ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 77, 2013-08-07 10:10

אבישי ברוורמן: רבותי, בוקר טוב.

אבישי ברוורמן: בוקר טוב גבירותי ורבותי, כבוד השר ידידי השר בנט, רבותי חברי הכנסת שנמצאים כאן, המנכ"ל עמית לנג, ראש מכון התקנים רן כהן והמנכ"ל דני גולדשטיין, מר נדלר פה וגם נציג האקדמאים.

אבישי ברוורמן: אבי ניסנקורן לא נמצא אבל אני רואה את אמיר ירון נציג ההסתדרות.

אבישי ברוורמן: חברים ואורחים.

אבישי ברוורמן: אנחנו שבים ודנים היום ברפורמה במכון התקנים לאחר שפוצלה מחוק ההסדרים לפני שבועיים, לאחר שחברי הכנסת של הוועדה מהקואליציה והאופוזיציה הביאו לפיצול הרפורמה בגלל הביקורת שהייתה לנו עליה.

אבישי ברוורמן: דרשתי ממשרדי הכלכלה והאוצר, ממכון התקנים וההסתדרות להגיע להסכמות על הסעיפים שהיו במחלוקת.

אבישי ברוורמן: בשבועות האחרונים ובפרט בימים האחרונים היה רצון טוב מאוג משני הצדדים.

אבישי ברוורמן: שוחחתי עם כל הגורמים.

אבישי ברוורמן: ניסוח ההסכמות עוד בוצע אתמול עד כמה דקות לפני חצות.

אבישי ברוורמן: אני חושב שכולם הבינו מה אפשר להשיג והגיעו להסכמות מאוזנות ומבטיחות, מצד אחד, את השמירה על המהות של הרפורמה, שאני מקווה באמת שתביא ליצירת תחרות וירידת מחירים.

אבישי ברוורמן: ומצד שני, תהליך שקוף שמטרתו שמירה על בטיחות הציבור – אנחנו לא רוצים לראות כמובן את השווקים שלנו מלאים במוצרים מסוכנים שלא עומדים בתקנים המחייבים.

אבישי ברוורמן: אני מודה לשר בנט, לעמית.

אבישי ברוורמן: אני מודה פה לאנשי האוצר, יוני זילברשטיין.

אבישי ברוורמן: אני מודה לאנשי המכון, להנהלה ולנציגי העובדים.

אבישי ברוורמן: אני מודה לנציגי ההסתדרות ולכל מי שעשה בעבודה כי המטרה היא מטרה משוטפת לכולנו: אנחנו רוצים יעילות, אנחנו לא רוצים ביורוקרטיה מוגזמת, אנחנו רוצים מצד שני בטיחות ואיכות.

אבישי ברוורמן: אדוני כבוד השר, ברשותך, אם אתה רוצה להוסיף מילה או שאני אפתח את הדיון.

נפתלי בנט: לא.

נפתלי בנט: נצא לדרך.

נפתלי בנט: יש עבודה – בוא נגמור את זה.

<אתי בנדלר: אדוני, אשמח לקבל את מה שסוכם אתמול בלילה כדי שאוכל לעיין בזה תוך כדי דיון, שמה יהיו לי הערות משפטיות בנושא.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי כנסת, אני רוצה להודיע שמה שאמרתי בישיבה הקודמת בבקשה לגבי סעיף 2א(ד) להצעה בעמוד 26, שאישור מעבדה יהיה ממעבדה מאושרת – אני מבטל את הבקשה שתהיה מעבדה מאושרת בגלל שאנחנו רוצים להשאיר את שיקול הדעת לשר בלי המגבלה הזאת.

רן כהן: כמו שכתוב עכשיו.

אבישי ברוורמן: נרשם, אני מודה לך.

אבישי ברוורמן: כמו שאמרנו, הזמן קצר והמלאכה מרובה, הפועלים לא עצלים אבל בעל הבית – חוץ מבעל הבית למעלה, מי בעל הבית למטה?

נפתלי בנט: הציבור.

אבישי ברוורמן: אנחנו הצבענו על חלק מהדברים והייתי רוצה שנתרכז - - -

<לאה ורון: בבקשה לדיון מחדש ודיון מחדש בסעיף 2(10)(ד).

נפתלי בנט: אני אסביר בתמצית: זאת הערה כמעט טכנית, אבל חשובה.

נפתלי בנט: אנחנו מבקשים רביזיה שהמפקחים בשווקים לא יחויבו ללבוש מדים כי זה מעקר את יכולת הפיקוח שלהם – הם רוצים לבוא בצורה נסתרת לבדוק מוצר.

נפתלי בנט: אם הם באים עם מדים אז החנות כבר יודעת להיערך.

נפתלי בנט: כל התפיסה שלנו בכלל ברפורמה היא להעביר הרבה יותר משקל לבדיקה בשווקים על חשבון הבדיקה בדרך כדי להפחית את הביורוקרטיה.

אבישי ברוורמן: זה הגיוני לחלוטין.

אבישי ברוורמן: מה אנחנו צריכים לעשות בנושא?

אבישי ברוורמן: רק לאשר את זה?

<לאה ורון: קודם כל להעלות להצבעה – אם הסעיף נפתח מחדש אז אפשר - - -

אבישי ברוורמן: יפה, אני מעלה להצבעה את הבקשה.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: מי נגד?

אבישי ברוורמן: בעד הבקשה לדיון מחדש – פה אחד

אבישי ברוורמן: פה אחד.

אבישי ברוורמן: רן, אתה לא חבר כנסת.

אבישי ברוורמן: אני צריך להזכיר לך את זה?

אבישי ברוורמן: פבלוב – רפלקס מותנה.

חנא סוייד: זה נצרב בתודעה.

<לאה ורון: אני רואה שמהמשטרה מבקשים להתייחס לבקשה לדיון מחדש על הנושא.

אבישי ברוורמן: בבקשה גברתי, זה צריך להירשם בפרוטוקול.

<איילת לוי: הוסכם על דעת היועץ המשפטי לממשלה ומשרד המשפטים ידבר בעניין הזה, שהמפקחים יהיו חייבים בלבישת מדים כאשר יש להם סמכויות אכיפה, סמכויות פליליות.

<איילת לוי: כאשר הם משתמשים בסמכויות המנהליות שלהם שהן סמכויות פיקוח – הם יהיו חייבים בענידת תג זיהוי.

<איילת לוי: זה לא שהם יהיו פטורים מלבישת מדים.

<איילת לוי: כאשר הם מפעילים את הסמכויות הפליליות שלהם – חקירה, תפיסה וחיפוש – הם יהיו חייבים בלבישת מדים מן הטעם שצריך לשמור על האזרחים שעומדים מול אותם פקחים.

אבישי ברוורמן: ההערה מקובלת.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

<אתי בנדלר: אתמול הייתה לנו ישיבת הכנה עם נציגי הממשלה שהעלו את העניין הזה במסגרת אותה ישיבה.

<אתי בנדלר: יש כאן בעצם עמדה חדשה לגבי מכלול החוקים בהם יש סעיפים של עיצומים כספיים או של סמכויות מנהליות.

<אתי בנדלר: היו התפתחויות בחקיקה.

<אתי בנדלר: בחלק מהחוקים נאמר שכאשר מפקח מפעיל את סמכויותיו – הוא צריך ללבוש מדים, לענוד תג זיהוי וגם שיוכל להציג תעודה לפי דרישה.

<אתי בנדלר: כך זה תמיד כשיש לך סמכויות חקירה פליליות.

<אתי בנדלר: כשיש סמכויות מנהליות בלבד, יש מקרים שזה מופיע בחקיקה ויש מקרים שזה לא מופיע בחקיקה.

<אתי בנדלר: נאמר לי שממש בשבוע החולף הייתה ישיבה אצל המשנה ליועץ המשפטי לממשלה (פלילי) וסוכם שם שלעניין סמכויות מנהליות, מכאן ואילך, לא תהיה חובה ללבוש מדים.

<אתי בנדלר: אמרתי להם שאני לא מתכוונת ברגע בלחץ הזמן, כי לא היה לי מתי לבדוק את העניין ולגבש מדיניות, לגבי החוק הספציפי הזה אני לא אפריע, זאת אומרת, אני לא אעיר הערות, אני אקבל את זה כפי שהם מציעים אבל שיהיה ברור שאין בכך כדי לקבוע את עמדתי לגבי החוקים הבאים, לרבות לעניין החוק להגנת הצרכן – שאדוני השר ביקש להחיל עליו רציפות דיון – שגם שם יש סמכויות למפקחים של המשרד ושל הרשות להגנת הצרכן שיש להם הרבה מאוד סמכויות מנהליות, ושם נבדוק אם ראוי או לא ראוי ללבוש מדים.

<אתי בנדלר: אמרתי להם שמדים זה לאו דווקא חליפה עם עניבה – זה יכול להיות גם טי-שירט עליה כתוב מאיזה משרד אתה נשלח.

<אתי בנדלר: אז צריך לבדוק את העניין הזה.

רן כהן: אפשר חולצה כחולה עם שרוך לבן.

אבישי ברוורמן: מה אני יכול להגיד?

אבישי ברוורמן: יש לו זכות דיבור: השומר הצעיר, חבר כנסת.

אבישי ברוורמן: מה אני אעשה לו?

<אתי בנדלר: אז כרגע אני ממליצה לוועדה לקבל את זה אבל מאוד יכול להיות שבחוק הבא אני אבקש לקיים דיון יותר מפורט בנושא.

<מיכאל אטלן: את המודל הזה הכנסת חוקקה בוועדה אחרת לפני שבועיים בחוק הסופרים, כלומר זה לא איזה תקדים.

אבישי ברוורמן: בסדר.

אבישי ברוורמן: רבותי, את הוויכוחים האלה אנחנו נמשיך.

<אתי בנדלר: אם אין הערות נוספות, אני מציעה שעכשיו הוועדה תצביע על הנוסח שיובל יקרא - - -

<יובל אביעד: האם להמשיך מאמצע העיצומים הכספיים, שם הפסקנו, או דרך פקודת - - -

אבישי ברוורמן: קודם נגמור את הרביזיה.

<יובל אביעד: אני אקרא את כל הסעיף כדי שזה יהיה משולב, בעמוד 11 בנוסח שפרסמנו היום.

<יובל אביעד: זאת התוספת של הרביזיה: "(ב2) מפקח לא יעשה שימוש בסמכויות הנתונות לו אלא בעת מילוי תפקידו ובהתקיים כל אלה: (1) הוא עונד באופן גלוי תג המזהה אותו ואת תפקידו ולובש מדי מפקח, בצבע ובצורה שהורה הממונה לעניין זה, ובלבד שהמדים כאמור אינם נחזים להיות מדי משטרה; על אף האמור, מפקח שלא הוסמך בסמכויות לפי סעיף (ב1), אינו חייב בלבישת מדים;".

<יובל אביעד: "(5) משטרת ישראל הודיעה , לא יאוחר משלושה חודשים מיום קבלת פרטי העובד, כי היא אינה מתנגדת למינויו מטעמים של ביטחון הציבור, לרבות בשל עברו הפלילי;".

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: מי נגד?

אבישי ברוורמן: בעד הרביזיה – פה אחד

אבישי ברוורמן: פה אחד אושר.

אבישי ברוורמן: <2.

אבישי ברוורמן: הצעת חוק התקנים (תיקון מס'...), התשע"ג-2013 (מ/768) [פרק ב' - תקינה - מתוך הצעת חוק לשינוי סדרי עדיפויות לאומיים (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנים 2013 ו-2014), התשע"ג-2013]>

אבישי ברוורמן: אנחנו ממשיכים.

אבישי ברוורמן: אנחנו אישרנו חלק גדול מהסעיפים והגענו לנושא שעליו היו המחלוקות והגענו להסכמים.

אבישי ברוורמן: השאלה היא אם אני עובר לקריאה, עורכת הדין בנדלר, או שקודם כל יש מספר הערות כלליות בנושא?

<אתי בנדלר: עורך הדין אביעד ביקש לדעת אם נחזור אחורה.

<אתי בנדלר: אני מזכירה שיש עוד הגדרה אחת בסעיף הראשון ולאחר מכן סעיפים נוספים בפרק של הליכי האכיפה המנהליים שהפסקנו בו באמצע ועברנו לפקודת הייבוא והייצוא.

<אתי בנדלר: אני מציעה לאדוני להמשיך עם פקודת הייבוא והייצוא.

<אתי בנדלר: אני מניחה שזה גם עיקר העניין של הקהל שיושב כאן.

<אתי בנדלר: אחר כך נחזור אחורה להשלים את כל מה שהוועדה טרם אישרה.

אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים להגיע אל הדבר המרכזי שבו היה סלע המחלוקת שאותו אני מאמין שברצון הטוב ובחוכמה הקולקטיבית פתרנו ולכן נלך לנושא של הייצוא והייבוא.

אבישי ברוורמן: אני פותח ומבקש, יש לי מספר דוברים ואני אקרא אותם לפי הסדר הזה.

אבישי ברוורמן: ברשות דיבור: רן כהן, יושב-ראש מכון התקנים, בבקשה.

רן כהן: את מה שרציתי אמרתי.

אבישי ברוורמן: אופיר גמליאל, מנכ"ל חברת ITL – מה אתה רוצה להגיד לטובת העניין?

<אופיר גמליאל: אני מנכ"ל חברת ITL הידועה בעולם כ- Israel Testing Laboratoriesואנחנו גם מעבדה מאושרת של משרד הכלכלה.

