

<שמחה יוסיפוב: זה הפשע היחידי שלהם, כי כאשר הם רכשו את הקרקע היו צריכים להקים מפעל, אבל לא הצליחו להקים מפעל, כי המפעל, בזמנו, פשט את הרגל.

<שמחה יוסיפוב: יש מפעלים שלא הצליחו.

<שמחה יוסיפוב: ואז, מה היו צריכים לעשות?

<שמחה יוסיפוב: או לבנות את זה ולהשכיר למישהו אחר, גם שם היתה בעיה, או לעשות איזה אולם או עסק.

<שמחה יוסיפוב: ואז היו חסרים אולמות.

<שמחה יוסיפוב: באור עקיבא, לדוגמה, היו חסרים אולמות ואז הקימו אולמות.

<שמחה יוסיפוב: ואני רוצה לומר – גם באולמות האלה עובדים 70-60 עובדים, יש עובדים שעובדים – הנה, הרסו אצלי, באור עקיבא אולם אחד.

<שמחה יוסיפוב: ועדה מחוזית טיפלה בזה.

<שמחה יוסיפוב: הרסו את האולם.

<שמחה יוסיפוב: והיום, אותם עובדים נותרו ללא תעסוקה.

<שמחה יוסיפוב: אני חושב שקודם כל – צריך להקפיא את הנושא הזה.

<שמחה יוסיפוב: שלא יפגעו בהם.

<שמחה יוסיפוב: לא ייתכן שיהרסו עוד אולם באור עקיבא ועוד עובדים ילכו הביתה.

<שמחה יוסיפוב: פשוט, תהיה שערורייה אחת גדולה.

<שמחה יוסיפוב: צריך לבוא ולומר – נכון שרכשו ללא מכרז, בואו נפתור את הבעיה.

<שמחה יוסיפוב: אי אפשר היום להוציא אותם מהקרקע ולומר – נוציא את הקרקע למכרז נוסף.

<שמחה יוסיפוב: אני חושב שאסור לעשות את זה.

<איציק טייב: אני מכהן בתפקיד יושב ראש התאחדות אולמות וגני אירועים כ-10 חודשים, ואני בעלים של גן אירועים, בשונה ממה שאומר חברי, שאין כזו הגדרה, אז יש כזו הגדרה של גני אירועים ואולמות, והם יושבים באותה הגדרה.

<איציק טייב: במשך 20 שנה ניהלתי עסק על פי רישיון עסק, על פי הפרמטרים שהרשות המוניציפלית שאליה אני שייך קבעה את זה.

<איציק טייב: נכון שבמסגרת פעילותנו אנחנו נתקלים לא פעם בחוסר הגדרה.

<איציק טייב: אנחנו לא מוגדרים, אנחנו לא יודעים למי אנחנו שייכים.

<איציק טייב: כשעמדתי מול הרשות המוניציפלית שלי טיפלו בעניין הזה והעבירו את העניין הזה כך שתהיה איזושהי הגדרה בתוך הרשות המוניציפלית – במקרה שלי, המועצה האזורית באר טוביה שאני שייך אליה.

<איציק טייב: נכון להיום אנחנו עובדים עם רישיון עסק לכל דבר, כאשר אני קניתי את הקרקע בשונה, ללא מכרז וללא מצב שבו הייתי צריך להמתין שנתיים – שלוש לקבל איזה אישור שמראש אולי לא היה ניתן.

<איציק טייב: זה מה שקורה היום, וליבי ליבי אתם, עם כל כך הרבה גני אירועים ואולמות שאני באיזה שהו מקום מייצג גם אותם, לא רק את דעתי האישית, אני מייצג את כלל האולמות בארץ.

<איציק טייב: אני טוען טענה אובייקטיבית אחת: אני רוצה או מצפה מהוועדה הזו שתקבל החלטה שכל גני האירועים שנמצאים על קרקעות שייעודן הוא הקמה של גני אירועים ואולמות – כן יתנו לן את אותו רישיון עסק שמצפים לו, ולקצוב את זה בזמן.

<איציק טייב: אי אפשר יהיה למשוך את זה גני האירועים והאולמות, ובענף שלנו החדשנות וההתחדשות היא משהו שהוא כורח.

<איציק טייב: אנחנו לא יכולים להישאר מאחור.

<איציק טייב: אנחנו משקיעים כל הזמן מאות ומיליוני שקלים כדי להקים את המקומות שלנו ואם אנחנו אחרי 5-4 שנים מוצאים את עצמנו מול שוקת שבורה, כי אנחנו צריכים לסגור את המקום, אז זו בעיה לא רק של הוועדה הזו ולא רק של הרשויות אלא גם של העובדים.

<איציק טייב: כשהוא טען על 70-60 עובדים אני יכול לומר שבאמתחתי עובדים 160 עובדים.

<איציק טייב: הבעיה הגדולה היא אל"ף בהגדרה.

<איציק טייב: בי"ת, מעצם העובדה שקיימים היום לא מעט עבריינים, ואני קורא להם "עבריינים", שעוברים על החוק, ביודעין.

<איציק טייב: אותן רשויות מצדן אין להן שום בעיה לקבל את הארנונה, והם מצפים לקבל את הארנונה, אבל מראש אני אומר שאם זה על קרקע חקלאית, אני מחר הולך לסגור את גן האירועים שלי והולך לפתוח 7 גנים, כי יש לי 70 דונם, במשפחתי יש 70 דונם חקלאיים, ואני אעבוד 5-4 שנים ואחרי זה תבואו ותסגרו אותי.

<איציק טייב: אני אגיד לכם תודה רבה על זה שאתם סוגרים אותי, אבל אם היום אני צריך לעמוד בקריטריונים המחמירים של משרד הבריאות ובקריטריונים המחמירים של כיבוי אש, והקריטריונים המחמירים של משטרת ישראל וכל הגורמים הרלבנטיים בשביל לקיים פעילות חוקית, ומסביבי קמים חדשות לבקרים עוד ועוד אולמות שפועלים ללא רישיון, ללא האישור הבסיסי של הקמת גן אירועים על קרקע שמיועדת לכך, זו אחת הבעיות הגדולות שלנו.

מירי רגב: אתה אומר שאתה עושה אבחנה בין שני סוגים – של אולמות שנבנו כבר.

מירי רגב: אתה אומר: במקומות שנבנו גני אירועים, גם אם לא קיבלו את כל האישורים הרלבנטיים, במקומות שכבר יש גני אירועים, שהקרקע מיועדת לגני אירועים – בקיצור, תעשו הכשרה של השרץ.

<איציק טייב: כן, בואו נקצוב זמן.

מירי רגב: אנחנו כמובן נגדיר את הזמן, ונשפה את מי שצריך לשפות, ואם צריך לשלם – ישלמו.

מירי רגב: אבל זה מקום שבעצם אמורים לבנות שם גני אירועים.

מירי רגב: במקום של גני אירועים שהם על קרקע חקלאית, שמראש אסור היה לבנות שם – אתה אומר: להרוס.

<איציק טייב: לגמרי.

<איציק טייב: לגמרי כך, כי לא יכול להיות שאותו נהג משאית ינהג ללא רישיון וניתן לו להמשיך לנוהג ולסכן את כל הסובבים, ונגרום לכך שיסגרו אירועים במקומות כאלה ובבוקר אחד לא יהיה אולם, ואותם זוגות שליבי אתם – אך הם לא לוקחים את זה בחשבון.

מירי רגב: אתה דיברת על שטחים חקלאיים, שמחה?

<שמחה יוסיפוב: לא, אצלנו, באזור התעסוקה שלנו – הכל מסודר.

<שמחה יוסיפוב: רק מה, צריך להסדיר את זה בגלל הפשע היחיד, כמו שאמרתי - - -

מירי רגב: הבנתי.

<שמחה יוסיפוב: אנחנו לא על שטח חקלאי.

<שמחה יוסיפוב: אני מדבר על אזור תעשייה שאפשר

<יואל גולדברג: אני עורך דין שמייצג דווקא את הקטגוריה שהחבר הנכבד רוצה להרוס ולסגור אותם - - -אני אסביר למה הוא טועה.

<יעקב אדרי: אני רוצה לחדד את הנושא הזה.

<יעקב אדרי: אולי כדאי באמת להיכננס לתהליך מסודר שאומר – תוך פרק זמן מסדירים את הנושאים השונים של האולמות.

<יעקב אדרי: באור עקיבא יש אבסורד יותר גדול.

<יעקב אדרי: אנחנו הובלנו שינוי של יעוד קרקע באזור התעשייה שמאפשר – וזה עבר את כל התהליכים וזה פורסם ברשומות, שמאפשר אולמות.

<יעקב אדרי: יש כבר, בתב"ע, זה עבר ועדה מחוזית ואושר, עבר את כל התהליכים.

<יעקב אדרי: בשביל מה?

<יעקב אדרי: אז תקפיאו שם לפחות.

<יעקב אדרי: כבר היום אפשר שם.

<יעקב אדרי: בזמנו הרי היו אולמות בתוך העיר.

<יעקב אדרי: אמרנו – בואו נוציא אותם החוצה, כדי לא להפריע לאנשים.

<יעקב אדרי: יש חניה וזה אזור תעשיה, ואזור שמחות בערב.

<יעקב אדרי: מה עושים?

<יעקב אדרי: הורסים אולמות.

<יעקב אדרי: מה עשינו?

<יעקב אדרי: והיום באור עקיבא יש אישור לבנות באזור התעשייה הצפוני אולמות.

<יעקב אדרי: זה עבר את כל ההליכים.

<יעקב אדרי: אז אנא מכם, תשקלו את הנושא מחדש.

<כרמל נסראלדין: צהריים טובים לכולם.

<כרמל נסראלדין: הסיפור שלנו, בדלית אל כרמל קצת שונה.

<כרמל נסראלדין: בכלל, כל סיפור האולמות בדלית אל כרמל לא קיים כי אין את המושג "אולמות אירועים" אצלנו.

מירי רגב: בכלל אצלכם לא קיימים חיילים ממשיכים לצורך בניה במגזר.

מירי רגב: צריך בכלל לדבר על המגזר.

<כרמל נסראלדין: כל הסיפור הוא שבעשר השני האחרונות התפתח דבר אחד.

<כרמל נסראלדין: במקום שאנשים חיו בתוך הבית ועשו את השמחות עם כל הבלאגן, וחוסר ההגיינה והבעייתיות, התפתחו כל מיני מקומות שהיו נמצאים משנת תרפ"ט, כמו אולם בדלית אל כרמל שהוא משנת 20, מבנה שיש שם, שפתחו בו נקודת הסעדה.

<כרמל נסראלדין: באים המכובדים והשייח'ים לשם, אוכלים חצי שעה –שעה, בלי מוזיקה, בלי כלום, והולכים הביתה.

<כרמל נסראלדין: זה כל הסיפור.

<כרמל נסראלדין: אז מקום כזה נמצא בדלית אל כרמל.

<כרמל נסראלדין: המבנה קיים המון שנים ואף אחד לא רוצה להרוס אותו ובכל זאת עכשיו יש צו סגירה על המקום הזה.

<כרמל נסראלדין: הבעיה – שמקומות כאלה, בדלית אל כרמל, הם גם עוזרים למינוף הכלכלי של המקום, וגם, מצד שני, מוציאים את האנשים מהבתים.

<כרמל נסראלדין: הגיינית, בלתי אפשרי לעשות את האירועים האלה בבתים היום.

<כרמל נסראלדין: ישנה נקודתית בעיה אחת עם אולם כזה בדלית אל כרמל, שנקרא אל חדיף, ואנחנו באמצע עונת החתונות, והאולם מקבל צו סגירה.

<כרמל נסראלדין: לא צו הריסה, אלא צו סגירה.

<כרמל נסראלדין: המבנה הוא בסדר, אין בעיה למבנה הזה.

<כרמל נסראלדין: זו לדעתי רדיפה סתם ככה, שאנחנו יכולים לפתור אותה ולהביא למצב כזה שהאולם יקבל סוג של לגליזציה באזור שהוא מיועד לפיתוח בצורה נכונה, לעתיד, ומצד שני שנוכל לפתור את הבעיות שקיימות במקום הזה.

<כפיר יפת: אני מייצג את "יער הפקאן" בחדרה.

מירי רגב: משם פנו אלי.

מירי רגב: הם ואור עקיבא יזמו את הדיונים, דרך אגב, כתוצאה מזה נחשפתי ודיברתי עם שוקי אמרני, הבנתי את הבעיה הכוללת של גני אירועים ואולמות, ויכול להיות שנכניס את זה לחוק התכנון והבניה החדש.

<איציק טייב: אני חושב שצריך לעשות את זה, מוקדם ומהר.

<איציק טייב: אני תומך.

<כפיר יפת: אני חושב שמההליכים נגד "יער הפקאן" עולה שיש איזה מדיניות שהחליטו עליה עקרונית - - -

מירי רגב: מי החליט?

<כפיר יפת: פקידים מקצועיים.

<כפיר יפת: בכירים ככל שיהיו, אבל בסופו של דבר – אנשי מקצוע.

<כפיר יפת: הם החליטו על הליכה באופן דורסני, כנגד כל גני האירועים באשר הם.

<כפיר יפת: פשוט, אם אפשר לומר בלשון העם – הם לא רואים בעיניים.

<כפיר יפת: גם אם יש נסיבות מיוחדות שרואים בהם אופק תכנוני קרוב, וברור – הם מסוגלים לעמוד בבתי משפט ובמוסדות תכנון ולומר שאין אופק תכנוני.

<כפיר יפת: אנחנו מדברים על תכנית שכבר יזמו אותה והתחילו להכין אותה במשך שש שנים, וכל הזמן היא התעכבה כתוצאה ממציאת מאגרי גז בחופי הים התיכון, ולא ידעו בדיוק איפה ימקמו את מתקני הגז ואת צינורות הגז.

<כפיר יפת: בסופו של דבר הם אמרו, במוסדות התכנון - אין אישור ולנת"ע, תחכו, אין אופק תכנוני קרוב.

<כפיר יפת: אישור הולנת"ע ניתן כבר ביולי 2012.

<כפיר יפת: הם חזרו לוועדת הערר ואמרו שיש אופק תכנוני קרוב כי יש אישור ולנת"ע.

<כפיר יפת: אמרו להם – לא, זה לא נחשב אופק תכנוני קרוב, החזירו את זה לוועדה מקומית.

<כפיר יפת: בינתיים הופקדה התכנית והוגשו התנגדויות, אבל זה כבר הליך מאד מתקדם לקראת אישור תכנית.

<כפיר יפת: עדיין הם אומרים בבתי משפט, אותם גורמי מקצוע – אין אופק תכנוני קרוב - -

מירי רגב: מי זה הגורמים המקצועיים, התכנון או הפרקליטות?

<קריאה: הפרקליטות.

<כפיר יפת: ולכן, אל"ף- לא מאשרים להם בקשה לאישור שימוש חורג, כי הבעלים של "יער הפקאן" עושים שני מהלכים בו זמנית: אל"ף, הם יזמו תכנית.

<כפיר יפת: יד ביד הם הלכו עם הוועדה המקומית, חדרה, יד ביד מתחילת הדרך על מנת לקדם את התכנית הזו.

<כפיר יפת: הוועדה המקומית ועירית חדרה תמכו בכל לב בהסדרת מתחם שלם של 800 דונם כאשר "יער הפקאן" הוא רק חלק קטן ממנו, בסופו של דבר גם היום הם אומרים שהתכנית רחוקה מלהיות מאושרת למרות שהיא כבר מופקדת.

<כפיר יפת: עכשיו עלו התנגדויות חדשות וכמובן - כשרוצים לעכב דברים יש הרבה דרכים לעשות את זה.

<כפיר יפת: אני חושב שקביעת מדיניות כזו דורסנית שיכולה לפגוע במטה לחמן של משפחות רבות – 80 משפחות במקרה הזה, ראויה שלא תתבצע על ידי קומץ פקידים, בכירים ככל שיהיו - - -

מירי רגב: לא, לא.

מירי רגב: זה יעבור ליועמ"ש, אני בהחלט מקבלת את זה.

<יואל גולדברג: אני מצטרף לכל דברי חברי, הוא צודק.

<יואל גולדברג: הכשל התחיל לאחרונה, לפני שנה – שנתיים, שעה שהעבירו את הנושא של האכיפה של גני האירועים לוועדה המחוזית ושמו בצד, ושללו את הסמכויות של הוועדה המקומית.

<יואל גולדברג: זה מה שקרה.

<יואל גולדברג: אנשים ניהלו משא ומתן והגיעו להסדרים עם הוועדה המקומית, שילמו כסף כדי לתכנן יחד עם הוועדה המקומית תכנית ולפתע פתאום שללו מהוועדה המקומית סמכויות אכיפה והעבירו את זה לוועדה המחוזית, קרי – לפרקליטות ולנציגיהם.

<יואל גולדברג: מאותו רגע התחילה השחיטה – צווי הריסה, צווי סגירה.

<יואל גולדברג: הם גרמו לזה שלא ניתן היה לבוא ולהמשיך באופן שבו קראתי לך, נכון להיום, יש לנו 105 אולמות שאין להם רישיון ועוד 65 שלא נותנים להם היתרי בניה במדינת ישראל, נכון לרגע זה.

<יואל גולדברג: אלה נתונים שמפרסם משרד הפנים.

<יואל גולדברג: אני חושב שהנושא הזה, כפי שאמרת, דורש רביזיה מידית, והעברת העניין – וזה יהיה אך ורק בדרך של חקיקה ואך ורק בדרך של אפילו צווים לשעה, על מנת לגרום לזה שכל אותם אולמות שקיימים במשך שנים ונלחמים כל הזמן עוד ארכה לכמה חודשים או לחצי שנה, יקבלו אותה אורכה עד לאישרור אותו אופק תכנוני שדיבר עליו חברי, שקיים, וניתן לבצע אותו.

<יואל גולדברג: הדבר כולל גם אדמות חקלאיות.

<יואל גולדברג: בואו ניקח אישור שאין בו אפשרות להקים אולם אלא אך ורק בשטח חקלאי.

<יואל גולדברג: אין, אין בשום מקום אחר.

<יואל גולדברג: מי קובע את זה?

<יואל גולדברג: – ראש הרשות.

<יואל גולדברג: המועצה מחליטה שהשטח היחידי הרלבנטי זה השטח החקלאי.

מירי רגב: מה שאתה אומר זה שהרשות המקומית אישרה את זה, והמחוזית עכשיו החליטה לבטל.

<יואל גולדברג: כן, רוצה לעשות את זה בתב"ע נקודתי, התחילו לעבוד על זה, קיבלו את האישורים, ומי שמכשיל את זה, כמובן, זה הפרקליטות והוועדה המחוזית.

<קריאה: זה מה שקרה אתנו.

<יואל גולדברג: אני חושב שהקטטה הזו שמוביל חברי, שאלה שאין להם – צריך לסגור אותם, אני חושב שהוא צריך להרגיע, ושכדאי שכולם יפעלו - - -

<איציק טייב: אני חושב שבאמת צריך לתת פה את הדעת לעניין הפשוט ביותר של לא לרתום את העגלה לפני הסוסים, ואל תשלח אף אחד לבנות גן אירועים על מקום שאין לו אישור.

<איציק טייב: עוד לפני – בונים אותו, ולאחר 4-3 שנים - - -

מירי רגב: אבל הרשות המקומית נתנה אישור למקום הזה.

<איציק טייב: והראיה לכך שבסופו של יום הם לא מקבלים את זה.

<איציק טייב: ליבי ליבי אתם, עם כל אלה - -

<קריאה: אתה דואג רק לעצמך.