<אופיר גמליאל: לפני שהחוק יוצא, אני רוצה לומר שיש אלטרנטיבות שלא הוצגו בפני השר והמון גופים במדינה לא יודעים עליהם מפני שלא מאפשרים להם לדעת וגם בפני מר טרכטנברג לא הוצגו האלטרנטיבות.

<אופיר גמליאל: מעל 21 שנים אנחנו משרתים את התעשיינים הישראליים, אנחנו מוסמכים על-ידי הרשות האמריקאית להסמכת מעבדות ואנחנו פועלים תחת ISO 17025 תחת Memorandum of understanding של מדינות.

<אופיר גמליאל: התעודות שלנו מוכרות בכל העולם מזה 21 שנה - - -

אבישי ברוורמן: סליחה, תוריד את התעודות, זה לא המקום כאן.

אבישי ברוורמן: אני רוצה להבין: האם אתה אומר שיש לך מכון תקינה אלטרנטיבי?

אבישי ברוורמן: אני לא מבין מה אתה רוצה להגיד, מה אתה מבקש?

<אופיר גמליאל: אני מעבדה מאושרת של משרד התמ"ת והתעודה הזאת ריקה מתוכן מכיוון שמכון התקנים לא מכיר במעמד שלנו.

<אופיר גמליאל: מכון התקנים מפלה אותנו מול מעבדות בינלאומיות.

<אופיר גמליאל: אני מוסמך - - -

אבישי ברוורמן: עזוב, תוריד את התעודות, הבנתי.

אבישי ברוורמן: תסיים בבקשה.

<אופיר גמליאל: אני מוסמך ובכל העולם מקבלים את התעודות שלי.

<אופיר גמליאל: בארצות הברית אנחנו מוסמכים על-ידי ה-FCC האמריקאי;

<אופיר גמליאל: DCC היפני; NAT האוסטרלי; Industry Canada ו- TÜV Rheinland

<אופיר גמליאל: הגרמנית שמכון התקנים מקבל את התעודות שלה.

<אופיר גמליאל: אנחנו מעבדה מוסמכת שלהם - - -

אבישי ברוורמן: מר גמליאל, קודם כל אני מבין: אתה מדבר מדם לבך.

אבישי ברוורמן: יושב פה השר בנט - - -

<אופיר גמליאל: אנחנו חווים חסמים גם בייצוא ואף אחד לא העלה את זה לפני השר.

אבישי ברוורמן: מר גמליאל – אתה סיימת את דבריך - - -

<אופיר גמליאל: אני רוצה להבהיר: כשנתתי לממונה על התקינה שיבוא לוועדה, בקשתי שיעברו לשר, אבל חוסמים אותנו והגיע הזמן לעשות סדר פה.

אבישי ברוורמן: אז קודם כל, אני אומר לך: השר לא חסום - - -

<אופיר גמליאל: השר צריך לדעת מזה.

אבישי ברוורמן: השר לא חסום - - -

<אופיר גמליאל: בענף הייצוא אנחנו נחסמים וגם בייבוא.

<אופיר גמליאל: ויש לנו מעמד לאומי - - -

אבישי ברוורמן: קיבלת את - - -

<אופיר גמליאל: לא נותנים לנו להיכנס להסכם הדדי בין 60 מדינות מכיוון שאומרים שאין לנו מעמד לאומי - - -

אבישי ברוורמן: אדוני, אתה רוצה שאני אוציא אותך?

אבישי ברוורמן: שמענו, אני מכבד אותך - - -

<אופיר גמליאל: 21 שנים אנחנו חברה - - -

אבישי ברוורמן: עוד מילה אחת, אדוני, אתה תצא החוצה.

אבישי ברוורמן: עכשיו הבנו, יושב פה השר – תן לו את החומר, תן לי את החומר, בלי דרמות.

אבישי ברוורמן: אני אישית אבדוק את זה.

נפתלי בנט: גם אני.

אבישי ברוורמן: השר יבדוק את זה ואנחנו נחזור אליך.

אבישי ברוורמן: אני מבקש, רן כהן, שאתה תבדוק את זה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: מר יורם נדלר, יושב-ראש ועד העובדים של המכון, בבקשה.

<יורם יוסף נדלר: כרגע אין לי מה לי מה הוסיף.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: סמי שלום, ועד האקדמאים.

<סמי שלום: אין לי כרגע - - -

אבישי ברוורמן: אותו דבר.

אבישי ברוורמן: עליזה שביו, איפה את?

אבישי ברוורמן: את רוצה לדבר עכשיו או אחר כך?

<עליזה שביו: אחר כך, תודה רבה.

אבישי ברוורמן: אחר כך.

אבישי ברוורמן: אני מבין שהייתה התקדמות בשיחה שלך.

אבישי ברוורמן: יישר כוח.

<עליזה שביו: אני אדווח.

אבישי ברוורמן: דרור שמרת, מנהל חברת פוקסמיינד, אתה רוצה לדבר עכשיו?

אבישי ברוורמן: אחר כך, לגופו של עניין.

אבישי ברוורמן: שמעון הניג – גם אתה אחר כך?

<שמעון הניג: אני מתלבט – אדבר אחר כך.

אבישי ברוורמן: רבותי, אם אף אחד לא נרשם לדיבור, אנחנו מתקדמים.

אבישי ברוורמן: עורך הדין אביעד, יוני, אנחנו מתקדמים בסעיף, בבקשה.

<לאה ורון: עמוד 26.

<יובל אביעד: אני אקרא מסעיף 2א: "ייבוא טובין שחל עליו תקן רשמי 2א.

<יובל אביעד: (א) בסעיף זה – "הממונה על התקינה" ו"תקן רשמי" – כמשמעותם בחוק התקנים, התשי"ג–1953 (להלן – חוק התקנים); "טובין" – לרבות טובין שהוא גם מצרך לפי חוק התקנים; "מפר אמון" – כמשמעותו בסעיף קטן (ו).

<יובל אביעד: (ב) בלי לגרוע מכלליות הוראות סעיף 2, הוראות שיקבע השר בצו פיקוח בדבר הסדרה של ייבוא טובין אשר מחייבות בדיקת התאמה לדרישות תקן רשמי, כולן או חלקן, יחילו חובה להגשת תצהיר בדבר התאמת הטובין לדרישות התקן הרשמי החל עליו, ובנוסח שיורה הממונה, ולא יחילו חובה להמצאת אישור בדבר התאמת הטובין לדרישות תקן רשמי.

<יובל אביעד: (ג) נוסף על חובת הגשת תצהיר כאמור בסעיף קטן (ב), רשאי השר, בהתייעצות עם הממונה, לקבוע תנאים נוספים בצו הפיקוח להסדרה של ייבוא טובין; הממונה רשאי להורות בהנחיותיו את אופן בדיקת התנאים הנוספים שקבע השר.

<יובל אביעד: (ד) על אף הוראות סעיף קטן (ב), רשאי השר לקבוע בצו פיקוח חובה להמצאת אישור מעבדה על התאמת הטובין לתקן רשמי החל עליו, אם הודיע לו הממונה כי מטעמים של שמירה על שלומו, בריאותו או בטיחותו של אדם, או על איכות הסביבה, יש לדרוש הוכחת עמידתו של הטובין בדרישות תקן רשמי לרבות בדיקת התאמתו לתקן רשמי; האישור ובדיקת ההתאמה יבוצעו באופן שהממונה הורה בהנחיות; קביעת השר והנחיות הממונה ייקבעו בשים לב למדיניות הנוהגת לגבי בדיקת התאמה החלה על טובין דומה במדינות מפותחות עם שווקים משמעותיים ועמדת הגורמים הנוגעים בעניין, ככל שתוגש לממונה".

<יובל אביעד: הסיפא שקראתי עכשיו, זאת תוספת של המגעים האחרונים מול ההסתדרות.

אבישי ברוורמן: אני מודה לך.

אבישי ברוורמן: הגענו עד פסקה (ה), אנחנו עוצרים כאן?

אבישי ברוורמן: תמשיך הלאה.

<יובל אביעד: "(ה) הנחיות לפי סעיף זה יתפרסמו באתר האינטרנט של המשרד.

<יובל אביעד: (ו) הממונה רשאי לקבוע כי מי שייבא טובין או מבקש לייבא טובין הוא מפר אמון, לתקופה שקבע ואשר לא תעלה על שנה מיום קביעתו וכן רשאי הוא נוסף על האמור בסעיף קטן (ג), לקבוע דרישות בדיקה נוספות או אחרות ובכלל זה, דרישת ערובה, והכל - ובלבד שהודיע למי שנוכח לגביו כי הוא מפר אמון כי הוא מפר אמון, ונתן לו הזדמנות סבירה לטעון את טענותיו; בסעיף זה, "מפר אמון" – מי שמייבא טובין או מבקש לייבא טובין שנוכח הממונה כי התקיים לגביו אחד או יותר מאלה: (1) ייבא טובין או ביקש לייבא טובין על יסוד מידע כוזב או שגוי לרבות באמצעות מסמכים כוזבים או שגויים; (2) הפר לדעת הממונה תנאי מן התנאים לייבוא הטובין לפי סעיף קטן (ג) או חדל מלקיים תנאי כאמור והממונה סבר כי מפאת מהותה, חומרתה ונסיבותיה של ההפרה יש יסוד סביר לקבוע כי הוא מפר אמון; (3) הפר הוראה מהוראות הפקודה או צו פיקוח או של חיקוק אחר החל בעניין ייבוא של טובין או הפר הוראה על פי כל אחד מהם, וסבר הממונה לגביה כי מפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה של ההוראה שהופרה יש יסוד סביר לקבוע כי הוא מפר אמון; בפסקה זו, "הוראה שהופרה" – מי שנקבע לגביו בהליך שיפוטי או מנהלי לפי דין שהפר הוראות דין, לעניין זה, "הליך" – לרבות סעיף 14 לפקודה.

<יובל אביעד: (ז) השר יקבע הוראות לעניין דרישת הערובה ממפר אמון לפי סעיף קטן (ו), ובין השאר, הוראות בדבר סוג הערובה, תנאיה, סכומה וחילוטה.

<יובל אביעד: (ח) בלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (ד), הממונה רשאי להורות כי ייבוא טובין שחל עליו לראשונה תקן רשמי יחויב בבדיקת התאמה לדרישות תקן רשמי החל עליו לתקופה שלא תעלה על שנה מיום תחילת תוקפה של הכרזתו לפי סעיף 8(ג) לחוק התקנים, אלא אם הוחלה בתוך תקופה זו חובה להגשת תצהיר כאמור בסעיפים קטנים (ב) ו-(ג); על אף האמור, רשאי השר לקבוע, בדרך הקבועה בסעיף קטן (ב), כי על טובין שחל עליהם לראשונה תקן רשמי תוחל חובה להגשת תצהיר כאמור בסעיף קטן (ב) ובתנאים והנחיות לפי סעיף קטן (ג), ככל שיקבעו.

<יובל אביעד: (ט) דין הוראת הממונה לפי סעיף קטן (ח) כדין קביעה בצו פיקוח של חובה להמצאת אישור מעבדה על התאמת הטובין לתקן רשמי החל עליו ויחולו עליה הוראות סעיף קטן (ד); הוראת הממונה תפורסם ברשומות.

<יובל אביעד: ".

אבישי ברוורמן: סיימנו?

<אתי בנדלר: זה טעון הסברים.

אבישי ברוורמן: מי נותן את ההסברים?

<יובל אביעד: תלוי בשאלה, אבל אני אסביר.

<יובל אביעד: הסעיפים שקראתי מדברים על הסדרה של ייבוא טובין שחל עליהם תקן רשמי.

<יובל אביעד: בדיון הקודם הסברתי את הרפורמה שנדרשת בהצעת החוק הזאת שנובעת מההסדרים בדין האירופי, לגבי הדירקטיבות האירופיות ואיך אימצנו, פחות או יותר, את הדין האירופי לתוך ההסדר הזה עם התאמות לדין הישראלי.

<יובל אביעד: נקבע פה כלל: טובין שמגיעים למדינת ישראל, ייקבע בצו הפיקוח שהם נדרשים לתצהיר, אבל הם לא יידרשו לתצהיר בכל תנאי.

<יובל אביעד: יש תנאים מיוחדים שבהם מדובר על פגיעה, למשל, בבטיחות הציבור, בריאות הציבור או איכות הסביבה, אז הממונה על התקינה ימליץ לשר שפה צריך לבקש בדיקת התאמה לתקן רשמי והשר יהיה חייב – רשאי בלשון חייב למעשה – לחוקק בתוך צו הפיקוח את הדרישה לאישור התאמה לתקן רשמי.

<יובל אביעד: בנוסף, גם כשאנחנו מדברים רק על תצהירים, אז יש לשר את הסמכות לקבוע לצד התצהיר גם תנאים נוספים שהם לא בדיקת התאמה, כמו: הגשת תיק מוצר או בדיקה מסוימת שלא הופיעה בתקן ודברים נוספים שייעגנו את היכולת להסתמך על התצהיר.

<יובל אביעד: לצד הכלל הזה יש עוד כלל נוסף: כלל של התלבטות.

<יובל אביעד: ישנם מצבים בהם מוחל תקן חדש על מצרך, תקן חדש שלא היה קיים קודם והממונה מתלבט אם להחיל עליו תצהיר או בדיקת התאמה לתקן רשמי.

<יובל אביעד: הוא יכול לקבוע שלעניין השנה הראשונה הוא רוצה להחיל עליו בדיקות.

<יובל אביעד: הוא יפרסם את ההוראה הזאת ברשומות והיא תחשב כהוראה בצו הפיקוח.