<איציק טייב: - - אני מייצג אותם, אבל צריך לקחת בחשבון שלא ייתכן שיקומו פה גני אירועים ואולמות בישראל שיפריעו לעבודתם התקינה של אולמות שהיום לא מסוגלים לעמוד בקצב הזה.

<בני עג'מי: אני רוצה להעלות את המקרה שלי שזה בכלל לא שייך – לא לזה ולא לזה.

<בני עג'מי: אני אחרי שהיתה ירידה באולמות במדינה, אחרי האסון שהיה בירושלים, החלטתי ללכת על גן אירועים.

<בני עג'מי: לי יש רישיון לאולם, ובכל.

<בני עג'מי: הטעות היתה שקניתי ממישהו שהאדמה שלו היתה מיועדת למכבסה ואמרו שאפשר להעביר צ'יק צ'ק.

<בני עג'מי: ופתאום התחיל כל הבלאגן.

<בני עג'מי: לא קניתי אדמה, לא אדמה חקלאית וכל הבניה שם בהיתר, עם אפשרות להיתר לעוד 2,000 מטר בניה, חוץ ממה שבניתי.

<בני עג'מי: ולי יש רישיון.

<בני עג'מי: למה היו צריכים להרוס לי?

<בני עג'מי: למה צריכים לקחת לי?

<בני עג'מי: טעיתי?

<בני עג'מי: הלכתי למנהל, ואמרתי – קחו עבור הטעות כמה שמגיע לכם, והלכתי עבור שינוי ייעוד ממכבסה לאולם.

<יעקב אדרי: הוא יצא גם מתוך העיר לאזור התעשיה.

<בני עג'מי: הייתי גם מפונה.

<בני עג'מי: למה היו צריכים להרוס לי?

<בני עג'מי: אני אדם קטן.

<בני עג'מי: הרסו לי וגם לקחו את האדמה.

<בני עג'מי: על מה?

<קריאה: צריך לדייק בעובדות: הרסו את הבניה הלא חוקית, השאירו את הבניה הקיימת, שעצרו, על פי פסק דין.

<בני עג'מי: למה את האדמה לקחו?

<קריאה: יש בית משפט בישראל והוא מפרשן את החוק.

<קריאה: הוקצאה פה קרקע ממנהל מקרקעי ישראל - - -

<בני עג'מי: יושב יונה, אחד החברים היקרים פה - --

מירי רגב: מעניין שהחוק במנהל מקרקעי ישראל שונה כאשר מדובר בבדואים, דרוזים, ערבים ויהודים.

מירי רגב: הוא שונה.

מירי רגב: גם הפרקליטות מתייחסת אחרת אליהם.

מירי רגב: תכף נדבר על זה.

מירי רגב: חוק זה חוק לכולם, לא למי שנוח.

<בני עג'מי: - - למה?

<בני עג'מי: אני הכל בניתי בהיתר.

<בני עג'מי: הכל בהיתר, יש לי עוד 2,000 מטר אחוזי בניה, והכל.

<בני עג'מי: באתי למנהל.

<בני עג'מי: אני רוצה לומר, זה יעניין אותך.

<בני עג'מי: בית משפט השלום מזכה אותי, כשאתם הגשתם ערעור - - נותן את כל - - שימצא, פה יש משהו לא - - -

<שוקי אמרני: אני אומר לבקשתך, יושבת הראש – תעשו קצת סדר בנושא.

<שוקי אמרני: החוק אומר שעסק יכול לפעול כאשר יש לו רישיון עסק.

<שוקי אמרני: בנושא של תכנון ובניה היתר הבניה הוא אחד הקריטריונים, זאת אומרת – צריכים שיהיה אישור של משרד הבריאות, וכו' וכו'.

<שוקי אמרני: לגבי נושא של היתר הבניה יש לנו למעשה במציאות של עכשיו, כשישנם כ-66 גני אירועים שפועלים מבחינת הסטטוס החוקי לא בהיתר, מתקיימים לגביהם שני תהליכים, למעשה.

<שוקי אמרני: יש את התהליך המשפטי עם כל מה שנוגע לגבי הפעילות הבלתי חוקית במקום וההליך התכנוני שקיים.

<שוקי אמרני: מבחינת משרד הפנים חשוב שנדגיש שאנחנו פועלים בהתאם להחלטות של בית המשפט, מכיוון שהסוגיות האלה מטופלות על ידי הפרקליטות ומגיעות לשולחנו של בית המשפט.

<שוקי אמרני: ככל שנוגע ככל שנוגע לנו, המדיניות שלנו מאד ברורה, שהריסה צריכה להיות הצעד האחרון אם יש אפשרות למצוא את ההליך התכנוני שבסופו של יום יכשיר את המקום וייתן את ההיתר, כתפיסה.

נסים זאב: במי זה תלוי, אדוני?

<שוקי אמרני: אני אגע בזה – למרות שאני אומר שגם בסוגיה הזו יש לנו איזה קושי מסוים עדיין, מאחר וישנן הנחיות של היועץ המשפטי לממשלה שמנחות אותנו ואומרות שאסור לעודד עבריינות בניה.

מירי רגב: נכון, אבל גם בדרום תל אביב ובעוד הרבה מקומות אסור לעודד עבריינות בניה אבל בסוף, הדין צריך להיות גמיש ובהיגיון, ולא כשמחליטים אז – יאללה.

<שוקי אמרני: כפי שציינתי, גברתי, אנחנו שמים דגש, ואם נבדוק את המקרים אנחנו עושים פעילות מעל ומעבר כדי להגיע למקום של לאשר את הגנים האלה, ככל שניתן מבחינה תכנונית, וגם הדוגמאות שניתנו כאן, אני חושב - - -

מירי רגב: כמה זמן לוקח לגן אירועים לקבל רישיון עסק?

<שוקי אמרני: הבעיה היא כאן לגבי המקרים האלה, אותם 66 שנבנו, הוקמו, לפני שניתן, בחלקם הגדול, אותו אישור.

<שוקי אמרני: ואז אנחנו צריכים, למעשה, במידה מסוימת, לאנוס את התכנון על מציאות שקיימת.

<שוקי אמרני: זו סוגיה מאד לא פשוטה מבחינה תכנונית.

<קריאה: אבל מעל שש שנים?

מירי רגב: כמה זמן לוקח לאשר רישיון של עסק כזה?

<שוקי אמרני: קשה מאד לקבוע לוחות זמנים בנושא הזה, כי חשוב להבין: אנחנו, כמשרד הפנים נדרשים לנושא, אבל הגורם הסוברני בחוק לקבל את ההחלטה זו הוועדה המקומית או הוועדה המחוזית.

<שוקי אמרני: גם ועדה מחוזית – מדובר על 18 אנשים שמשרד הפנים הוא אחד מהם.

<שוקי אמרני: זאת אומרת, אנחנו לא שולטים במערכת הזו של לבוא ולהחליט.

מירי רגב: לא, אתם שולטים.

מירי רגב: על כל הוועדות אתם שולטים.

מירי רגב: את הסיפורים אל תספרו פה.

מירי רגב: אתם שולטים על הוועדות, וכשמחליטים שיש פה בעיה משברית ויש כאן בעיה משברית עם גני אירועים ואולמות, כי לא היתה מדיניות ברורה של הממשלה, לא היתה מדיניות ברורה של שר הפנים - אנחנו לא רוצים לעודד בניה חוקית באף מגזר, ברור.

מירי רגב: אבל לא נלך עכשיו ונהרוס את כל מה שלא חוקי – נתחיל קודם עם הכפרים הערבים והבדואים וחלק מהיהודים – נכון?

מירי רגב: אנחנו צריכים לעשות הכל בהיגיון.

מירי רגב: ההיגיון אומר – מה עושים כרגע?

מירי רגב: כרגע, איך מהרגע הזה אתה לא מאשר, ועדות מקומיות לא מאשרות לאף אחד לבנות באף מקום, ובי"ת – איך אנחנו עכשיו עושים עבודה שתוך שלוש שנים מסדירים את סוגית גני האירועים, בצורה כזו או אחרת.

<יעקב אדרי: או שבמקומות שיש כבר אישור, והם מתעקשים, כמו באור עקיבא.

מירי רגב: לטפל בזה.

מירי רגב: זה מה שצריך לעשות כרגע.

מירי רגב: למה אתם לא עושים הפסקה בעניין הזה ונותנים איזושהי מדיניות כוללת לגבי גני אירועים ואולמות?

<שוקי אמרני: אבל אני חושב שאמרתי – המדיניות של המשרד שלנו ברורה והיא הונחתה לכל הוועדות - איפה שאפשר לאשר אנחנו פועלים בכיוון הזה.

מירי רגב: אם אתה היית בא לפרקליטות, ואני מכירה את היועץ המשפטי לממשלה ואת המשנים שלו – והגעתי אתם להבנות מדהימות גם בנושא חלוקת דיבידנדים לתאגידים, וגם להרבה מאד דברים.

מירי רגב: בסוף, המשפט, הוא עם ההיגיון שלנו – הוא לא נגד ההיגיון.

מירי רגב: אם יש כאן תופעה אמיתית של גני אירועים ואולמות שהם מנוע צמיחה למשק והם מעסיקים אנשים – חלק מהמקומות ייהרסו וייבנו שם אולמות.

מירי רגב: בחלק מהמקומות אולי לא.

מירי רגב: למה לא להגיד – חברים, נעשה פאוזה, נשב אנחנו – אנחנו, משרד הפנים לוקח את זה עכשיו כנושא לטיפול למען האזרחים, למען הכלכלה.

מירי רגב: מבקשים מהפרקליטות ומכולם לעשות stop, ואנחנו הולכים לבדוק את זה.

מירי רגב: למה שלא נגיע בשלוש השנים האלה ויוסדר – ילך לפרקליטות.

מירי רגב: מה שנעשה הסדר – נשפה את הגורמים הרלבנטיים.

מירי רגב: למה אתם, בעצם, לא מבינים את זה?

<שוקי אמרני: מבחינתנו אין בעיה שזה יקרה אבל אנחנו צריכים גם את הפרקליטות בשביל זה.

מירי רגב: אה, עכשיו הפרקליטות מנהלת את זה.

<בת אור כהנוביץ: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה.

<שוקי אמרני: פשוט, התיקים האלה נגד גני האירועים מנוהלים בפרקליטות מול בתי המשפט.

<שוקי אמרני: אנחנו עוסקים בפן התכנוני.

מירי רגב: גם בית המשפט לא רוצה להתעסק בדברים שאין בהם מדיניות ברורה.

מירי רגב: בית המשפט – אני יודעת את זה מהדיונים על הסודאנים, על מהגרי העבודה.

מירי רגב: תכף אשמע את המדיניות.

מירי רגב: אני אומרת – אתם צריכים לבוא עם איזו החלטה ברורה, ואני אדבר על כך גם עם השר.

מירי רגב: לא יכול להיות מצב שגני אירועים ואולמות – הולכים להרוס אותם, וזו פרנסה של אלפי אנשים, ואחר כך הולכים לבנות שם גם אולמות.

מירי רגב: זה לא נשמע הגיוני.

מירי רגב: אני אומרת לך שאני הולכת להיות עותרת עם גני האירועים לבג"ץ, נגד החלטות הממשלה ונגד ההחלטה שלכם, כי יש כאן משהו לא הגיוני, ומה שלא הגיוני לעולם לא ינצח.

מירי רגב: מה שהוא לא תקין – צריך לטפל בו בצורה רצינית, אבל לא טיפלנו בו כל השנים האלה, נכון?

מירי רגב: צודקים.

מירי רגב: אסור לעודד בניה לא חוקית, אבל צריך לראות איך פותרים את הבעיה הזו.

<בת אור כהנוביץ: אני ממונה על אכיפת דיני מקרקעין במחלקה בפרקליטות המדינה.

<בת אור כהנוביץ: בניגוד למה שמצטייר, לכאורה, הבעיה לא התגלתה עכשיו.

<בת אור כהנוביץ: יש דוח מבקרת המדינה משנת 2005.

<בת אור כהנוביץ: בשנת 2006 הוועדה לביקורת המדינה בבית הזה קיימה דיון בדוח המבקר.

<בת אור כהנוביץ: דוח המבקר קרא למשרד הפנים וליועץ המשפטי לממשלה לקבוע מדיניות, ובעקבות זה נעשתה עבודה מאד מאומצת, גם במשרד הפנים, גם אצל גורמי האכיפה, לקבוע מדיניות.

<בת אור כהנוביץ: מר אמרני קידם את הדברים עוד בתפקיד הקודם שלו, כשהיה ממונה על מחוז המרכז.

מירי רגב: אני רואה כאן מכתב שנשלח – תמ"א לאולמות ולגני אירועים.

מירי רגב: של בינת שוורץ, תשובה למכתבו של יושב ראש ועדת הפנים לשעבר: "נעשה עבודת מטה שבמסגרתה תיבחן הבקשה וייקבע מתווה לטיפול נושא".

מירי רגב: לא נקבע שום מתווה מדיניות.

<בת אור כהנוביץ: את המכתב הזה אני לא מכירה.

מירי רגב: את לא יכולה להכיר חלק מהעניין.

מירי רגב: לא יכול להיות שתהיה מדיניות של הפרקליטות בלי מדיניות של משרד הפנים.

<בת אור כהנוביץ: יש מדיניות של משרד הפנים.

מירי רגב: מה המדיניות?

מירי רגב: שלא בונים.

<בת אור כהנוביץ: לא זו המדיניות.

<בת אור כהנוביץ: הוועדה המחוזית – מחוז מרכז קבעה קריטריונים ברורים, שפורסמו – לאיזה מקומות אפשר לקדם הליכים תכנוניים של גני אירועים.

מירי רגב: מתי היא קבעה את זה?

<בת אור כהנוביץ: נדמה לי שב-2008, ההחלטה הזו.

<בת אור כהנוביץ: 2005.

מירי רגב: זאת אומרת – עד 2005 – נכשיר את השרץ, ומ-2005- לא.

מירי רגב: אני רוצה להבין מתי נקבעה המדיניות.

<בת אור כהנוביץ: המדיניות נקבעה ב-2005 אבל שם נקבעו קריטריונים – איפה ניתן לקדם תכניות ואיפה לא ניתן, ולפי המדיניות הזו פועלים הלאה.

<בת אור כהנוביץ: אנחנו את המדיניות הזו הבאנו בפני בית המשפט ועל פי המדיניות של גורמי התכנון גיבשנו את המדיניות בהליכים של האכיפה.

<בת אור כהנוביץ: אנחנו לא מדברים על השנה-שנתיים האחרונות, אנחנו פועלים בעניין הזה - - -

מירי רגב: אבל שוקי אומר שהוא מתנגד למה שאתם אומרים.

מירי רגב: הוא אומר שהריסה זה צעד אחרון.

<בת אור כהנוביץ: הוא לא מתנגד למה שאנחנו אומרים.

מירי רגב: סליחה, הוא אמר: הריסה היא צעד אחרון להליך שיכשיר את המקום.

<בת אור כהנוביץ: אני אמרתי שהריסה זה צעד ראשון?

<בת אור כהנוביץ: גם לא אמרתי את הדבר הזה.

<בת אור כהנוביץ: אנחנו פועלים לפי מדרגים שונים, לפי הגנים, לפי תכניות – איפה אפשר להכשיר ואיפה לא.

<בת אור כהנוביץ: כשבדברים האלה מנחה אותנו הפסיקה של בית המשפט העליון, שמאפשרת הארכות מועד.

<בת אור כהנוביץ: קודם כל – הפסיקה אומרת שמקום לא חוקי צריך לקבל צו הריסה.

<בת אור כהנוביץ: לפעמים בית המשפט מתיר להאריך את המועד של כניסתו לתוקף של הצו אם יש אפשרות להיתר בהישג יד, והדברים האלה נבחנים פר מקרה, על פי הנסיבות המאד ספציפיות ותמיד נבחנים על ידי בית המשפט.

<בת אור כהנוביץ: אני חייבת להביא פה משפט אחד של בית המשפט העליון בעתירה של חבר כנסת שלקח את העניין הזה כעניין ציבורי – חבר הכנסת אילטוב שהגיש עתירה בשנת 2006.

<בת אור כהנוביץ: אומר השופט רובינשטיין: "לא מוכן לקבל את הטענה כי מדובר בגזירה שהציבור אינו יכול לעמוד בה".

<בת אור כהנוביץ: יש מצב קשה, זה נכון, אבל הוא מתייחס לזה: "הסדר הנכון לא היה הקמת גן אירועים ואחר כך מאבק להכשרתו, אלא מאמץ להשגת תכנית בניה שתאפשר בנייתו של גן אירועים.

<בת אור כהנוביץ: בית משפט זה לא ייתן , איפוא, ידו לסדר שאין לו אח ורע בכל אומה ולשןן שוחרי חוק של "נעשה ונשמע", להבדיל ממשמעם המקורי של הדברים.

<בת אור כהנוביץ: נעשה – נקים גן אירועים ואחר כך נשמע מה יש לרשויות לומר.

<בת אור כהנוביץ: עלה בידי העותרים לפעול ולהשיג רווח במשך קרוב ל-7 שנים, תוך שלא הניחו אבן מנהלית ושיפוטית שלא הפכוה – אך כל דרך מגיעה בסופה לקיצה".

<בת אור כהנוביץ: גם בית המשפט בוחן את הדברים האלה.

<בת אור כהנוביץ: מקום שאפשר – בית המשפט מתיר להאריך את המועדים לביצוע הצווים ומקום שאין דרך אומר בית המשפט שצריך גם לזה לשים סוף.

מירי רגב: אני רוצה לדעת: בכמה מקומות מדובר על להאריך ובכמה לא?

<שוקי אמרני: אולי אתן נתון לפני כן.

<שוקי אמרני: על פי הנתונים שלנו ב-2007 היו 150 גני אירועים שפעלו ללא היתר.

<שוקי אמרני: היום אנחנו מדברים על 66.

<שוקי אמרני: רובם הגדול הוכשרו, חלקם הקטן – נהרסו.

<קריאה: שום דבר לא הוכשר.

<קריאה: נהרסו.

<שוקי אמרני: נתון נוסף שחשוב לציין כאן – גם בהקשר למקרים שמצוינים כאן, צריך לעשות אבחנה בין סגירה להריסה.

<שוקי אמרני: זאת אומרת, יש מצב שבית המשפט אומר – להרוס ממש, ויש מקום שהוא אומר – לסגור.

<שוקי אמרני: גן הפקאן, למשל, בית המשפט המחוזי נתן להם ארכה עד חודש נובמבר.

<שוקי אמרני: בינתיים, ההליכים התכנוניים שם מתקדמים בצורה מאד יפה.

מירי רגב: מה קורה עם עד נובמבר אתם לא מסיימים את ההליכים התכנוניניים?

<שוקי אמרני: בית המשפט אומר – בנובמבר סוגרים את המקום.

מירי רגב: אבל תקשיב לי, ותקשיבי לי גם את, מהפרקליטות, שאת יודעת יפה לצטט פסקי דין ואני מקווה שאת יודעת מעבר לזה להגיד דברים שהם מעבר לזהף אם עד נובמבר הוועדה לא מסיימת את העבודה שלה.

מירי רגב: היא הולכת להכשיר את המקום, אבל היא תכשיר רק בינואר.

מירי רגב: אז יהרסו לו את זה, ובינואר יבנו מחדש?

<בת אור כהנוביץ: קודם כל אנחנו הוזמנו לדיון על מדיניות ולא על תיק ספציפי.

מירי רגב: לא.

מירי רגב: גם וגם.