<יובל אביעד: לצד זה השר יוכל לבחור – הסמכות בידי השר ולא בידי הממונה – בכל זאת ללכת על תצהיר, זה בסדר אבל צריך לעבור את כל השלבים, ואם הממונה יגיד בכל זאת שצריך לתת את אישור ההתאמה לתקן רשמי – הוא יהיה חייב לעשות את זה.

<יובל אביעד: האיזונים האלה נובעים מהצורך לשמור על בטיחות הציבור ועל בריאות הציבור.

אבישי ברוורמן: חברת הכנסת לוי אבוקסיס איננה?

אבישי ברוורמן: נושא של בטיחות מאוד חשוב לה.

אבישי ברוורמן: היא בחופש?

<יובל אביעד: בנוסף קיים ההסדר שנוגע להפרת אמון.

<יובל אביעד: תהליך הייבוא למדינת ישראל וגם בעולם מסתמך על דרישות שדורשים יבואנים או יצרנים.

<יובל אביעד: במסגרת הדרישות או אפילו במתן פטור מדרישות, יוצא שיש מקרים שבהם היבואן או היצרן מסתמכים על מסמכים כוזבים או שגויים או שיש לו הפרות קודמות או שההפרה שלו מבחינת המהות, החומרה והנסיבות, היא כל-כך חמורה שאי אפשר ללכת אתו בדרך המלך.

אבישי ברוורמן: הוא כבר שור מועד.

<יובל אביעד: צריך – לא סנקציה – אלא אות אזהרה שתאפשר לממונה לסמן את המקרה ולהגיד שהיבואן הזה יהיה מפר אמון, אבל קבענו תנאי שהיה כך למשך שנה ולא יותר ובכפוף לזכות הטיעון.

<יובל אביעד: הסדר כזה קיים, פחות אן יותר, גם במכון התקנים וגם אצלנו בהענקת פטור לפי 2ג(2) לצו ייבוא חופשי – גם שם אנחנו בודקים לפי הוראות הממונה.

אבישי ברוורמן: תודה.

<יובל אביעד: יש לנו חלוקה לקבוצות ואת האפשרות של הממונה לקבוע שאדם הוא יבואן מפר אמון למשך שנה.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: מישהו רוצה להוסיף פה משהו?

אבישי ברוורמן: מי אדוני?

<שחר דגן: אני מהתאחדות התעשיינים.

<שחר דגן: מנהל תפעול בחברת טוטנאור.

<שחר דגן: לא ברור לי – אני שואל בתום לב, גרישה – איך העסק הזה צריך לעבוד.

<שחר דגן: בתוך הדירקטיבות יש הגדרות של אימות המוצר.

<שחר דגן: זאת אומרת, אם אנחנו מאמצים את הדירקטיבות לתוך התקינה שלנו ואם אנחנו הולכים על המסלול של הצהרת תצהיר – זה לא עומד לבד.

<שחר דגן: הקשבתי קשב רב למה שהוא אמר, ועדיין אני מוכרח להגיד - - -

אבישי ברוורמן: תן לגרישה לענות.

אבישי ברוורמן: יש לנו פה, כבוד השר, שני עידנים: עידן גרישה ומיום אחד אחרי גרישה.

אבישי ברוורמן: כרגע זה גרישה.

אבישי ברוורמן: יש עידן פרס לנצח ועידן גרישה לנצח.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, יש לי בשורה בשבילך: זה לא מתחלף.

רן כהן: מניסיון אישי: שר עובר והולך וגרישה נשאר לעולם.

אבישי ברוורמן: אנחנו תמיד מדברים, ברוך השם, על גרישה – מכיוון שאנחנו שנינו אוהבים ספרות רוסית אז אנחנו ומחליפים הרבה הערות לגבי גוגול וסיפוריו.

<שחר דגן: נקודה שנייה, האם יכול להיות מצב של חוסר איזון?

<שחר דגן: זאת אומר, שאנחנו ובתור תעשיינים נצטרך עבור ייצור מקומי לעמוד בכל הדרישות, כולל בדיקת התאמה, כולל בדיקה של המפעל – ויבואן יוכל על סמך הצו, על סמך הצהרת יצרן להכניס את אותו מוצר ואנחנו ניבדק לפי מלוא חומרת הסיטואציה, כמו שאנחנו נבדקים היום.

<שחר דגן: יש פה שתי שאלות: אחת, אנחנו לוקחים חלק מהדירקטיבה, לא לוקחים את כל הדירקטיבה – דירקטיבה אף פעם לא עומדת לבד, היא מלווה ברגולציה שלימה.

<שחר דגן: שנית, האם לא יוצרים פה מצב בו התעשייה תיבחן על פי נורמה אחת והיבואנים על פי נורמה שנייה?

אבישי ברוורמן: עיקרון הסימטריות והשוויון בתחרות.

<גרישה דייטש: מדובר על תקן לציוד לחץ, שהוא תקן שהוחל על הציוד, יש לו היבט בטיחותי גבוה מאוד.

<גרישה דייטש: אין פה כוונה לאפשר תצהירים כי מדבר פה ממש על הקצה בנושא בטיחות.

<גרישה דייטש: מדובר על מכלים גדולים, על ציוד לאמוניה, ציוד במפעלים פטרו-כימיים וכן הלאה.

<גרישה דייטש: אני לא רואה פה בעיה כפי ששחר מציג אותה – אין מה לדאוג כי זה נכנס לקטגוריה של דברים ששם נדרשת בדיקה.

אבישי ברוורמן: אם תהיה בעיה, אז גם סגן יושב-ראש המכון, אמיר חייק, יעזור לפתור אותה.

אבישי ברוורמן: אנחנו מתקדמים ועוברים להצבעה?

אבישי ברוורמן: יש הערה לגב' שביו – את תספרי לנו אחר כך איך נוצר שיפור במכון התקנים.

יצחק וקנין: רגע, לפני שממשיכים.

יצחק וקנין: גרישה, אני הבנתי היטב את השאלה שלו.

יצחק וקנין: הוא טוען שהקושי שאתה מייצר כרגע או שהוא קיים – והוא צריך להיות – הוא על התעשייה המקומית, והיבואן עובר את זה במסלול הרבה יותר קל.

יצחק וקנין: על זה לא ענית – ענית על התעשייה המקומית אבל לא ענית על היבואנים.

<גרישה דייטש: לאו דווקא.

<גרישה דייטש: קודם כל עניתי בנושא של הייבוא.

<גרישה דייטש: מדובר פה על צוד שחייב גם בדיקות תקופתיות וחייב דרישות רבות מאוד כי זה ציוד מאוד מיוחד והא חל גם על התוצרת המקומית וגם על הייבוא.

<גרישה דייטש: אני התייחסתי דווקא לנושא של הייבוא כי גם שחר דגן התייחס לנושא הייבוא.

<גרישה דייטש: מה שמטריד אותו זה שבייבוא הציוד הזה ייכנס ללא בדיקה – לא כך הדבר, ממש לא כך.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: עליזה, בבקשה.

אבישי ברוורמן: גם ספרי לנו איך הייתה התקדמות אחרי הביקורת שלך על המכון ואחרי שישבת איתם.

<עליזה שביו: הייתה פגישה ביום שני.

<עליזה שביו: נכח בה פורום רחב ומכובד באירוח למופת מטעם מכון התקנים.

<עליזה שביו: השתתפנו 10-8 יבואנים.

<עליזה שביו: ביקשנו מראש נייר עם כל הנקודות לדיון כך שהמכון יוכל להגיע מוכן.

<עליזה שביו: היה דיון של שעתיים מאוד ענייני, מאוד יעיל, עם כל מיני הסכמות שאנחנו אמורים בעתיד לקבל עליהן תשובה.

<עליזה שביו: אני חייבת להגיד שהייתה הרבה נכונות מצד המכון ללכת לקראתנו ואני מודה בשם כל היבואנים שהגיעו לפגישה.

אבישי ברוורמן: אנחנו נמשיך לעקוב אחרי זה.

<עליזה שביו: אני לא משפטנית ולא עורכת דין, אז קצת קשה לי לקרוא דברים כאלה.

<עליזה שביו: אני מבינה שהחוק אומר שייפתח מסלול לקטגוריות מסוימות של מוצרים שלא יידרשו יותר בבדיקות אלא יוכלו להיות מיובאים על סמך הצהרת ייבואן שתיבדק במשרד הכלכלה.

<עליזה שביו: לצד זה עדיין יש קטגוריות מסוימות של מוצרים שמוגדרים כסכנה לציבור והם ימשיכו במשטר הבדיקות הקיים היום.

אבישי ברוורמן: נכון.

<עליזה שביו: אז הבנתי נכון.

אבישי ברוורמן: כהרגלך, את מבינה יותר טוב מכולנו.

<עליזה שביו: עכשיו אני רוצה להגיד שקודם כל יש קטגוריה שאני ממליצה להכניס למשטר הבדיקות של מכון התקנים, בדיקה שלא קיימת היום, והיא בדיקת כשירות של אבות לילדים, כי מבחינה סטטיסטית הגורם שהורג הכי הרבה ילדים הוא אבות שמשאירים את הילד שלהם באוטו ולא צעצועים.

<אופיר גמליאל: אבל לא מייבאים אותם.

<קריאה: את חלקם כן.

אבישי ברוורמן: רבותי, כשגברת שביו מדברת, אני לפחות מקשיב.

אבישי ברוורמן: כדאי להקשיב לה.

<עליזה שביו: אני אומרת את זה רק כדי להמחיש את העליהום הנוראי שקם בפורום הזה ובפורומים מוספים: צעצועים שווה סכנה לילדים ולציבור.

<עליזה שביו: למי שלא נכח בפעם הקודמת שדיברתי אני רוצה להזכיר שאני אם לילדים, שהם הדבר הכי חשוב לי בעולם, אני לא מקעקעת את קיומו של המכון ואני חושבת שהוא חשוב והוא צריך להתקיים ולצדו צריכים לקרות שלושה דברים בתחום הצעצועים כדי לפשט את הביורוקרטיה.

<עליזה שביו: ראשית, מתן אישור למכונים מתחרים בארץ כמו המעבדה בשנקר, למתן הכרה לייבוא; שנית, אימוץ מעבדות בינלאומיות באשר הן – על זה אני אומרת שהייתה התקדמות בדיון שהיה במכון ולכן אני רק מציינת את זה כרגע.

<עליזה שביו: שלוש, פישוט כל התהליכים.

<עליזה שביו: אפשר גם בתוך ענף הצעצועים לבנות קטגוריות של מסוכן לציבור כמו זיקוקין ביום העצמאות.

<עליזה שביו: גם היום יש בתקן קבוצות לפי רמת סכנה.

<עליזה שביו: יש צעצועים שיש עליהם כבר הקלות בתקן – זה תיקון שגרישה הכניס לפני שנה, זה נקרא קבוצה 2א.

<עליזה שביו: אפשר לקחת את כל הצעצועים ולחלק אותם לקטגוריות וזאת עבודה לא מאוד מסובכת, לפי דרגת סכנה: זיקוקין ליום העצמאות, רובים שיורים כדורי טוטו – סופר מסוכנים; משחק קופסה סולמות ונחשים – פחות מסוכן.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: אני חושב, השר בנט, אתה לפעמים צריך סופרווייזרית, באופן וולונטרי עליזה שביו, יודעים גם רן ודני גולדשטיין, שעכשיו יש לכם סופרווייזר אמתי, מציע הצעות ייעול, גם מדווח לכולנו.

אבישי ברוורמן: תודה על מה שאת עושה גם למשק, גם לילדים שלק וגם לשיפור מכון התקנים.

רן כהן: אני רוצה שגם אתה וגם השר תדעו שאנחנו מאוד שמחים על המפגש הזה ואנחנו מקיימים מפגשים כאלה עם מעסיקים רבים וגופים רבים ובעיקר יבואנים כדי לשפר את השירות כל הזמן.

אבישי ברוורמן: בישיבה שעליזה ושמעון הניג השתתפו בה הייתה פתיחות שלכם - - -

רן כהן: תודה לכנסת שאפשרה לנו את המפגש הזה.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: שמעון הניג, תציג את עצמך.

<שמעון הניג: אני הבעלים של חברת בובימה.

<שמעון הניג: עוסק בייצור וייבוא של צעצועים איכותיים.

<שמעון הניג: פיתחתי מודל להוזיל מחירים של צעצועים איכותיים מהעולם – אני יכול להביא את הצעצועים ישירות מהיצרנים ובכך להוזיל מחירים.

אבישי ברוורמן: מה אתה מוסיף לנו עכשיו לדיון?

<שמעון הניג: יש לי תחושה, לאורך כל הדיונים – הייתי בשלושה דיונים כאן – שאתם חושבים שהציבור מטומטם.

<שמעון הניג: אבל הציבור לא מטומטם, לציבור שהצביע עבור חברי הכנסת האלה יש תחושה של פטרוניות ייתר.

<שמעון הניג: ציבור יודע מה זה מוסכן – כשהציבור לוקח צעצוע ליד, הוא מסתכל ויודע אם הוא מסוכן.

<שמעון הניג: אם הוא לא יודע – בואו נחנך אותו.

<שמעון הניג: הצעתי ליעקב וכטל לפתוח קרן מסוימת עם גוף מסום שיחנך את הציבור לצרוך צעצועים איכותיים.

<שמעון הניג: כמו שהוא צורך מזון שאין בו צבע מאכל וחומר משמר, הוא ייקרא אם יש בזה - - -, אם יש ASTM.