<בת אור כהנוביץ: אני שמחה לדעת כי להבנתי התיק הזה תלוי ועומד בבית המשפט, ואם הם יחשבו שיש צורך בהארכת מעד נוספת הם יגישו בקשה לבית המשפט, אנחנו נבחן האם באמת הולכים לאשר את זה או שלא ברור תוך כמה זמן הולכים לאשר, ולפי זה נגבש את העמדה שלנו בתיק הספציפי ובית המשפט יקבל.

<בת אור כהנוביץ: ואם בבית משפט השלום ההחלטה לא תמצא חן בעיניהם, הם יוכלו לערער לבית המשפט המחוזי, ויש בית משפט בירושלים.

<כפיר יפת: אבל בחוץ אמרתם לנו שאנחנו עבריינים על החוק בחסות בית המשפט.

<כפיר יפת: כלומר, זה לא מספיק שבית המשפט מתיר משהו – אתם קוראים לזה "עבריינות בחסות בית המשפט".

<כפיר יפת: כשזה נוח לכם.

<בת אור כהנוביץ: תצטט את הדברים בצורה נכונה.

<כפיר יפת: אם אני רוצה לצטט בצורה נכונה, אני יודע גם להביא פסקי דין.

<כפיר יפת: אנחנו מדברים על בקשה לשימוש חורג שבסך הכל היא צריכה להוות גשר תכנוני, זמני בלבד, עד לאישור התכנית.

<כפיר יפת: אבל הבעיה היא שגם את זה מכשילים.

<כפיר יפת: כלומר, זה לא מצב ש "ייקוב הדין את ההר" אלא יוצרים דין.

<כפיר יפת: בעצם, מוסדות התכנון, זה מוסדות התכנון והאכיפה, הם לא רק אומרים "ייקוב הדין את ההר", אלא הם גם יוצרים את הדין, ואז הם הופכים את הדין להר שאתה לא יכול לעבור אותו בכלל.

<כפיר יפת: מכיוון שכך, הם דוחים את הבקשה לשימוש חורג, ואז בעל כורחו, בעל גן האירועים הופך להיות עבריין.

<כפיר יפת: אבל ברגע שיאשרו את הבקשה לשימוש חורג יאפשרו את התכנון הזמני הזה עד לאישור התכנית, הוא יהיה, כמובן, שומר חוק למהדרין, לפי כל הדעות, לא רק בחסות בית המשפט.

<כפיר יפת: אבל אני רוצה, ברשותך, גברתי היושבת ראש, פסקה אחת מבית המשפט, כיוון שגם מהפרקליטות ציטטו מפסק דין.

<כפיר יפת: אומר בית המשפט העליון בפסק דין גבעת האירוסים: "שלילה עקרונית של היכולת לתתו..." – של היתר לשימוש חורג – "...

<כפיר יפת: בנסיבות הקונקרטיות של התיקן דנן, שעה שהמגמה התכנונית דווקא נוטה לכיוון השימוש המבוקש...." וזה, למשל – המקרה של יער הפקאן.

<כפיר יפת: יש מגמה תכנונית, יש תכנית מופקדת שאין חולק, כולם מסכימים שברגע שהיא מאושרת אפשר להוציא היתר לגן אירועים.

<כפיר יפת: אני ממשיך: "...

<כפיר יפת: ושעה שעסקינן במבנה הניצב ממילא במקום מזה שנים רבות ...." הוא אומר – "...

<כפיר יפת: שלילה עקרונית של היתר לשימוש חורג היא בלתי סבירה באופן היורד לשורש העניין".

<כפיר יפת: עכשיו, מה הם עושים?

<כפיר יפת: הם באים ואומרים, מוצאים סיבה למה אי אפשר לתת היתר למבנה הזה, למרות שבאותה חלקה יש היתר שהוועדה המקומית נתנה בשנת 96 למבנה סמוך באותה חלקה.

<כפיר יפת: עכשיו הם אומרים: לא.

<כפיר יפת: המצב התכנוני הקיים לא מאפשר בכלל להוציא היתר.

מירי רגב: הבנתי.

מירי רגב: לגבי אור עקיבא, מה ההתייחסות?

<שוקי אמרני: אנחנו, באזורי תעשיה מאפשרים גני אירועים.

<קארין טלמור: בהחלט.

<קארין טלמור: גם בתמ"מ 6 של מחוז חיפה וגם בתמ"מ 3/21 שזה מחוז מרכז, בהחלט – התכניות ברמה מחוזית מאפשרות - - -

מירי רגב: אז מה הבעיה?

<קארין טלמור: הבעיה היא לא - - ועדה מחוזית אלא פה היא ספציפית ברמה המקומית.

<שמחה יוסיפוב: אני אסביר לך.

<שמחה יוסיפוב: המנהל לא רצה לתת – לא שימוש חורג באור עקיבא, לא שום דבר.

<שמחה יוסיפוב: הקרקע מאפשרת הקמת אולמות.

<שמחה יוסיפוב: אישרנו.

<שמחה יוסיפוב: יש תב"ע מסודרת, הכל.

<שמחה יוסיפוב: אמרתי.

<שמחה יוסיפוב: רק מה?

<שמחה יוסיפוב: המנהל פשוט התנגד.

<שמחה יוסיפוב: זו מדינה בתוך מדינה.

<שמחה יוסיפוב: הם עושים מה שהם רוצים.

מירי רגב: למה המנהל מתנגד?

<שי קרפ: לפני שאני עונה ורוצה לפרוס את היריעה פה, אנחנו מדברים על נושאים מאד רחבים – קרקע פרטית, בבעלויות פרטיות וקרקע בניהול מנהל מקרקעי ישראל.

<שי קרפ: יש לנו ייעודים של קרקע, קרקע חקלאית בתוך משבצות, לפי הקצאה.

<שי קרפ: בנושא הספציפי של אור עקיבא מדובר באמת באזור תעשייה, אבל מדובר בקרקע שהוקצתה בפטור ממכרז למטרה מאד מאד מסוימת.

<שי קרפ: בית המשפט קבע בצורה מאד מפורשת: מי שחרג ממטרת ההקצאה, ההסכם שלו בוטל.

<שי קרפ: לכן הקרקע, במקרה של "גני שיר", הבניה הלא חוקית נהרסה כי נבנתה ללא היתר.

<שי קרפ: המבנה עצמו לא נהרס אבל חוזה ההקצאה של הקרקע בוטל על ידי בית המשפט.

מירי רגב: אבל הקרקע הזו הולכת להיות – לא מתפרה.

מירי רגב: זה היה אמור להיות מתפרה.

מירי רגב: מה לעשות?

מירי רגב: לקחתם את הכל לסינים.

מירי רגב: אי אפשר לעשות שם מתפרה אז הם עושים אולם.

מירי רגב: הרי זה יהיה בסוף אולם, אז למה להרוס?

<שי קרפ: את "גני שיר" לא הרסנו.

<שי קרפ: סגרנו את המבנה - - - -

<קריאות: הרסתם.

<שמחה יוסיפוב: הרסתם את האולם, סגרתם ועכשיו אתם רוצים לעשות לזה מכרז.

<שמחה יוסיפוב: עושים מה שאתם רוצים.

<שמחה יוסיפוב: איפה שאתם רוצים להרוס אתם הורסים ואיפה שלא רוצים – לא הורסים.

<שמחה יוסיפוב: אני חושב שאתם מתנהגים בצורה פשוט נפשעת, בכל דבר שאתם עושים.

<שמחה יוסיפוב: אתם לקחתם לכם משימה להרוס את האולמות באור עקיבא.

<שמחה יוסיפוב: פתאום אור עקיבא זה יעד בשבילכם.

<שמחה יוסיפוב: אתה יודע מה קרה?

<שמחה יוסיפוב: פה מותר.

<שמחה יוסיפוב: הוא בנה על פי היתר.

<שמחה יוסיפוב: הבעיה שלו זה השימוש.

<שי קרפ: הוא לא נבנה בהתאם להיתר.

<שמחה יוסיפוב: הוא פשוט משתמש במקום תעשיה לאולם.

<שמחה יוסיפוב: זה הפשע שלו.

<בני עג'מי: מנהל מקרקעי ישראל זה מדינה בתוך מדינה.

<בני עג'מי: הם שונאים את אור עקיבא, זהו.

<שי קרפ: תבינו – אנחנו חיים במדינה שהמדינה נותנת לפי הכללים שלה את ההזדמנות לכולם.

<שי קרפ: מי שרוצה להקים גן אירועים צריך לזכות בקרקע במכרז.

<שי קרפ: לא יכול להיות שנעדיף בגלל שמישהו קיבל - -

<שמחה יוסיפוב: אבל מותר שימוש חורג.

<שמחה יוסיפוב: גם את זה אתם לא נותנים.

<שי קרפ: - - בהנחה, בהקצאה בפטור את הכל.

<שי קרפ: אם רוצים לשנות את הכללים – אפשר לשנות את הכללים.

<קריאות: - - -

<אריק חכם: אני בעל אולמי "פלנטה" באור עקיבא.

<שי קרפ: גם עניינך מתנהל בבית המשפט.

<אריק חכם: נכון.

<אריק חכם: אתם לקחתם אותי לשם.

<אריק חכם: אני ניסיתי להסדיר וב-2004 אפילו אישרתם.

<שי קרפ: לא אישרנו לרגע.

<אריק חכם: יש לי שוברי תשלום, מה זאת אומרת?

<אריק חכם: הכל אפשר להראות פה.

<אריק חכם: יש לי פה שוברי תשלום שהוצאתם לי לשלם על החלפת הייעוד.

<שי קרפ: קיבלת חוזה?

<שי קרפ: עם כל הכבוד.

<שי קרפ: זה בניין שמחוקקים פה חוקים.

<שי קרפ: מה שתקף זה חוזה.

<אריק חכם: בבקשה.

<אריק חכם: בשנת 2004 כשהיו באור עקיבא ביצות, כשאנשים לא יכלו לבנות שם, אתם נתתם לנו קרקע מסוימת.

<אריק חכם: בכל אופן – לי.

<אריק חכם: אני פניתי למנהל ואמרתי שאני לא יכול לבנות שם מפעל לבגדי עבודה.

<אריק חכם: פניתי.

<אריק חכם: יש את הכל בכתובים.

<אריק חכם: הכל בצורה מתורבתת ומסודרת, לא כמו עבריין.

<אריק חכם: אמרתי – נתתם לי להקים פה מתפרה, לא מסוגל לעשות מתפרה.

<אריק חכם: המכס, מסים, ירד מ-1005 ל-12%.

<אריק חכם: היום הוא אפס.

<אריק חכם: הוצאתם לי שוברי תשלום, החלפת ייעוד.

<אריק חכם: בשנת 2004 בגלל הבעיות בטקסטיל, נכנסתי לפשיטת רגל.

<אריק חכם: לא הייתי יכול לשלם את השוברים.

<אריק חכם: ביום שהתאוששתי – באתי לשלם את השוברים.

<אריק חכם: כל הבניין שלי עם היתר.

<אריק חכם: מטר במטר עם היתר.

<אריק חכם: אני קיבלתי אישור לשימוש.

<אריק חכם: אותו בן אדם, אותו מפעל, אותה מדינה.

<אריק חכם: מה קרה משנת 2004 ששלחתם לי שוברים לאחרי שנה שנתיים שבאתי ואמרתי שאני רוצה לשלם?

<אריק חכם: מה קרה?

<אריק חכם: אלוהים ישמור.

<אריק חכם: אותו אדם.

<אריק חכם: הנה, נתתי ליושבת הראש את כל שוברי התשלום שהוצאתם לי.

<אריק חכם: ואז התנהלתי עשרות פעמים, לא כמו עבריין, באתי והתחננתי אליכם במנהל - קחו כסף, אני רוצה לגמור.

<אריק חכם: אתם עיכבתם אותי ופתאום אתם תובעים תביעה משפטית על 5 מיליון שקל, סילוק היעד, והריסת המבנה.

<אריק חכם: למה החרם הזה?

<אריק חכם: אתה יודע שבמקום הזה אוכלים 60 ילדים שהוריהם מרוויחים 6,000 שקל וזה הבגדים שלהם, וזה האוכל שלהם, וזה הסרט שלהם והבילוי שלהם?

<אריק חכם: אתם, הפקידים, שונאים את בעלי העסקים ולא משנה איך קוראים להם.

<אריק חכם: אתם רואים אותנו כאילו אנחנו איזה מפלצת.

<איציק טייב: מכל הדיון הזה אני מבין וגם אתם מבינים שצריך להסדיר את הענף הזה ומהר.

<איציק טייב: צריך לקצוב את זה בזמן, ולא יכול היות שאדם פה עומד, מוכן לשלם ומוכן להסדיר את העניין שלו, ואף אחד - - -

<אריק חכם: הם רואים אותנו עבריינים.

<אריק חכם: הם רואים את בעלי האולמות עבריינים.

<אריק חכם: תגידו את האמת.

<איציק טייב: והם לא מוכנים להיות קשובים לאף אחד.

<איציק טייב: זה דרשתי בתחילת דברי ואמרתי – צריך לקצוב את הנושא הזה בזמן.

<איציק טייב: אי אפשר לתת לאנשים להתנהל 5,6 ואף 10 שנים על שימוש חורג.

<איציק טייב: צריך לתת להם איזה פרק זמן מסוים כדי להסדיר את זה.

<איציק טייב: גם אותם מוסדות וגם אותן רשויות צריכים לתת להם מענה זה לא יכול להימשך בוועדות על ועדות על ועדות כשלנו אין תשובה.

<איציק טייב: מצד שני, ריבוי הקמת גני אירועים ואולמות שלא מוסדרים על פי חוק, כשאין איזשהו סדר בתוך הבלאגן הזה והג'ונגל הזה שאנחנו קיימים בו, גורם לקריסה של בתי עסק שקיימים ופועלים על פי חוק.

<איציק טייב: מאידך, השוק הזה עדיין ממשיך לפרוח ולהיות באותו מצב ורק להיות יותר ויותר גרוע.

<איציק טייב: המצב הולך ומחמיר.

<איציק טייב: מסעדות, מועדונים – מורשים היום לקיים אירועים מבלי שאף אחד מפריע להם.

<איציק טייב: אנחנו, כגוף שמקיים, ועיקר העיסוק שלנו הוא שמחות – חתונות, בר מצוות וכן הלאה, מוגבלים לעניין הזה, כשאחרים רשאים לעשות כבתוך שלהם.

<איציק טייב: הא ראיה – יש לנו כאן כתבה מהעיתון, מהשבוע האחרון.

מירי רגב: מה אתה מציע?

<איציק טייב: קודם כל - אכיפה של כל העניין הזה.

<איציק טייב: אני רוצה להבין שמחר האיש הזה או האיש הבא – רוצה להקים גן אירועים?

<איציק טייב: שיפנה לרשות המקומית שלו, ויקבל את האישורים המתאימים או את ההנחיות המתאימות.

<שמחה יוסיפוב: אתה רוצה למחוק פה את כולם?

<שמחה יוסיפוב: על איזה אכיפה אתה מדבר?

<איציק טייב: אני מדבר על אכיפה - - -

<שמחה יוסיפוב: אז להסדיר, לא לבוא ולדבר על אכיפה.

<שמחה יוסיפוב: אתה מייצג את העסק שלך.

<איציק טייב: במקום לקבל ממך תמיכה אני מקבל יריקה ממך.

<איציק טייב: אני מייצג את כל אלה שעובדים חדשות לבקרים, פועלים כדי לקבל את האישורים הרלבנטיים.

<שמחה יוסיפוב: אתה מייצג את עצמך.

<שמחה יוסיפוב: אתה לא מייצג.

<איציק טייב: את אלה אני מייצג.

<איציק טייב: אני לא מייצג את בעלי החממות והלולים שיקימו בהם גני אירועים.

<איציק טייב: לא ייתכן, לא ייתכן.

<איציק טייב: אני כן תומך באדם שקיבל אישור ממנהל מקרקעי ישראל ולא יכול היה לשלם עליו, ואף אחד לא התחשב בו.

<איציק טייב: אני כן תומך באלה שהקימו על פי היתר של אותה ועדה.

<איציק טייב: בהם אני תומך.

<איציק טייב: אני לא תומך בבעלי לולים ובעלי חממות שהפכו אותם לגני אירועים, ללא - - -

נסים זאב: אני רוצה להזכיר לחברים פה שפה זה לא אולם אירועים ואין פה שום מסיבה מיוחדת.

נסים זאב: לכן – תרבות הדיבור - - -

<קריאה: יש פה גם אמוציות.

נסים זאב: נכון.

נסים זאב: יש פה גם ניגוד אינטרסים.

נסים זאב: כל אחד מהזווית ראיה שלו.

נסים זאב: קודם כל אני רוצה לומר לכם : יש מדיניות – אין מדיניות.

נסים זאב: יש עיוורון ויש רדיפה, וצריך לזכור שהאנשים האלה במשך שנים משלמים קנסות קטסטרופליים מבחינת העלויות – עורכי דין ובתי משפט, מתוך תקווה שעוד חודשיים, עוד חצי שנה מגישים את כל התכניות.

נסים זאב: ואני רוצה גם לחלק בין מה שאדוני חושש ממה שהיה לבין מה שיהיה בעתיד.

נסים זאב: פה צריכה להיות מדיניות ברורה.

נסים זאב: אתה חושב שלך מחר יש אפשרות לבנות אולם אירועים בגלל שלך יש 70 דונם לחקלאות.

נסים זאב: אני אומר לך: לא תקבל.

נסים זאב: לא במפעלים ולא בחקלאות.

נסים זאב: אנחנו מדברים על ההיסטוריה, על מי שכבר לפני שנים הגיש תכניות, והרשויות הולכות בעיוורון וברדיפה אחרי אותם אנשים.

נסים זאב: תאמין לי שכאשר רשויות רוצות לקחת שטח ירוק הופכים אותו בן רגע לשטח בינוי, מאיזה סוג שאתה רוצה, ומקימים את הבניין הכי גדול כי זה פתאום צורך ציבורי ואינטרסים של הרשויות המקומיות.

נסים זאב: המנהל, עם כל הכבוד לו, הוא ביזנס.

נסים זאב: חד וחלק.

נסים זאב: הוא רוצה להרוס כדי להוציא למכרז, כדי שיהיו לו עוד כספים.

נסים זאב: אני לא אומר שהמנהל צריך להפסיד, אבל אין פה דין?

נסים זאב: למה זה צריך להיות במכרז?

נסים זאב: אפשר לתת הערכה, הערכת שמאי.

נסים זאב: אנשים קונים מהמנהל בהערכת שמאי.

נסים זאב: תגידו לכם מה ההערכה שלכם.

נסים זאב: הוא יביא מעריך שכנגד, פחות או יותר, יושבים, דנים, ישלמו.

נסים זאב: אף אחד לא רוצה לגנוב מהמנהל, אבל למה להרוס מקומות שכבר קיימים כל כך הרבה שנים ולא לתת לאנשים האלה לפחות היתר לשימוש חורג?

נסים זאב: ההבדל בין שינוי ייעוד לשימוש חורג הוא בדיוק פרק הזמן שמחייב את אותם אנשים שכבר מגישים את התכניות, ולאפשר להם את ההמשך של אותם אירועים.

נסים זאב: ואני אומר לך: אני מבין את האינטרסים שלך, ואתה צודק.

נסים זאב: אני אתך.

נסים זאב: אם מאשרים להם, יאשרו לך לעשות כל סוג של אירועים שלאחרים מותר.

נסים זאב: תגיש בקשה ואני חושב שצריכה להיות פה מדיניות אחידה.

נסים זאב: לא יכול להיות שיש פה איפה ואיפה.

נסים זאב: אם אתה עומד באותם קריטריונים אין שום סיבה שאתה תקופח.

<איציק טייב: בוא נתקן, אתה טועה לגבי.