<שמעון הניג: בואו נחנך את הציבור אם הציבור כל כך מטומטם.

<שמעון הניג: למה מגנים על הציבור?

<שמעון הניג: אותו ציבור שאתם מגנים עליו נכנס לאינטרנט ויכול להזמין מה שהוא רוצה לארץ בלי פיקוח של מכון התקנים.

<שמעון הניג: דיברנו על זה - - -

אבישי ברוורמן: את זה כבר אמרת בפעם שעברה.

<שמעון הניג: תחשבו על זה.

<שמעון הניג: זה לא הגיוני.

<שמעון הניג: זה Common sense.

<שמעון הניג: הציבור לא מטומטם, באמת.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

מיכל בירן: גם לא כל מי שלא מסכים אתך מטומטם.

אבישי ברוורמן: מר הניג, אני אספר לך משהו על הציבור.

אבישי ברוורמן: אני אתן לך דוגמה למה הפתיחות חשובה – כל אחד שמתעסק בדברים האלה מבין את זה – אתה יכול להוציא תרופה למשל להורדה במשקל.

אבישי ברוורמן: אתה יכול לפרסם אותה ואתה אומר שאנשים יורדים 20 ק"ג עם הכלולה ואתה עושה על פני שנה 10 מיליארד.

אבישי ברוורמן: אחרי שלוש שנים, מה קורה פתאום?

אבישי ברוורמן: אנשים מפתחים סרטן ועוד מחלות ומפתח התרופה נמצא כבר באיים הקריביים.

אבישי ברוורמן: לכן, יש משמעות, יש אנשים הגונים ויש אנשים לא הגונים.

אבישי ברוורמן: השילוב הוא תחרות אבל עם איכות.

אבישי ברוורמן: ההערה שלך נשמעה.

אבישי ברוורמן: רבותי, אני עובר להצבעה.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

<לאה ורון: רגע.

<לאה ורון: חברת הכנסת בירן מצביעה במקום חבר הכנסת שמולי.

<לאה ורון: חבר הכנסת וקנין מצביע והצביע במקום חבר הכנסת אטיאס.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 2א – פה אחד

אבישי ברוורמן: אושר פה אחד.

<אתי בנדלר: סעיף 2א לפקודת הייבוא והייצוא אושר.

אבישי ברוורמן: עורך הדין אביעד, בבקשה תמשיך לקרוא.

<יובל אביעד: בנוסח מדובר על חוק לשינוי סדרי עדיפויות לאומיים.

<יובל אביעד: מכיוון שזה פוצל, אני אקרא את זה כסעיף זה אבל אומר לפרוטוקול שבשינויי הנוסח אולי צריך לשקול יום ספציפי.

אבישי ברוורמן: מה אתם ממליצים?

<אתי בנדלר: בשלב הניסוח אנחנו בכל מקרה אנחנו נדבר על סעיף 5, הוא סעיף התחילה.

<יובל אביעד: "תחולת סעיף 2א 2ב.

<יובל אביעד: (א) דרישת אישור עמידה בתנאי שחרור הטובין שהורה הממונה ושנקבעה בצו פיקוח לפי הוראות סעיף 2 שהותקן ערב יום תחילתו של סעיף זה, תעמוד בתוקפה עד יום התחילה, למעט לעניין טובין שהתקיים לגביהם האמור בסעיף קטן (ב).

<יובל אביעד: (ב) טובין שקבע הממונה בהוראותיו ערב יום התחילה של סעיף זה כי נדרשת לגביהם בדיקת מעבדה של מכון התקנים הישראלי בדבר התאמתם לדרישות תקן רשמי לצורך קבלת אישור עמידה בתנאי שחרור הטובין שקבע לטובין הממונה, ימשיך להידרש בצו הפיקוח לבדיקת התאמה כאמור, אלא אם כן קבע הממונה אחרת.

<יובל אביעד: ".

<יובל אביעד: אני אקרא עכשיו נוסח שאינו מונח בפניכם אלא גובש בדקות האחרונות לפני הדיון על פי ההסכמות שהושגו.

<לאה ורון: אני אבקש לחלק את זה לחברי הוועדה ולמוזמנים.

<יובל אביעד: אציין שהנוסח הזה סוכם וגובש יחד עם משרדי המשפטים, כלכלה והאוצר.

<יובל אביעד: "2ב.

<יובל אביעד: (ג) אולם רשאי הממונה להורות שיינתן תצהיר כאמור גם לכל - - -

<אתי בנדלר: איפה אתה קורא?

<אתי בנדלר: תוספת לאיזה סעיף קטן?

<אתי בנדלר: בנוסח שחולק כתוב בכתב יד בטעות סעיף קטן (ג) במקום סיפא לסעיף קטן (ב).

<יובל אביעד: אני מתקן.

<עדנה הראל: יש שתי תוספות בסעיף 2ב שהן תוצר של ההסכמות שנמסרו לנו.

<עדנה הראל: האחת, בסיום של סעיף 2ב(ב) לעניין שימוע לגורמים הנוגעים בדבר, בדומה למה שהתווסף בסעיף 2א שהצביע עליו עורך הדין יובל אביעד, בסיפה של סעיף 2ב(ב) יבוא: "ולאחר שנתן לגורמים הנוגעים בדבר להגיש את עמדתם בעניין".

<עדנה הראל: בהתאמה לאמור ב-2א(ד), יהיה כתוב: "קביעת הממונה תעשה בשים לב להוראות המנויות ב-2א(ד)" כדי להפנות גם לשיקולים הבינלאומיים, כדי שתהיה הקבלה מלאה: גם השיקולים הבינלאומיים וגם שמיעת הגורמים הנוגעים בדבר.

<עדנה הראל: הגורמים הבינלאומיים והשמירה על הבטיחות, סליחה.

<אתי בנדלר: זה לא מופיע בדף שחילקתם עכשיו, נכון?

<עדנה הראל: לא.

<עדנה הראל: את זה נתתי לך ואמרתי שאנחנו מוסיפים שימוע.

<לאה ורון: עורכת הדין הראל, חשוב שתבהירי לוועדה, זה שחילקת דף - - -

אבישי ברוורמן: היא תסביר.

אבישי ברוורמן: אני רוצה להסביר פה לצופים שכל הלילה היו דיון דברים והם נמשכים עד לרגע הזה וכך צריך.

<אתי בנדלר: ב-2ב(ב) בסיפה אתם מציעים להוסיף את המילים - - -

<עדנה הראל: "ולאחר שנתן לגורמים הנוגעים בדבר להגיש את עמדתם בעניין".

<אתי בנדלר: להגיש?

<עדנה הראל: שייעשה שימוע לפחות בכתב לגורמים הנוגעים בדבר.

<עדנה הראל: להגיש את עמדתם בעניין.

<אתי בנדלר: זה נוסף שקצת חורג מהמקובל.

<עדנה הראל: "קביעת הממונה תהיה בשים לב להוראות המנויות בסעיף 2א(ד)".

<עדנה הראל: אני מזכירה לכם שלפני מספר דקות הקריא עורך הדין יובל אביעד גם תוספת דומה בסיפה של סעיף 2א(ד) וגם שם נוסף: "ולעמדת הגורמים הנוגעים בעניין, ככל שתוגש לממונה".

<עדנה הראל: גם היא לא נמצאת בפני מי שמחזיק רק את הנוסח המודפס מכיוון שהיא תוצר של ההסכמות הלילה.

<עדנה הראל: עורך הדין אביעד הפנה את תשומת הלב לזה אבל יכול להיות שבגלל עודף המידע זה נשמט.

<עדנה הראל: אלו התוספות - - -

אבישי ברוורמן: אפשר להתקדם?

אבישי ברוורמן: חשוב שעורכת הדין בנדלר תעקוב כי בסוף זה החוק שיחוקק.

<אתי בנדלר: קביעת הממונה תהיה בשים לב להוראות המנויות - - -

<עדנה הראל: בסעיף 2א(ד).

<עדנה הראל: על-ידי זה נוצרה הקבלה: לפי 2א(ד) ההחלטות מתקבלות בשיקולים המנויים שם לשימוע - - -

<אתי בנדלר: אני מצטערת.

<אתי בנדלר: אמנם כבר הצביעו על 2א אבל אני לא הייתי ערה לזה שהייתה שם תוספת ואני מתנצלת - - -

<עדנה הראל: אם כך, אני אפנה את תשומת לשבכם לכך שהיו שתי תוספות ואני אדגיש בצורה מפורשת כדי שלא תהיה שום טעות לגבי הנוסח המודגש שוערך הדין אביעד הקריא - - -

<יובל אביעד: גם אמרתי.

<עדנה הראל: הוא אמר גם שיש שתי תוספות.

<עדנה הראל: אחת ב-2א(ב) במקום "ובנוסח שיורה הממונה" יבוא: "כאמור בסעיף 2ב (ג)", זו הסיפא שתכף נדבר עליה.

<עדנה הראל: והתוספת השנייה על הנוסח המודפס היא בסעיף 2א רישא (ד): "ולעמדת הגורמים הנוגעים בעניין, ככל שתוגש לממונה".

<עדנה הראל: אלו שני השינויים מהנוסח המודפס.

<עדנה הראל: אחד משקף את הסיפא של סעיף 2א(ג) והשני את השימוע.

<לאה ורון: כשערוך הדין אביעד קרא את הנוסח של 2א, הוא קרא כמו שאת אומרת כרגע?

<עדנה הראל: וגם אמר שאלו תוספות.

אבישי ברוורמן: ולכן הצבענו על הדבר הנכון.

<עדנה הראל: אתם תמצאו את זה בפרוטוקול, חד משמעית.

<עדנה הראל: עכשיו אנחנו חוזרים ל-2ב שבו יש את המקבילה ולכן תשומת הלב שלכם נדרשת.

<עדנה הראל: בסעיף 2ב(ב) בסיפה יש קביעת שמוע והפנייה לשיקולים שבסעיף 2א(ד) וב-2ג אנחנו מגיעים לסיפא שאנחנו מבקשים להוסיף שהיא הופצה לכם בכתב ידי ולכן כתוב משרד המשפטים למעלה, אבל היא תוצר של אותן הסכמות שרק נוסחו על ידנו הבוקר.

<אתי בנדלר: לפני שעוברים לסעיף קטן (ג), אני רוצה להעיר לגבי התוספות בסעיף קטן (ב): אכן דובר על כך שתהיה זכות שימוע לגורמים הנוגעים בדבר.

<אתי בנדלר: אני מניחה ש"הגורמים הנוגעים בדבר" זה לפי שיקול דעתו של הממונה.

<מיכאל אטלן: לא, כל מי שחושב שהוא - - -

<אתי בנדלר: אני רק רוצה לומר שייתכן שבשלב הנוסח אני אדרש לשנות את זה כי הכוונה היא לעשות קול קורא לציבור ולאפשר לו שימוע.

<אתי בנדלר: אין כאן התייחסות לדרך, זאת אומרת אם אני מדברת על קול קורא לכלל הציבור שרשאי להגיש את עמדתו, הדבר לא מופיע כאן, הוא נשאר לגמרי בגדר שיקול דעתו של הממונה – אין כאן פרוצדורה, אין כאן הוראות בעניין הזה.

<אתי בנדלר: זה שעכשיו מדברים על כך זה יפה אבל זה לא מעוגן בחוק.

<אתי בנדלר: שנית, לא מדובר כאן איזה פרק זמן מינימלי יינתן לציבור כדי להשמיע את עמדותיו - - -

אבישי ברוורמן: רגע, סליחה.

אבישי ברוורמן: עורך הדין אטלן, בבקשה.

אבישי ברוורמן: היועץ המשפטי של משרד הכלכלה.

<מיכאל אטלן: זה לא מדויק לומר שזה לגמרי לפי שיקול דעת הממונה.

<מיכאל אטלן: יש פה זכות קנויה לכל מי שנוגע בדבר להשמיע את טענותיו – הממונה לא יוכל להתעלם מזה.

<מיכאל אטלן: מה שאין זה הוראות אופרטיביות איך לעשות את זה, שזה לא עניין לחקיקה ראשית.

<אתי בנדלר: כל סמכות מנהלית צריכה להיעשות בדרך ראויה.

<אתי בנדלר: אנחנו מכירים את כל ההלכות שקשורות למשפט המנהלי.

<אתי בנדלר: ועדיין יכול להיות שיש משהו שייראה לממונה שחשוב ל עשות במהירות גדולה מסיבה מסוימת, אינני יודעת למה, ואז יהיה פרסום באתר האינטרנט שאיש לא מסתכל עליו שייתן לציבור שבועיים להשמיע טענותיו.

<אתי בנדלר: מבחינת המשפט המנהלי יכול להיות שזה יהיה בסדר, אני גם לא רואה שכל כך מהר רצים לבג"ץ לעתור נגד החלטה כזאת, אבל השאלה אם זה ראוי להשאיר את זה בצורה כזאת.

<מיכאל אטלן: אפשר הכול.

<מיכאל אטלן: אני רק אומר שזה יכול דווקא להזיק כי אם אני מגביל את זה לשבועיים - - -

<אתי בנדלר: אני לא רוצה להגביל את זה, זה בדיוק העניין: ברגע שאתה לא קובע שום הוראות בחוק, אתה לא מתווה את הדרך שבה תינתן זכות השימוע, יכול להיות שזה ייעשה בדרך כזאת או בדרך אחרת.

<מיכאל אטלן: אני נותן יותר.

<מיכאל אטלן: אם אתם רוצים להיכנס לרזולוציות כאלו – תיכנסו, אבל אני נותן פה יותר כי זה אומר שעד שהממונה לא קובע סופית, יש זכות להביע דעות.