<איציק טייב: אני יושב עם אישור בכל הפרמטרים הדרושים.

נסים זאב: אתה לא מבין.

נסים זאב: אני מדבר על הייצוג של הנושא.

נסים זאב: מבחינתי זה לא משנה אם זה מפעל או שזה חקלאי.

נסים זאב: אני אומר לך, גברתי היושב ראש.

נסים זאב: יש שינויים באזורי חקלאות בהרי ירושלים, מכובדים מאד, ואני לא רואה שום סיבה.

נסים זאב: לפעמים זה נראה הרבה יותר טוב והרבה יותר נוח.

נסים זאב: לכן, כשהרשויות רוצות לזרז דבר, ויש להן אינטרס לזרז דבר, תאמין לי – אין שום דבר העומד בפני הרצון.

נסים זאב: אבל כשאנחנו הולכים בעיוורון מוחלט ולא רואים את המצוקה, רואים רק את האינטרסים שלנו, מה זה קשור בכלל לפרקליטות ולבתי המשפט, עם כל הכבוד?

נסים זאב: הרי אתם בשלב של לאכוף את הסוגיה של אותם עבריינים.

נסים זאב: מבחינתך זה עבריין שצריך לתת את הדין.

נסים זאב: אבל לא על זה אנחנו מדברים.

נסים זאב: אנחנו מדברים למה אין את הלב שמאפשר להם להגיש תכניות ולגלגל אותן מפה לשם ומשם לפה, ובינתיים להכות בהם ולקנוס אותם כל פעם מחדש, והם לא רואים את האור בקצה המנהרה.

נסים זאב: אנחנו צריכים לקבל פה החלטה - שמה שהיה, הסדרה על מה שנעשה עד היום.

נסים זאב: אני סומך שימצאו את הנוסח שגם אני אסכים עליו.

<שמחה יוסיפוב: לא להוציא למכרז, אלא לעשות כמו שאמרת – הערכת שמאי.

נסים זאב: הערכת שמאי, חד וחלק.

נסים זאב: אגב, מה ההבדל בין כל עשרות האלפים של הבתים של הבדואים, הבתים במזרח ירושלים – את כל אלה הממשלה מביאה להסדרה, נכון?

נסים זאב: אין להם שום בעיה עם זה.

נסים זאב: כשרוצים – מגיעים.

מירי רגב: אין הבדל.

מירי רגב: שוקי, אתה חושב שצריך להגיע להסדרה?

<שוקי אמרני: אני אומר דבר כזה – לפני מונח מסמך של הוועדה המחוזית מרכז ששם היה ההיקף הגדול ביותר של גני אירועים.

<שוקי אמרני: ב-2004 היו כמעט 100 גני אירועים שפעלו ללא היתר.

<שוקי אמרני: הכותרת של זה, זה לא מסמך של עכשיו – כתוב כאן: גני אירועים, מחוז מרכז, מסמך מדיניות.

<שוקי אמרני: לא זה המקום להרחיב את הדיבור אבל נעשתה כאן עבודה, כולל ועדת היגוי שהקמתי עם כל הגורמים שניתן.

<שוקי אמרני: הגמשנו והרחבנו את הקריטריונים של תכנית המתאר המחוזית, כדי לאפשר כמה שיותר גני אירועים, להכשיר.

<שוקי אמרני: זו היתה המדיניות.

<שוקי אמרני: חשוב לי לומר כאן שנמצאים כאן עובדי מדינה.

<שוקי אמרני: אין כאן אנשים רעים ואנשים טובים ולא צריכים להציג אותם ככה.

<שוקי אמרני: עובדי המדינה כאן, אנחנו נבדקים על פי מה שהמחוקק קובע, וגם אם אנחנו חושבים שערך מסוים הוא חשוב לנו – אני, למרות זאת, גברתי, בעקבות הדיון והשיחה שקיימנו אני בהחלט אפנה את תשומת לב הגורמים אצלנו, למרות שהמדיניות מאפשרת את הנושאים.

<שוקי אמרני: אנחנו, כפי שאמרתי, כמדיניות כוללת, במשרד הפנים - הוועדות המחוזיות וגם הוועדות מבחינתנו, ההנחיה היא לראות את ההריסה או הסגירה כמוצא אחרון.

<שוקי אמרני: אני יודע שכך זה גם במקומות אחרים, כדי לנסות להכשיר ככל שניתן את גני האירועים.

<בת אור כהנוביץ: חשוב לי לחדד שהאכיפה נובעת מעצם העובדה שבנה כדין או לא ואנחנו רוצים לבוא אתו חשבון.

<בת אור כהנוביץ: יש פה תכליות של חוק התכנון והבניה וכאשר אנחנו מדברים על סכנות, על בן אדם שנכנס לגן אירועים בבית יהושע ובטעות עלה על מסילת ברזל, ואשתו מצאה את מותה שם, ואנחנו מדברים על נזקים של ביוב לסביבה - - -

מירי רגב: רק שם אתם מוצאים נזקים לביוב ולסביבה.

<בת אור כהנוביץ: לא, לא רק שם.

<בת אור כהנוביץ: אבל אני אומרת – לשים לעצמנו תמרור אזהרה, אם אנחנו מדברים על הסדרה, אז להביא בחשבון שיש פה סיכונים.

<אריק חכם: זה חלם מה שאתם עושים.

<אריק חכם: יש לי את כל האישורים.

<קריאות: - - -

מירי רגב: תראו.

מירי רגב: אנחנו מדברים פה על נושא בעייתי, מורכב ורגיש.

מירי רגב: לכן אנחנו צריכים פה גם את השכל וגם את הנשמה, כדי לפתור את הבעיה הזאת.

מירי רגב: יש כאן בעיה שנוצרה לאורך שנים – עצימת עין או לא עצימת עין, אישור ועדה כזו או לא אישור.

מירי רגב: נוצרה בעיה שהוקמו גני אירועים ואולמות, חלקם באישור – חלקם לא באישור.

מירי רגב: ברור לכולם שנעשה כאן משהו שבחלקו היה גם בעידוד הרשויות בצורה זו או אחרת, אבל אנחנו צריכים לתת לו פתרון.

מירי רגב: הפתרון הוא לא הריסה והפתרון הוא לא סגירה.

מירי רגב: הפתרון הוא לראות איך כרגע – מה שקרה עד עכשיו מגיעים להסדרה, ומפה והלאה תהיה מדיניות ברורה של גני אירועים ואולמות.

מירי רגב: אני אדבר עם השר גדעון סער, ואני נפגשת היום עם בינת שוורץ, היא אצלי עוד שעה, בעניין של חוק התכנון.

מירי רגב: אני לא אאשר את חוק התכנון עד שלא יהיה פה סדר.

מירי רגב: אתם לא תבואו אחר כך ותהרסו דברים.

מירי רגב: אנחנו גמרנו לעבוד ככה – פעם ועדה מקומית מאשרת, פעם ועדה מחוזית מאשרת.

מירי רגב: פעם זה ועדה ארצית ופעם זה אישור חריג.

מירי רגב: זה לא יהיה.

מירי רגב: לא יהיה החוק הזה.

מירי רגב: יקפצו לשמים וירדו, יש כמה דברים שהחוק הזה לא יעבור אם זה לא יהיה בפנים, כדי לפתור את הבעיה הזו של אנשים שרוצים להתפרנס בכבוד, לא רוצים להיות עבריינים, ואנחנו הופכים אותם לעבריינים.

מירי רגב: לכן אני מבקשת מכתב ליועמ"ש, שהמכתב אומר באופן מאד ברור שיש פה בעיה.

מירי רגב: העתק יהיה לשר הפנים ולשר השיכון והבינוי.

מירי רגב: המכתב יאמר שיש כאן בעיה.

מירי רגב: יש הרבה בעיות במדינה הזו – יש בעיה עם מהגרי עבודה שבאים ללא אישור, ומוצאים להם פתרון, יש את חוק ההסדרה, שאנחנו מוצאים פתרון להשתלטות של בדואים על אזורים שלא שייכים אליהם, יש בניה בלתי חוקית במזרח ירושלים וביישובים ערבים ויהודים.

מירי רגב: צריך לטפל בכל מה שהוא בלתי חוקי.

מירי רגב: אנחנו בעד החוק ורוצים לפעול על פי החוק.

מירי רגב: אבל לפעמים נוצר מצב, באישור חלק מהרשויות – פעם זו הוועדה המקומית, פעם זה ראש עיר, פעם זה ועדה מחוזית – באישור כזה או אחר, שגרם למצב של הקמת גני אירועים ואולמות שמפרנסים אנשים והם מנוע צמיחה למשק, וכרגע הוחלט, לפני 4 שנים, להעביר את זה לוועדה המחוזי, לאכיפה והריסה.

מירי רגב: זה דבר שהוא לא נראה הגיוני.

מירי רגב: גם הדין לא יכול לעשות צדק בצורה כזו.

מירי רגב: אני מציעה שכל מה שהוא שימוש חורג לאשר - קודם כל לאשר דיון בשימוש חורג.

מירי רגב: לא למנוע את השימוש החורג.

מירי רגב: לא למנוע את השימוש החורג, לאפשר להם להגיע לשימוש חורג.

מירי רגב: בי"ת- כל מה שדרוש מכרז, שמנהל מקרקעי ישראל יאמוד את הערך.

מירי רגב: שהשמאי יאמוד את הערך.

מירי רגב: אנחנו יודעים ששמאים יודעים מאד להעריך את ערך הקרקע.

מירי רגב: אנחנו יודעים שמנהל מקרקעי ישראל הפך למנהל מספסרי ישראל.

מירי רגב: אנחנו יודעים את זה מהדיונים שלנו על דיורי המגורים.

מירי רגב: אנחנו יודעים מה הערך של בתים שעכשיו זוג צעיר לא יכול לרכוש בית כי פתאום השמאי הפך להיות שמאי.

מירי רגב: בזה נטפל בחוקים אחרים.

מירי רגב: אבל גם מנהל מקרקעי ישראל יכול להפעיל פה - - נכון, חוק זה חוק, אבל כולנו יודעים שחוק זה אמצעי.

מירי רגב: חוק זה אמצעי להשלטת סדר, למשמעת, הכל ברור.

מירי רגב: אבל אם אנחנו יודעים שיש כאן בעיה ואנחנו רוצים לפתור אותה ולמנוע מצב של הידרדרות – אז אומרים עד כאן עושים הסדרה, ומנחים את אגף התכנון והבניה, יחד עם מנהל מקרקעי ישראל, שישבו יחד יבדקו את כל הסוגיה בצורה רצינית של עד היום מה קורה.

מירי רגב: תעשו עבודת מטה ותבואו להציג את זה בתחילת המושב, תגידו כמה זמן צריך כדי להסדיר את העניין.

מירי רגב: נוציא מכתב לכל הרשויות המקומיות, לכל גני האירועים והאירועים, זה הזמן – מרגע זה לא ניתן יהיה יותר לערער, אבל הרשויות יהיו צריכות לאפשר את זה.

מירי רגב: אי אפשר להגיד שעד נובמבר יש להסדיר אבל לרשויות אין כוח אדם לטפל בזה.

מירי רגב: אז תקופת ההסתדרות נגמרה.

מירי רגב: אנחנו לא מ-8 עד 5, אנחנו מבינים שיש כאן בעיה אמיתית של פרנסה של אנשים, של אנשים שאנחנו לא רוצים שיגיעו לאבטלה ושהאוצר יצטרך לשלם להם את ההכנסות, אז בואו נשב ונראה איך פותרים את הבעיה.

מירי רגב: ואפשר לפתור את הבעיה, אני סומכת על הפרקליטות, וסומכת על מנהל מקרקעי ישראל, ואני סומכת על התכנון והבניה שיש גם נשמה והבנה של הבעיה, לא רק "חוק זה חוק", אלא – חוק, צריך לראות גם איך הוא פועל.

מירי רגב: לכן אני מבקשת - קודם כל מכתב ליועמ"ש שמסביר את הסוגיה הזו, ומבקש כרגע להפסיק את כל העניין, ואם צריך גם כמו שעשינו על התאגידים ועל המסתננים - גם על זה.

מירי רגב: אם זה יגיע ליועמ"ש – אז ליועמ"ש אני מקווה שאתם תפתרו את זה גם בלי היועמ"ש.

מירי רגב: אבל אם צריך להגיע אליו, נגיע גם ליועמ"ש.

מירי רגב: דבר שני, אני מבקשת גם להעביר לשר הבינוי והשיכון שכרגע נעשה איזה פאוזה, נשב ונכין עבודת מטה.

מירי רגב: כמה זמן אתם חושבים שאנחנו יכולים לשבת ולסגור את העניין הזה, בדיון סגור, אפילו - - -

<יעקב אדרי: שר הפנים, התכוונת.

מירי רגב: משרד הפנים ומשרד השיכון.

מירי רגב: עדיין מנהל מקרקעי ישראל שייך לשיכון ובינוי, עדיין.

מירי רגב: והתכנון שייך למשרד הפנים.

מירי רגב: לכן אני צריכה שיתוף פעולה של משרד הפנים, של שיכון ובינוי.

מירי רגב: אני מאמינה שמה שמשרד הפנים ומשרד השיכון יחליטו – הפרקליטות תיגזר מזה.

מירי רגב: היא לא קובעת את המדיניות.

מירי רגב: נכון?

מירי רגב: אני צודקת?

מירי רגב: אז אני מבקשת שכרגע נקפיא את ההליכים לחודשיים-שלושה, אני מכירה את עמדתך, שהיא נגד, אבל בסוף אתה לא היחיד שקובע, יש בסוף גוף נבחר ויש שר.

מירי רגב: עם כל הכבוד, שי קרפ – אני מבינה את החיוך שמרוח על פניך מהרגע שהגעת לדיון הזה, אבל זה לא המצב.

מירי רגב: יש כאן אנשים שהולכים הביתה מאד עצובים עם קשיי פרנסה של יום יום.

<קריאה: אני מכרתי את הבית שלי.

<בת אור כהנוביץ: אבל יש פה גם אינטרסים ציבוריים אחרים, זו לא גחמה.

מירי רגב: לא, לא.

מירי רגב: יש פה אינטרס ציבורי ובמקומות שיש בהם התנגדות ומצב של ניגוד אינטרסים בין אינטרס ציבורי - כמו, למשל – מעבר של גז, ודרך אגב, גם פה, כל סוגיית תחנות הגז וכל מה שקורה כאן בבניית תחנות גז על הקרקע, על הכל יגיע לפה שר האנרגיה והתשתיות כי יש פה בעיה קשה של התושבים – אין מדיניות ואין מפה לאומית של איפה בונים את תחנות הגז בארץ, ולכן אנחנו רואים את באר טוביה, ואת האזור הצפוני, ואם כן פותרים על הקרקע או בים.

מירי רגב: גם כאן צריך לעשות סדר.

מירי רגב: לא יכול להיות שיש בעיה תכנונית אבל לא קובעים.

מירי רגב: פתאום מחליטים שעושים תחנה, ועכשיו עושים הפקעה.

מירי רגב: אז גם פה צריך להיות סדר.

מירי רגב: אז אני אומרת שוב: צריכה להיות ראיה ממלכתית תכנונית.

מירי רגב: מכאן זה נובע.

מירי רגב: והוועדה הזו לא תהיה ועדת חותמת גומי אלא ועדה שרוצה להכניס קצת סדר לעניין.

מירי רגב: וטוב אמר חברי, חבר הכנסת נסים זאב.

מירי רגב: בואו ננסה להסדיר את מה שהיה עד עכשיו, באותם מקומות שיש התנגשות בין אינטרס ציבורי לאינטרס פרטי – נדבר על זה.

מירי רגב: נמצא את הפתרון שיהיה מסוכם על כולם, אבל בוא נסדיר את זה פעם אחת ולתמיד.

מירי רגב: לבוא ולהרוס זה הדבר האחרון שיכול להיות כפתרון.

<איציק טייב: אבל גברתי, צריך לקצוב את זה בזמן.

מירי רגב: אני מסכמת.

מירי רגב: לכן אני מבקשת – שימוש חורג, כמו שאמרתי, יהיה מכתב ליועמ"ש.

מירי רגב: אני מבקשת שתעבירו את זה לגורמים הרלבנטיים בפרקליטות וגם לראש מנהל מקרקעי ישראל ולשר הפנים, אני יודעת שבמשרד הפנים אתם בעד המהלך הזה.

מירי רגב: גם דיברה אתי בינת שוורץ.

מירי רגב: אם אתם בעד, אין שום סיבה שהמנהל יתנגד והפרקליטות תתנגד.

מירי רגב: אני יודעת שהפרקליטות נגזרת מהחלטות של התכנון והמנהל.

מירי רגב: בואו נסדיר את הסוגיה הזו.

מירי רגב: אני רוצה שכאשר נגיע למושב בתחילת אוקטובר נעשה דיון ראשוני, רק לגבי עקרונות הפעילות שלכם – קרי, אתם מסדירים את זה, עכשיו אתם עוברים אחד-אחד, איך אתם מסדירים את זה, כמה זמן לוקח לכם להסדיר את זה- שלוש שנים?

מירי רגב: שנתיים?

מירי רגב: מי שלא מסדיר את זה בפרק הזמן הזה – מאותו רגע יעמוד לדין?

מירי רגב: אני רוצה שיהיו עקרונות.

<אריק חכם: הם לא רוצים לשבת לדבר אתנו.

מירי רגב: תן לי לקדם את העניינים.

מירי רגב: לכן אני מבקשת שתבואו ותגידו לי איך תיראה ההסדרה, תוך כמה זמן, ומתי תתחיל האכיפה.

נסים זאב: ואיך עושים את ההסדרה.

מירי רגב: אני מבקשת כרגע גם מהפרקליטות - מבקשת הקפאה כרגע של ההריסות.

<כרמל נסראלדין: הריסות וסגירות.

מירי רגב: אני מבקשת ממך, נציגת הפרקליטות שתעשי כרגע הקפאה, תכבדי את הוועדה, הקפאה לשלושה חודשים עד שנגיע להסדרה - - -

<בת אור כהנוביץ: אני כמובן אעביר את הדברים האלה הלאה, אבל בקשה כזו של חבר כנסת עמדה בפני בית המשפט העליון, להקפיא את הדברים.

<בת אור כהנוביץ: בית המשפט לא קיבל את זה.

<בת אור כהנוביץ: הליכי האכיפה הם לא מהיום או מאתמול, הם כבר שנים, ואני לא בטוחה שלאפשר שימוש חריג - - -

מירי רגב: אני מבקשת שיהיה פה את האישור לשימוש חריג, ולא לדחות את הבקשות לשימוש חריג.

<בת אור כהנוביץ: זה גורמי התכנון.

מירי רגב: בסדר.

מירי רגב: כל גורמי התכנון וכל גורמי המנהל.

מירי רגב: אנחנו נקיים על זה דיון עוד שלושה חודשים.

מירי רגב: אני חושבת שאתם יכולים להוביל פה מהלך אמיתי לתכנון של גני אירועים ואולמות ואני רוצה שזה גם יהיה חלק מחוק התכנון והבניה.

מירי רגב: בגלל שזה יאושר מהר אז כנראה נפתור את הבעיה הזו דרך החוק ולא דרך ההליכים האחרים.

מירי רגב: אז תחליטו איך אתם רוצים – דרך החוק או דרך ההליכים האחרים.

מירי רגב: אבל את הנושא הזה אנחנו נפתור בצורה כזו שלא תהרוס את החיים של אחרים אבל שתעביר מסר שמכאן והלאה יש סדר בכל מה שקשור לתכנון של גני אירועים ואולמות, מה שלא היה עד היום.

מירי רגב: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.