<יאיר זילברשטיין: אני רוצה להדגיש שהפרוצדורה הזאת מתבצעת גם היום, אנחנו לא משנים אותה.

<יאיר זילברשטיין: יש היום פרוצדורה בהוראות שקבע הממונה ומפורסמות באתר האינטרנט שלו.

<יאיר זילברשטיין: על פי ההוראות האלה, כל פעם שהוא - - -

אבישי ברוורמן: מר גולדשטיין מנופף - - -

<יאיר זילברשטיין: הוא מפרסם את זה גם באתר של מכון התקנים, גם באתר שלו, ונותן 30 יום לכולם להגיב.

<יאיר זילברשטיין: בכוונה לא הנסנו פה אם יהיו 30 יום כמו בהוראה, או 50 יום, אלא החלטנו להשאיר את ההוראה כמו שהיא עד היום.

אבישי ברוורמן: תודה.

<אילן כהן: אני הדירקטור הטכני בחברת ITL שהיא מעבדה פרטית מוסמכת - - -

אבישי ברוורמן: אתה ומר גמליאל מאותה חברה?

<אילן כהן: אני עובד של החברה.

<אילן כהן: אני רוצה להוסיף עוד מילה - - -

אבישי ברוורמן: בקצרה בנושא אחר.

<אילן כהן: משפט קצר בנושא הזה.

<אילן כהן: בדומה לנושא של הצעצועים, כמעבדה פרטית אנחנו רוצים לבקש דבר מאוד פשוט: הזכרת המעבדות המוסמכות הפרטיות בחוק.

<אילן כהן: זה המיקוד של הבקשה ולא יותר מזה.

אבישי ברוורמן: רבותי כל היועצים המשפטיים – בטח יש פה 30 – אתם תומכים בזה?

מיכל בירן: למה להזכיר את זה בחוק?

<אופיר גמליאל: אנחנו מעבדה מאושרת על-ידי משרד התמ"ת לבדוק לפי תקינה ישראלית.

<אופיר גמליאל: בכל מקום - -

<עדנה הראל: אתם מעבדה מוסמכת, אני מניחה.

<אופיר גמליאל: כן, על-ידי משרד התמ"ת.

<אופיר גמליאל: אנחנו מעבדה מאושרת על-ידי גרישה דייטש ממשרד הכלכלה לבדוק את מידת תאימותם של מוצרים לתקינה ישראלית.

<אופיר גמליאל: בכל סעיף שמופיעה בו המילה מעבדה - - -

<עדנה הראל: אנחנו לא נמצאים כרגע בחוק התקנים אלא בפקודת הייבוא והייצוא שעניינה בהפעלת סמכות שר התמ"ת להסדיר את הייבוא למדינת ישראל.

<עדנה הראל: ככזה, מדובר באישורים שהם מטעם המדינה, בין אם הם ניתנים על-ידי המשרד עצמו או בין אם על-ידי מי הסמיך השר, לפי העניין.

<עדנה הראל: היו בעניין הזה בעבר עתירות לבג"ץ בדרישה שהשר יהיה מחויב להיעזר בכל המעבדות האפשריות.

<עדנה הראל: העתירות האלה נדחו מכיוון שהממשלה הסבירה שמדובר פה בפעולה שלטונית של הפעלת סמכויות לפי פקודת הייבוא והייצוא ולא בפעולה לפי סעיף 12 לחוק התקנים, שם יש הגדרות של מעבדה מאושרת ומי שעומד בדרישות של הממונה על התקינה.

אבישי ברוורמן: אני מודה לך עורכת הדין הראל, הבהרת שזה לא הנושא כרגע.

<עדנה הראל: לכן, כאן אנחנו מדברים על השארת שיקול הדעת לשר.

אבישי ברוורמן: הדברים האלה יעלו בעתיד.

אבישי ברוורמן: אנחנו מתקדמים?

אבישי ברוורמן: סיימנו את הסעיף?

<אתי בנדלר: לא, לא.

<אתי בנדלר: סעיף קטן (ג) עכשיו.

אבישי ברוורמן: בבקשה, אדוני.

<יובל אביעד: "(ג) פרסם הממונה הנחיות ערב יום התחילה כי נדרש ממי שמייבא טובין או מבקש לייבא טובין לתת תצהיר בדבר התאמה להוראות תקן רשמי לפי סעיף זה, תעמוד הנחיה זו בתוקפה והתצהיר יינתן לממונה לפי הנוסח שיורה עליו הממונה לפי סעיף 2א(ב).

<יובל אביעד: ".

<יובל אביעד: עכשיו אני קורא את התוספת שבכתב היד: "ואולם רשאי הממונה להורות שיינתן תצהיר כאמור גם לכל אחד מאלו אשר יפעלו על פי הנחיות הממונה: (1) עובדי משרד ממשלתי שהסמיך, בהסכמת השר הממונה עליהם; (2) עובדי תאגיד שהוקם לפי חוק, שמטרתו להבטיח רמה נאותה של טיב מוצרים, ובלבד שהוסמך לכך על-ידי שר הכלכלה ושר האוצר; הסמכת תאגיד כאמור תעשה לתקופה שלא תעלה על שלוש שנים ורשאים השרים להאריך את ההסמכה בשתי תקופות נוספות.

<יובל אביעד: ".

<עדנה הראל: הערה אחת שהעירו לנו תוך כדי הקריאה במקום המילה "שהוקם" שרשומה בדף אצלכם צריכה להיות המילה "הפועל" מכיוון שמכון התקנים אמנם - - - אבל הוא הוא היה קיים כחברה עוד קודם קביעת החוק.

<אתי בנדלר: אתם רוצים להסביר את המשמעות של התוספת?

<יובל אביעד: ברישא של סעיף (ג) מדובר על כך שהתצהירים, ככלל, יועברו לבדיקת הממונה, אבל מכיוון שהיום התצהירים נבדקים על-ידי מכון התקנים ואולי יתברר שיש צורך להרחיב את מערך הבדיקות לא רק על-ידי הממונה על התצהיר אלא גם על-ידי גופים אחרים, אז הגופים שהכי מתקרבים הם או גופים שעוסקים בזה בממשלה כמו המכס או גופים בתוך הדין המקים אותם יש התייחסות לבדיקה של טיב מצרכים, לתקינה.

<יובל אביעד: למעשה, זה מכון התקנים כרגע ויכול להיות שיש גופים נוספים.

<יובל אביעד: אז לשרים יש אפשרות להסמיך אותם בהסמכה שתעמוד בתוקף לא יותר משלוש שנים ואפשר להאריך את זה לשתי תקופות נוספות – סליחה, לתקופות נוספות.

<אתי בנדלר: לתקופות נוספות, זאת אומרת ללא הגבלה כלשהי.

<אתי בנדלר: אני רוצה לוודא שאנחנו מדברים כאן על הסמכה לצורך בדיקת תצהיר, לא לצורך בדיקות התאמה.

<יובל אביעד: נכון, את צודקת.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: יש הערות?

אבישי ברוורמן: אין הערות.

אבישי ברוורמן: נא להקריא את סעיף קטן (ד).

<יובל אביעד: "(ד) אין בהוראות סעיף 2א וסעיף זה כדי לגרוע מסמכויות של רשות מוסמכת לעניין הסדרת ייבוא טובין אשר בתחום סמכותה מצויים הטובין הטעונים הסדרה; ואין בהן כדי למנוע מרשות מוסמכת לדרוש תצהיר בדבר התאמת הטובין לתקן, כולו או חלקו, כאמור בסעיף קטן (ב) ובשינויים המחויבים, לצורך מתן רישיון או אישור יבוא; לעניין זה, "רשות מוסמכת" – כהגדרתה בצו פיקוח או רשות אחרת שנקבעה בצו פיקוח לעניין הסדרת ייבוא טובין אשר בתחום סמכותה מצויים הטובין הטעונים הסדרה או הענקת רישיון ייבוא או אישור ייבוא.

<יובל אביעד: ".

<יובל אביעד: אני אסביר.

<יובל אביעד: אם מסתכלים על צו ייבוא חופשי שהותקן מכוח פקודת ייבוא וייצוא סעיף 2, אנחנו יכולים לראות שבתוספות ליד כל פרט מכס, יש את הרשות שאמונה על מתן האישור או הרישיון.

<יובל אביעד: לרוב אנחנו נמצא דרישות לאישור ת"ר שלמעה נבדקות במכון התקנים באמצעות הוראות שקבע הממונה על התקינה אבל יש רשויות מוסמכות אחרות, למשל, אגף הרוקחות שלא קשור לתחום התקינה, משרד התחבורה לעניין דברים שקשורים באכיפת המשרד הרלוונטי.

<יובל אביעד: מאוד חשוב לשמור על הסמכויות של אותן רשויות מוסמכות ולא להגיד שההסדר שאנחנו יוצרים לעניין תקינה יחול גם עליהם.

<יובל אביעד: אנחנו רוצים לאפשר להם את שיקול הדעת שלהם בעניין.

<יובל אביעד: אם הם ירצו להצטרף להסדר שלנו – הם יוכלו לעשות את זה לפי סעיף (ב) בשינויים המחויבים.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: אם ככה, סיימנו את הסעיפים, יש לנו שניים - - -

<אתי בנדלר: אני מציעה אדוני שאם אין הערות על סעיף 2ב – להצביע עליו עם כל התיקונים.

אבישי ברוורמן: כן.

אבישי ברוורמן: רבותי, מי בעד 2ב?

אבישי ברוורמן: מי נגד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 2ב – פה אחד

אבישי ברוורמן: פה אחד.

אבישי ברוורמן: רן, לא הצבעת.

רן כהן: בדרך כלל אני מצביע נגד.

אבישי ברוורמן: נא להמשיך להקריא.

<יובל אביעד: "(2) בסעיף 3, בכל מקום, במקום "שר התעשייה" יבוא "שר הכלכלה"; (3) בסעיף 4, במקום "ששר התעשייה" יבוא "ששר הכלכלה"; (4) בסעיף 6, בכל מקום, במקום "שר התעשייה" יבוא "שר הכלכלה";".

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיפים (2), (3) ו-(4) – פה אחד

אבישי ברוורמן: פה אחד אושר.

<אתי בנדלר: אם כך, אדוני, אני חושבת שצריך לחזור אחורה לכל הסעיפים שטרם אושרו בחוק התקנים.

אבישי ברוורמן: נעשה את זה במהירות, עם התוספות.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<יובל אביעד: בסעיף 1 בהגדרות בפרק א' ישנה הגדרת "עוסק" שלא אושרה בוועדה ואנחנו מבקשים לאשר: ""עוסק" – מי שמבצע אחת או יותר מהפעולות המנויות בסעיפים 9(א) ו-(א1);";".

<יובל אביעד: סעיף 9(א) ו-(א1) לחוק התקנים אומר שלא ייצר אדם מצרך שאינו עומד בהוראות תקן רשמי – לא ייצר, לא ייבא, לא ימכור – ויש פרוט של הפעולות.

<יובל אביעד: סעיף (א1) מדבר על תחזוקה – לא יתחזק.

<יובל אביעד: הסעיף הזה לא אושר מכיוון שלעניין פרק העיצומים הכספיים נאמר שיכול להיות שיש בעייתיות בהכללה של המונח הגדרת עוסק.

<יובל אביעד: לכן מה שעשינו בפרק של העיצומים הכספיים, אם קוראים אותו, יש פירוק של המילה "עוסק" לפעולות עצמן כדי לראות איפה אנחנו מרחיבים את פעולת העוסק לכל הפעולות ואיפה יש רק מעט מהפעולות.

<יובל אביעד: מכיוון שזאת הגדרה כללית שגם חוזרת על עצמה לא רק בפרק של העיצומים הכספיים אלא גם בפרקים של הודעות וחיוב ואחריות עוסק, אנחנו מבקשים שההגדרה תישאר כללית "עוסק", ובפרק של העיצומים נפרוט את זה - - -

אבישי ברוורמן: יש איזו התייחסות לנושא הזה?

אבישי ברוורמן: נראה לי הגיוני.

אבישי ברוורמן: עורכת הדין בנדלר, אנחנו נצביע על כל הדברים ביחד?

<אתי בנדלר: אני מציעה שנציע על כל נקודה בנפרד.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד אישור הגדרת "עוסק" – פה אחד

אבישי ברוורמן: אושר פה אחד.

אבישי ברוורמן: נא להמשיך הלאה.

<אתי בנדלר: עכשיו יש מספר תוספות שהמשרד מבקש להוסיף.

<אתי בנדלר: אני מציעה שאת תציגי אותן, עדנה, או שאתה אביעד.

אבישי ברוורמן: עדנה, אנחנו לא שומעים אותך.

אבישי ברוורמן: הוויכוח ההיסטורי בינך לבין אתי לא קיים היום, אתן בהסכמה.

<אתי בנדלר: כי עשינו הרבה מאוד הכנות.

אבישי ברוורמן: אביעד, תן לעדנה להתבטא – אני רגיל אליה.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<עדנה הראל: קודם כל, אנחנו מבקשים להוסיף שתי פסקאות לעניין העיצומים: בפסקה (16) בסעיף 2.

<אתי בנדלר: הפסקנו את פסקה (16) באמצע.

<אתי בנדלר: עניינה באמצעי אכיפה מנהליים.

<אתי בנדלר: הסימן הראשון הוא הטלת עיצום כספי.

<אתי בנדלר: הוועדה אישרה חלק מהסעיפים ואז עברנו לפקודת הייבוא והייצוא.

<אתי בנדלר: בסעיף הזה הגענו עד סעיף 16(ד) החדש וצריכים להתחיל מסעיף 16(ה) שנמצא בעמוד 18.

<אתי בנדלר: אבל לפני כן יש תוספות בסעיפים שכבר אושרו אבל לא מדובר ברביזיה – מדובר בתוספות.

<עדנה הראל: אם הולכים לפי הסדר אז יש עוד סעיף שלא אושר.

אבישי ברוורמן: סעיף 14 לגבי תו תקן?

<עדנה הראל: בדיוק, לגבי המחירון.

אבישי ברוורמן: אז בואו נחזור אחורה רבותי לסעיף 14.

<אתי בנדלר: פסקה (14), נכון.

<אתי בנדלר: יש כאן שינויים מוצעים בהתאם להערות שהושמעו כאן.

<אתי בנדלר: אני מזכירה לוועדה על מה הייתה המחלוקת: אני המלצתי לוועדה שקיבלה את העמדה לפיה כל תשלום שבעצם חובה על הציבור לשלם למכון, כי במובן זה הוא היחידי המבצע פעולות מסוימות על פי דין, הקביעה של המחיר או השכר, כפי שנאמר בחוק, בעד אותן פעולות תהיה בתקנות של השר באישור הוועדה.

<אתי בנדלר: בסופו של דבר היו ברורים סביב העניין הזה ועכשיו גברת הראל תציע את הנוסח שלפחות עלי הוא מקובל.

<עדנה הראל: יובל יקריא את זה.

אבישי ברוורמן: עורך הדין אביעד, נא להקריא את הנוסח שהוסכם על כולנו.

<יובל אביעד: אם גברתי מתכוונת למרכז לגביית קנסות - - -

<אתי בנדלר: לא, לא.

<יובל אביעד: "(14) בסעיף 12ג – (א) במקום האמור בסעיף קטן (ב) יבוא "השכר ישולם בהתאם למחירון שיקבע המכון באישור שר הכלכלה".

<יובל אביעד: (ב) אחרי סעיף קטן (ב) יבוא: "(ב1) על אף האמור בסעיף קטן (ב), המכון יציע לשר מחירון לעניין שכר שישולם בעד היתר לסמן בתו תקן לפי סעיף 9(ב), בעד בדיקת התאמה לתקן רשמי אשר המכון הוא היחיד לפי דין המוסמך לבצעה, או בעד כל פעולה אחרת אשר המכון הוא היחיד לפי דין המוסמך לבצעה; השר יהיה רשאי לאשר בצו את המחירון המוצע או לאשרו בשינויים ורשאי הוא, לעניין הצעה לעדכון שכר לפעולה הקבוע בצו בר-תוקף – לאשרו, לאשרו בשינויים או לדחות מחירון מוצע; השר ייתן את החלטתו בתוך שלושה חודשים מיום הגשת המחירון לשר; צו כאמור טעון אישור של ועדת הכלכלה של הכנסת.

<יובל אביעד: (ב2) הגיש המכון לשר את המחירון המוצע כאמור בסעיף קטן (ב1), יהיה רשאי המכון לקבל שכר לעניין זה לפי המחירון שהמליץ לשר עד לכניסתו לתוקף של צו כאמור בסעיף קטן (ב1) או למשך שנים עשר חודשים, לפי המוקדם מבין שניהם; האמור בסעיף קטן זה לא יחול על הצעה לעדכון שכר לפעולה של המכון אשר נדחתה בידי השר; לעניין מחירון שהוגש על ידי המכון לאישור השר קודם ליום התחילה, יתחיל מניין שנים עשר החודשים ביום התחילה.

<יובל אביעד: (ב3) קיבל המכון שכר לאחר יום התחילה לפי הוראת סעיף קטן (ב2) והשכר שקיבל גבוה מן השכר שנקבע בצו שאושר לפי סעיף קטן (ב1), ישיב המכון את הפרש השכר כאמור למי ששילם, בתוך 60 ימים מיום כניסתו לתוקף של צו כאמור; לא השיב המכון את הפרש השכר תוך 60 ימים מיום כניסתו לתוקף של הצו כאמור, ייווספו להפרש השכר הפרשי הצמדה וריבית כהגדרתם בחוק פסיקת ריבית והצמדה, התשכ"א–1961‏ (בחוק זה – הפרשי הצמדה וריבית), מיום חלוף 60 הימים כאמור, ועד ליום ההשבה.

<יובל אביעד: (ב4) לא הציע המכון מחירון כאמור בסעיף קטן (ב1), בחלוף תקופה שנתן השר בהודעה בכתב למכון בעניין זה, יהיה רשאי השר לקבוע בצו את המחירון לעניין הפעולות האמורות באותו סעיף; צו כאמור טעון אישורה של ועדת הכלכלה של הכנסת.

<יובל אביעד: ".

<אתי בנדלר: אני מציעה שתסביר את העקרונות לפחות לגבי החזרת הסכומים.

<אתי בנדלר: אני חושבת שזה לא מספיק.

<יובל אביעד: בסעיף קטן (ג) במקום המילים "והוא אינו", יבוא: "יפורסם באתר האינטרנט של המכון וכן הוא".

<אתי בנדלר: תסביר את העקרונות.

<יובל אביעד: בסעיף 12(ג) המקורי בחוק התקנים נקבע כי הוועד הפועל של המכון הוא שקובע את המחירון והשר אמור לאשר אותו.

<יובל אביעד: המחירון כולל מספר פריטים שונים: זה יכול היות מחיר לתקן, בדיקת התאמה לתקן, עבור בדיקת תצהירים ועוד שירותים שהמכון נותן.

<יובל אביעד: בתיקון הזה הפרדנו בין פעולות ייחודיות שהמכון עושה ומוסמך לעשות אותן כמו בדיקת התאמה לתקן או תקן מחייב או בדיקות אחרות שהן בתקנות של משרדי ממשלה נוספים.

<יובל אביעד: בגלל שהמכון הוא מונופול, אנחנו רוצים לקבוע את המחירון בצורת צו שיאושר גם בוועדת הכלכלה, לאחר שהמכון מגיש לאישור השר את המחירון.

אבישי ברוורמן: מה ביקש להוסיף עורך הדין אטלן?

<יובל אביעד: מיכאל ביקש להדגיש שזה מונופול על פי דין.

<יובל אביעד: במקרה שאנחנו קובעים בצו, יש את הצורך להשיב סכומים מכיוון שעד שהשר יאשר את המחירון שהציע לו המכון ויעביר את זה לוועדת הכלכלה לצורך קביעת הצו, בזמן הזה המכון צריך להמשיך לעבוד, לכן ישנם סעיפים שאומרים שהוא יכול להמשיך לעבוד אבל במידה והמחיר יהיה יותר גבוה – הוא יצטרך להשיב למי ששילם בכפוף לריבית והצמדה וזאת רק אם הוא יאחר לאחר ה-60 ימים שנתנו לו.

<אתי בנדלר: אני רוצה להדגיש שתי נקודות.

<אתי בנדלר: קודם כל, המשרד קיבל את העיקרון שהוועדה קבעה שבכל מקרה שהמכון מהווה מונופול על פי דין השכר שישולם לו ייקבע בצו באישור ועדת הכלכלה.

<אתי בנדלר: כשאני אומרת מונופול על פי דין אני מתכוונת לכך שיש מקרים שהמכון הוא יחידי שיש לו מעבדה לבדיקת מוצר או מצרך מסוים.

<אתי בנדלר: העובדה שהוא היחידי שיש לו מעבדה לא הופכת אותו – כך נמסר לי – למונופול על פי דין אלא כמו שיש מעבדות מסוימות שיש רק לטכניון או לגורמים אחרים - -

אבישי ברוורמן: אפילו לאוניברסיטת בן גוריון.

<אתי בנדלר: אדוני, הקמת שם מעבדה?

<אתי בנדלר: - - במקרה הזה הם יהיו רשאים לגבות כל מחיר שייקבע על ידם ויאושר על ידי השר.

<אתי בנדלר: דבר שני, נשאלה השאלה: מה קורה בינתיים?

<אתי בנדלר: הם מציעים לשר מחיר מסוים עבור שירותים, השר שוקל ועושה את הבדיקות שלו – נותנים לו שלושה חודשים כדי לשקול אם הוא מוכן לאשר או לא.

<אתי בנדלר: לצורך העניין, נניח שלכתחילה הוא לא מוכן לאשר מחיר מסוים: הוא מדיין עם המכון, אולי מציעים לו מחיר אחר.

<אתי בנדלר: בסופו של דבר הוא מגבש הצעה לצו שאותה הוא מעביר לאישור ועדת הכלכלה.

<אתי בנדלר: מה קורה בינתיים עם הסכומים?

<אתי בנדלר: המכון, כפי שצוין כאן, צריך להמשיך לעבוד והוא גובה כסף.

<אתי בנדלר: אבל בדיעבד מסתבר שהוא גבה סכום גבוה משאושר לו או שהשר לא הסכים לסכומים הללו או שהשר חשב שהסכום ראוי אבל בעקבות דיונים בוועדת הכלכלה הסתבר שהסכום גבוה מדי – אז אומרים למכון שהוא צריך להחזיר את העודף למי ששילם.

<אתי בנדלר: כאן, משום מה – ואני לא מבינה מדוע – אומרים כך: אם אתה מחזיר את העודף בתוך 60 ימים מיום שאושר הצו שמפחית את הסכומים, הם יוחזרו בערכים נומינליים, גם אם חלילה נגיע לאינפלציה וערך הכסף ירד.

<אתי בנדלר: מציעים כאן בחוק לתת רשות לתאגיד להחזיר סכומים בערכים נומינליים.

<אתי בנדלר: אני מוכרחה להגיש שאני לא זוכרת דבר כזה בחקיקה החדשה.

<אתי בנדלר: מילא שאומרים ללא ריבית – הריביות לפי חוק פסיקת ריבית והצמדה הן ריביות מאוד נמוכות שלא מאפשרות התעשרות חלילה אלא בסך הכול - - -

אבישי ברוורמן: טוב, מה היית עושה?

<אתי בנדלר: אני חושבת שבכל מקרה כזה צריכים להחזיר סכומים לצרכנים ששלמו ביתר בתוספת הפרשי הצמדה וריבית .

<אתי בנדלר: אינני מבינה את ההפרדה הזאת בין 60 הימים הראשונים לבין הימים שלאחר מכן.

אבישי ברוורמן: לעורכת הדין בנדלר יש הערה - - -

<אתי בנדלר: יש לי עוד הערה קטנה נוספת.

<יורם סמואל: אני עורך דין מטעם מכון התקנים.

<יורם סמואל: מדובר לא בסכומים ששולמו ביתר.

<יורם סמואל: בעת שהם שולמו – הם שולמו כדין.

<יורם סמואל: אם לאחר מכן השר או הוועדה יחשבו שהסכומים מוגזמים, אז באמת צריך להשיב אותם, אבל הריבית וההצמדה לפי חוק פסיקת ריבית והצמדה הן בעצם על מי שלא עומד בהתחייבות שלו: אם הוא לא עמד במועד מסוים – הוא משלם את זה באיחור.

<יורם סמואל: זאת ריבית של - - -

<אתי בנדלר: זה ממש לא מדויק.

<יורם סמואל: - - - אין אפשרות לשמור על ערך הכסף הזה כשהוא מוחזק אצלך.

<יורם סמואל: המכון צריך לפעול לפי סכומים שהוא - - -

<אתי בנדלר: אדוני, גם רשות המיסים, שמשלמים לה במקדמות, אף אחד לא מתנדב לשלם מקדמות מעבר למה שהוא צריך לשלם.

<אתי בנדלר: אבל אם מסתבר, בסופו של דבר, כשעושים תיאום מס שמגיעים סכומים ששולמו בית – הרשות מחזירה את זה בתוספת הפרשי הצמדה וריבית - - -

אבישי ברוורמן: מכיוון שאנחנו בעד הצרכנים - - -

<אתי בנדלר: וכך זה בביטוח הלאומי וכך זה בכל רשויות המדינה.

רן כהן: לא צרכנים.

רן כהן: זה לקוחות – לא צרכנים.

אבישי ברוורמן: צרכן זה לקוח.

רן כהן: אתי, זה נכון גם לשני הכיוונים?

רן כהן: כלומר, גם במידה והייתה עלייה במחיר אבל בינתיים שולם פחות?

<אתי בנדלר: אין הוראה מפורשת אבל אני חושבת שזה הגון לקבוע הוראה הדדית.

אבישי ברוורמן: יש פה באמת שאלה.

אבישי ברוורמן: אני רוצה למצוא לזה פתרון – אני מציע הקשבה, תנשמו עמוק שתיים-שלוש דקות ותציעו לנו פתרון.

<דני גולדשטין: רוב העלויות שלנו, רוב התשומות זה משכורות: מעל 80-70 אחוז.

<דני גולדשטין: אינפלציה לא תלויה במכון התקנים ולא תלויה במשכרות, היא תלויה בהרבה אלמנטים נוספים שמתנהלים.

<דני גולדשטין: גם זמן האישור לא תלוי במכון התקנים – השר יכול למשוך שלושה חודשים והוועדה יכולה למשוך את כל תשעת החודשים.

<דני גולדשטין: אנחנו יכולים להיות פתאום מוכים באחוז אינפלציה גבוה שבכלל לא באשמתנו ובכלל לא שייך לעלויות שגבינו או ששילמנו.

<דני גולדשטין: לכן יכול להיות שכתוצאה מהתהליך הזה המכון ניזוק ללא קשר למה שהוא התכוון לעשות.

אבישי ברוורמן: נקודה טובה.

<מיכאל אטלן: אני הייתי משאיר את זה ככה כדי לא להכניס שיקולים מן הסוג הזה גם בשיקולי השר, אם לאשר את התעריף או לא.

<אתי בנדלר: אני מציעה בכל זאת לא לקבוע תקדים אלא אם כן גברת הראל שהלכה לברר כיצד רשות המיסים מחזירה כספים - - -

אבישי ברוורמן: חשובה לי עמדת רשות המיסים בנושא.

<אתי בנדלר: ההערה השנייה היא לסעיף קטן (ב)(4) שאומר מה קורה אם המכון לא מציע לשר מחירון.

רן כהן: למיטב זכרוני, המכון חייב על פי חוק להגיש מחירון והוא עומד בזה.

רן כהן: הגשנו מחירון לפני למעלה משנה ועוד לא קיבלנו תגובה עליו.

<אתי בנדלר: אני מסכימה אתך.

<אתי בנדלר: אם כך, אין צורך בסעיף קטן (ב)(4), אבל אני מבינה שרוצים בכל זאת לאפשר לשר לומר למכון: לא הגשתם לי מחיר לגבי פעולה מסוימת שאתם הרשאים היחידים על פי דין לבצע אותה – אנא הגישו לי מחירון כי אם לא אני אקבע את המחיר.

<אתי בנדלר: זה מה שכתוב כאן אבל כתוב: "רשאי השר" – אני מציעה שמקרה הזה תהיה סמכות חובה כי לא יתכן שלגבי פעולות מונופוליסטיות - - -

רן כהן: 25 שנים לימדתם אותי שכאשר כתוב "רשאי" זה למעשה "חייב".

רן כהן: עכשיו יש שינוי?

רן כהן: הכנסת השתנתה?

רן כהן: זה לא נכון, אטלן?

<אתי בנדלר: אני מציעה שבמקרה הזה יהיה כתוב בפירוש "ייקבע השר".

<אתי בנדלר: אתה יודע, לימדו אותך נכון – אבל זה לא כל מה שלימדו אותך.

אבישי ברוורמן: התקבל.

אבישי ברוורמן: רבותי, נתקדם.

<מיכאל אטלן: האנלוגיה לרשות המיסים מפריעה לי כי רשות המיסים לא עושה פעולות ואין לה עלויות ותקורות מהסוג שיש למכון.

<מיכאל אטלן: זה לא בדיוק אותו דבר - - -

אבישי ברוורמן: עורך הדין אטלן, אתה מתייחס להערה של המנכ"ל מר גולדשטיין שאם יש משתנים אקסוגניים כמו אינפלציה, אז אתה צריך גיבוי לכך.

<אתי בנדלר: אני מאוד חוששת מקביעת תקדים שאני לא מכירה – אני לא מכירה את כל חוקי מדינת ישראל, אני מצהירה מראש – מבחינתי נראה לי שזאת פעם יחידה שמאפשרים להחזיר לציבור כספים ללא הפרשי הצמדה וריבית.

<אתי בנדלר: אני לא מכירה – אם תמצאו תקדים לכך אני ארכין את ראשי.

<אתי בנדלר: אני לא חושבת שיש בחקיקה ב-15 השנים האחרונות איזשהו מקרה שמחזירים כספים בערכים נומינליים.

אבישי ברוורמן: לאור דברי עורכת הדין בנדלר – היא המנוסה ביותר: היא המשנה ליועץ המשפטי של הכנסת – הבעיה כאן היא שמצד אחד אנחנו עושים פעולות למען הלקוחות ופה אנחנו אומרים שאנחנו מגנים על המכון מפני אינפלציה ודברים אחרים אבל על הלקוחות אנחנו לא מגנים.

אבישי ברוורמן: עדנה, יש פתרון?

אבישי ברוורמן: מה אנחנו עושים פה - - -

<עדנה הראל: אני לא בטוחה שההקבלה - - -

<אתי בנדלר: לא רשות המסים.

<אתי בנדלר: אמרתי שתראו לי מקרה בחקיקה ב-15 השנים האחרונות שמאפשרים לגוף להחזיר כספים ללא הפרשי הצמדה וריבית, בערכים נומינליים.

אבישי ברוורמן: אם אין – לא כדאי שאתם תהיו הראשונים.

<יורם סמואל: טענתנו היא שבעת שהסכום נקבע – הוא נקבע כדין.

<יורם סמואל: זה שהשר, לאחר מכן, החליט לקבוע סכום נמוך יותר - - -

רן כהן: או גבוה יותר.

<יורם סמואל: לפי הניסוח הוא לא יכול לקבוע סכום גבוה יותר – הוא יכול לאשרו, הוא יכול להפחיתו.

רן כהן: כפי שאני מכיר את השר הזה – הוא יכול לקבוע.

<יורם סמואל: לא לפי הניסוח.

אבישי ברוורמן: רגע, אם אסור אז אפשר?

אבישי ברוורמן: אמרת את זה בבדיחות או ברצינות?

רן כהן: בבדיחות.

אבישי ברוורמן: אל תבלבל את הדיון.

רן כהן: אני חוזר בי.

<אתי בנדלר: חזקה על השר שאם הוא קבע שהסכום שאתם הצעתם לו במחירון הוא גבוה מהסכום שגביתם בפועל, שהשיקולים שלו ענייניים ושהוא השתכנע שאתם הצעתם סכום שהוא גבוה ממה שראוי היה לגבות.

אבישי ברוורמן: במקרה הזה אני לא אלך לבדוק שוב, אני מקבל את עמדתה של עורכת דין בנדלר מכיוון שחשובים לי הלקוחות.

אבישי ברוורמן: עד שימונה הנגיד הבא הרושם שלי שהתהליכים האינפלציוניים הולכים להיות בעולם כי זו הדרך היחידה להוציא את העולם כולו ממיתון, אבל כרגע בתקופה הקצרה, זאת לא הבעיה המרכזית ולכן אם זה התקדים הראשון – אנחנו לא נעשה את זה פה ואני מקבל את עמדתה של עורכת הדין בנדלר ונעביר את זה בצורה הזו.

<אתי בנדלר: אם כך, ישיב המכון את הפרש השכר כאמור למי ששילם בתוספת הפרשי הצמדה וריבית כהגדרתם מיום התשלום ועד ליום ההשבה.

<דני גולדשטין: זה לא טוב - - -

אבישי ברוורמן: החיים לא טובים לפעמים.

<יורם סמואל: איך אפשר לבנות תקציב בצורה כזו?

<יורם סמואל: שנה אחרי שגובים, אם יפחיתו את הסכום ב-10%, יחזירו 10% מההכנסות של המכון לשנה?

אבישי ברוורמן: רבותי, אם יהיו בעיות, נפתור אותן.

<מיכאל אטלן: בסדר, נחייה עם זה.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: יש הערות נוספות?

אבישי ברוורמן: גברת שביו, יש לך משהו בנושא הזה?

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<עליזה שביו: המכון גובה את התשלום עבור השירות שהוא נותן והתוצר של השירות יכול להתקבל גם חודשיים, שלושה וגם חמישה חודשים אחרי התשלום.

<עליזה שביו: התשלום נגבה באופן אוטומטי על ידי המחשב בעת הגשת הבקשה.

<עליזה שביו: תהליך הטיפול בבקשה לייבוא נמשך פרטנית לכל מוצר וכל ייבוא ואת התוצאות, קרי אישור לשיווק, תעודת בדיקה של המכון יכולה להתקבל אחרי שבועיים, חודשיים וחמישה חודשים כשהתשלום בוצע מראש.

אבישי ברוורמן: ולכן?

<עליזה שביו: אני לא מכירה גוף במדינת ישראל שנותן שירות ומחייב מראש.

אבישי ברוורמן: נניח שאת יושבת בכיסא של הרביזור גרישה או של השר בנט – מה ההמלצה שלך?

אבישי ברוורמן: מה היית עושה?

<עליזה שביו: קודם כל, החיוב לא יהיה מראש.

<עליזה שביו: אני רק מחזקת רק את מה שכבוד המשנה ליועץ המשפטי אומרת על החזרים, שגם כך אנחנו מממנים - - -

אבישי ברוורמן: את מחזקת אותנו.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

<עדנה הראל: התשלום משולם מראש והשירות ניתן על ידי הגוף הציבורי מאוחר יותר הוא לדעתי רחב מאוד וזה שלא מכירים תקדימים, יכול להיות שזאת הייתה אמירה חפוזה מדי: גם בבית משפט משלמים אגרה מראש והמשפט יכול להתנהל אחר כך שנים.

אבישי ברוורמן: עורכת הדין הראל, מזמן כבר לא היה הוויכוח ההיסטורי בנדלר-הראל.

<עדנה הראל: זה לא נוגע להפרשי הצמדה וריבית – זה נוגע - - -

אבישי ברוורמן: אני יודע, נתקדם הלאה.

<אתי בנדלר: אם אין הערות נוספות, אדוני, אני מציעה שהוועדה תאשר את סעיף 12ג בנוסחו החדש עם השינויים שדובר בהם.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: מי נגד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 12ג – פה אחד

אבישי ברוורמן: אין נגד – אושר פה אחד.

אבישי ברוורמן: תודה.

<יובל אביעד: בפרק העיצומים הכספיים יש תוספת, יש דף נפרד שמונח לפני הוועדה.

אבישי ברוורמן: לאיזה סעיף אתה מתייחס?

<יובל אביעד: לסעיף 16א(א) לתיקון חוק התקנים.

<יובל אביעד: בעמוד 17, לאחר פסקה (5) המחוקה אנחנו רוצים להוסיף את התיקונים הבאים כתוספות.

<אתי בנדלר: התוספות נמצאות בנוסח החדש שחולק הבוקר.

<אתי בנדלר: בדף האחרון שכתוב עליו "תוספות".

אבישי ברוורמן: לאה, איפה התוספות?

<לאה ורון: בעמוד האחרון בנוסח המודפס.

<אתי בנדלר: כהקדמה אולי כדאי להזכיר שאנחנו מדברים על סעיף שבו מפורטות ההפרות שבגינן ניתן להטיל עיצומים כספיים.

<יובל אביעד: יש מדרג בין הסכומים של העיצומים כפי שקראנו את זה בנוסח בדיון הקודם.

<יובל אביעד: אני אקרא את התוספת.

<יובל אביעד: "1.

<יובל אביעד: בסעיף 2 להצעת החוק, פסקה (16) בסעיף 16א(א) לתיקון לחוק התקנים, התשי"ג – 1953, לאחר פסקה (6) יבוא: "(7) לא קיים את הוראת הממונה בדבר הפסקת ייצור מצרך, הפסקת מכירה או הצגה של מצרך, איסוף מצרך או החזרתו, בניגוד להוראת סעיף 10ב(א); (8) לא קיים את הוראת הממונה בדבר השמדת המצרך, בניגוד להוראת סעיף 10ב(ב).".

<יובל אביעד: אני אסביר מדוע אנו רוצים את התוספת אבל אני חייב קודם כל להודות לייעוץ המשפטי של הוועדה שהסב את תשומת לבנו ללקונה שנשארה לגבי השאלה איך לטפל בהפרה של הודעה בכתב שנתן הממונה לעוסק לבצע Recall או השמדה של מצרך.

<יובל אביעד: למעשה, אין עבירה פלילית לעניין הזה וגם לא הטלנו עיצומים כספיים ולכן נשארנו בחלל ריק מבחינת האכיפה.

<יובל אביעד: לאחר שהייעוץ המשפטי הסב את תשומת לבנו נפגשנו עם משרד המשפטים כדי לראות אם יש לנו אפשרות להכניס את זה לתוך פרק העיצומים הכספיים.

<יובל אביעד: בנוסח שקראתי הכנסנו את האפשרות של הממונה להטיל עיצום כספי בהתאם לכל הדרישות שמפורטות בפרק העיצומים הכספיים גם על הפרה של הוראת ממונה בדבר הפסקת ייצור מצרך, הפסקת מכירה או הצגה של מצרך או הוראה בדבר השמדה של מצרך.

אבישי ברוורמן: יש הערות לנושא?

אבישי ברוורמן: אני לא רואה בעיה.

אבישי ברוורמן: אתי, נצביע?

<אתי בנדלר: אפשר להצביע.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: מי נגד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 16א(א) – פה אחד

אבישי ברוורמן: אין נגד – אושר פה אחד.

אבישי ברוורמן: הלאה.

אבישי ברוורמן: חוזרים לסעיף 16ה?

<יובל אביעד: החלטת הממונה ודרישת התשלום 16ה.

<יובל אביעד: (א) הממונה יחליט, לאחר ששקל את הטענות שנטענו לפי סעיף 16ד, אם להטיל על המפר עיצום כספי, ורשאי הוא להפחית את סכום העיצום הכספי לפי הוראות סעיף 16ז.

<יובל אביעד: (ב) החליט הממונה לפי הוראות סעיף קטן (א) – (1) להטיל על המפר עיצום כספי – ימסור לו דרישה, בכתב, לשלם את העיצום הכספי (בפרק זה – דרישת תשלום), שבה יציין, בין השאר, את סכום העיצום הכספי המעודכן ואת התקופה לתשלומו; (2) שלא להטיל על המפר עיצום כספי – ימסור לו הודעה על כך, בכתב.

<יובל אביעד: (ג) בדרישת התשלום או בהודעה, לפי סעיף קטן (ב), יפרט הממונה את נימוקי החלטתו.

<יובל אביעד: (ד) לא טען המפר את טענותיו לפי הוראת סעיף 16ד, בתוך התקופה האמורה בסעיף 16ד, יראו הודעה זו, בתום אותה תקופה, כדרישת תשלום שנמסרה למפר במועד האמור.

<יובל אביעד: ".

<אתי בנדלר: צריך להוסיף בסעיף קטן (ד), אחרי המילים "בתוך התקופה האמורה בסעיף 16ד" את המילים: "או בתוך תקופה ארוכה יותר שנקבעה לפי הוראות אותו סעיף.

<אתי בנדלר: ".

אבישי ברוורמן: אביעד, יובל – מקובל?

אבישי ברוורמן: אם כך אנחנו מצביעים.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 16ה – פה אחד

אבישי ברוורמן: אושר פה אחד.

<יובל אביעד: "הפרה נמשכת והפרה חוזרת 16ו.

<יובל אביעד: (א) בהפרה נמשכת ייווסף על העיצום הכספי הקבוע לאותה הפרה, החלק החמישים שלו לכל יום שבו נמשכת ההפרה; לעניין זה, "הפרה נמשכת" – הפרת הוראה מההוראות לפי חוק זה המפורטות בסעיף 16א, לאחר שנמסרה למפר דרישת תשלום בשל הפרת אותה הוראה או לאחר שנמסרה למפר התראה מנהלית כמשמעותה בסעיף 16יב, בשל הפרת אותה הוראה וההתראה לא בוטלה כאמור בסעיף 16יג.".

<אתי בנדלר: תסביר את הסעיף.

<יובל אביעד: מדובר פה על מקרים של הפרות נמשכות או הפרות חוזרות.

<יובל אביעד: הפרה יכולה להמשיך מעבר לתקופה של זמן והיא גם יכולה לחזור על עצמה ולכן צריך לקבוע הוראות מאוד מפורטות וספציפיות מה לעשות עם הפרות כאלו.

<יובל אביעד: המטרה של הסעיף הזה להסביר מהו הסכום שייווסף על העיצום הכספי לגבי אותה הפרה.

<יובל אביעד: הסעיף אומר שזה החלק ה-50 שלו לכל יום שבו נמשכת ההפרה.

אבישי ברוורמן: ברור.

אבישי ברוורמן: הלאה.

<יובל אביעד: "(ב) בהפרה חוזרת ייווסף על העיצום הכספי הקבוע לאותה הפרה, סכום השווה לעיצום הכספי כאמור; לעניין זה, "הפרה חוזרת" – הפרת הוראה מההוראות לפי חוק זה כאמור בסעיף 16א, בתוך שנתיים מהפרה קודמת של אותה הוראה שבשלה הוטל על המפר עיצום כספי או שבשלה הורשע.

<יובל אביעד: ".

<יובל אביעד: מדובר פה על ההפרה החוזרת.

אבישי ברוורמן: ברור.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 16ו – פה אחד

אבישי ברוורמן: אושר פה אחד.

<לאה ורון: סעיף 16ז.

<יובל אביעד: סכומים מופחתים "16ז.

<יובל אביעד: (א) הממונה אינו רשאי להטיל עיצום כספי בסכום הנמוך מן הסכומים הקבועים בסימן זה, אלא לפי הוראות סעיף קטן (ב).

<יובל אביעד: (ב) השר, בהסכמת שר המשפטים ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת, רשאי לקבוע מקרים, נסיבות ושיקולים שבשלהם יהיה ניתן להטיל עיצום כספי בסכום הנמוך מהסכומים הקבועים בסימן זה, ובשיעורים שיקבע.

<יובל אביעד: ".

<יובל אביעד: מדובר בתוספת אישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

אבישי ברוורמן: אנו מקדמים את זה בברכה.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: גרישה, תומך?

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 16ז – פה אחד

אבישי ברוורמן: אושר פה אחד.

<אתי בנדלר: עד שאנחנו נגמור את הפרק הזה, יישאר עוד סעיף אחד שהוא סעיף התחילה שם מוצעות הוראות כאלה ואחרות שהוועדה תראה אותן.

<אתי בנדלר: אני מקדימה ואומרת שלגבי הפרק של העיצומים אני מבקשת שהתחילה, בין היתר, תהיה מותנית גם בכך שהותקנו תקנות הפחתה לפי הסעיף שאושר זה עתה בוועדה.

<אתי בנדלר: לא ייתכן שיש הוראות שמטילות עיצומים כספיים ואין הוראות מקבילות בתוקף שמאפשרות הפחתת אותם סכומים בנסיבות שייקבעו בתקנות.

<מיכאל אטלן: זה נכון, זה הכרחי.

<מיכאל אטלן: כך זה בוצע בחוקים אחרים שבהם לא הייתה הוראה.

אבישי ברוורמן: סיימנו את הסעיף?

<לאה ורון: כן.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

<אתי בנדלר: הייתה כבר הצבעה על הסעיף.

אבישי ברוורמן: רבותי, השר בנט חייב לעזוב אבל אנחנו נמשיך את הדיון.

אבישי ברוורמן: את הדברים המרכזיים סיימנו - - -

<אתי בנדלר: יש לי הערות, אם אדוני רוצה לשמוע, לסעיף התחילה.

אבישי ברוורמן: כמה זמן ההערות?

<אתי בנדלר: מבחינתי אפשר לעבור לסעיף התחילה ואחר כך לחזור.

אבישי ברוורמן: אז נשמע הערה לסעיף התחילה ואני אתן לכבודו לומר את דברו ונמשיך הלאה.

אבישי ברוורמן: עורכת הדין בנדלר, באיזה סעיף אנחנו?

<אתי בנדלר: בסעיף האחרון של הפרק הזה, סעיף 5.

<יובל אביעד: "פרק ב' – תחילה והוראות מעבר 5.

<יובל אביעד: (א) תחילתו של פרק זה חודשיים מיום פרסומו של חוק זה, ואולם תחילתם של סעיפים 2(8), (11) ו-(16) ו-4 לפרק זה, חצי שנה מיום פרסומו של חוק זה.

<יובל אביעד: (ב) שר הכלכלה ושר האוצר (בסעיף קטן זה – השרים) רשאים, בצו, לדחות את מועד תחילתם של סעיפים 2(8), (11) ו-(16) ו-4 לפרק זה לתקופה אחת נוספת שלא תעלה על שישה חודשים, אם נוכחו השרים, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, כי לא מתקיימים התנאים לביצוע אכיפה לפי הוראות פרק זה או שמערך האכיפה כאמור טרם החל לפעול.

<יובל אביעד: ".

אבישי ברוורמן: עורכת הדין בנדלר, את רוצה להוסיף?

<אתי בנדלר: קודם כל, נקבע כאן שהחוק, הן התיקונים לחוק התקנים והן התיקונים לפקודת הייבוא והייצוא, תחילתם תהיה חודשיים מיום פרסומו של החוק, למעט מספר סעיפים.

<אתי בנדלר: ההוראות שייכנסו לתוקפן במועד מאוחר יותר הן ההוראות שמחייבות את העוסקים לתת הודעה לממונה על תקלות או על מסוכנות במצרכים.

<אתי בנדלר: הוראה אחרת היא ההוראה המתייחסת - - -

<יובל אביעד: מסוכנות מצרך.

<אתי בנדלר: דבר ראשון, הודעה בדבר מסוכנות מצרך או הפסקת פעולות עוסק והשמדה.

<יובל אביעד: אחר כך אמצעי אכיפה מנהליים.

<אתי בנדלר: כן.

<אתי בנדלר: פסקה (16) היא כל הפרק של העיצומים הכספיים.

<אתי בנדלר: סעיף 4 זה תיקון פקודת הייבוא והייצוא.

<אתי בנדלר: לכל אלה מוצע שייכנסו לתוקף חצי שנה מיום פרסומו של החוק ושר הכלכלה ושר האוצר – וכאן אני מבקשת שזה יהיה באישור ועדת הכלכלה של הכנסת – יהיו רשאים לדחות את מועד התחילה של אותן סעיפים לתקופה אחת נוספת שלא תעלה על 6 חודשים.

אבישי ברוורמן: מקובל.

<אתי בנדלר: המקום שבו כתבתם "באישור ועדת כלכלה" לא מתאים – זה צריך להיות במקום אחר.

<אתי בנדלר: שאלתי שאלה פשוטה וייתכן שיש לה תשובה מצוינת: מה קורה אם גם בתום שנה לא בשלו התאים, לא מתקיימים התנאים לביצוע אכיפה לפי הוראות חוק זה או שמערך אכיפה כאמור טרם החל לפעול?

אבישי ברוורמן: אני חושב שהשר רוצה לענות עבור צוותו.

נפתלי בנט: השאלה היא פשוטה והתשובה פשוטה – אנחנו נהיה מוכנים.

אבישי ברוורמן: יפה.

אבישי ברוורמן: ואם לא יהיו מוכנים אז השמים יפלו – כרגע אנחנו הולכים לפי הנושא הזה.

אבישי ברוורמן: השר מתחייב – גמרנו.

<אתי בנדלר: יש גם התחייבות שתהיה מוכנות שלא ייווצר, חס וחלילה, מצב שהחוק יכנס לתוקפו ולא בשלו התנאים.

אבישי ברוורמן: כולנו כמובן יודעים שאנחנו צריכים גם סיעתא דשמיא.

נפתלי בנט: נכון.

<מיכאל אטלן: יש גם החלטת ממשלה שמחייבת גם את האוצר בכריכה הזאת בין העיצום לבין החקיקה.

אבישי ברוורמן: אז אנחנו יכולים להצביע על הסעיף הזה, סעיף התחולה?

<אתי בנדלר: בכפוף לכך שהפרק של העיצומים הכספיים, שזו אותה פסקה (16), לא תכנס לתוקפה כל עוד אין סכנות הפחתה.

אבישי ברוורמן: מיכאל, זה מקובל?

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: רבותי, מי בעד סעיף התחילה?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 5 – פה אחד

אבישי ברוורמן: פה אחד אושר.

<אתי בנדלר: לא הותקנו תקנות תחילה עד לאותו מועד – יידחה עד לכניסתם לתוקף של - - -

אבישי ברוורמן: עורכת הדין הראל, שמעת את מה שאומרת עורכת הדין בנדלר?

אבישי ברוורמן: רבותי, השר צריך לעזוב ואנחנו נמשיך.

אבישי ברוורמן: כבוד השר, אתה רוצה להוסיף מספר מילים?

נפתלי בנט: קודם כל, תודה רבה ליושב-ראש הוועדה חבר הכנסת אבישי ברוורמן שמניע את העסק הזה קדימה.

נפתלי בנט: הסיבה שאמרתי בביטחון שאנחנו נהיה מוכנים זה כי אנחנו חייבים להיות מוכנים.

נפתלי בנט: כל מי שתופס אותנו בכל פיצרייה בה אנו אוכלים – ואוכלים יותר מדי – אומר: תורידו את המחירים.

נפתלי בנט: על כל תת-סעיף קטן שאנחנו מעבירים כרגע, אני רואה כמה אגורות יורדות מהמחירים – זה מה שאנחנו עושים פה.

נפתלי בנט: שלא נתבלבל, אנחנו לא מעבירים סעיפים, אנחנו פשוט מגרדים ומורידים את המחירים ואני רואה בזה משימה לאומית ממדרגה ראשונה.

מיכל בירן: זה פשוט מופרך – אתה יודע את זה.

נפתלי בנט: אני מברך אתכם – בואו נשלים את המלאכה ואז זה עובר חזרה אלינו ואנחנו נעשה את המלאכה.

נפתלי בנט: תודה רבה.

מיכל בירן: אני אשמח שנקיים דיון בוועדת הכלכלה בעבור זמן ונראה אם זה הוריד את המחירים.

מיכל בירן: זאת טענה מופרכת לחלוטין.

אבישי ברוורמן: תעקוב אחרי כל הדברים.

אבישי ברוורמן: בדברי ימי ישראל הכול נרשם, הכול קורה ויש ועדת כלכלה עם לאה ורון ועם אתי בנדלר.

אבישי ברוורמן: כמו שגרישה הוא הממונה ההיסטורי, כך ועדת הכלכלה נשארת.

אבישי ברוורמן: עורך דין אביעד, קדימה.

<יובל אביעד: "סכום מעודכן של העיצום הכספי 16ח.

<יובל אביעד: (א) העיצום הכספי יהיה לפי סכומו המעודכן ביום מסירת דרישת התשלום, ולגבי מפר שלא טען את טענותיו לפני הממונה כאמור בסעיף 16ד – ביום מסירת ההודעה על כוונת החיוב; הוגש ערעור לבית משפט לפי סעיף 16טז(א) ועוכב תשלומו של העיצום הכספי בידי הממונה או בידי בית המשפט – יהיה העיצום הכספי לפי סכומו המעודכן ביום ההחלטה בערעור או בערעור, לפי העניין.

<יובל אביעד: (ב) סכומי העיצום הכספי הקבועים בסעיף 16א יתעדכנו ב-1 בינואר בכל שנה (בסעיף קטן זה – יום העדכון), בהתאם לשיעור עליית שינוי המדד הידוע ביום העדכון לעומת המדד שהיה ידוע ביום העדכון בשנה שקדמה לו; הסכום האמור יעוגל לסכום הקרוב שהוא מכפלה של 10 שקלים חדשים; לעניין זה, "מדד" – מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

<יובל אביעד: (ג) הממונה יפרסם ברשומות הודעה על סכומי העיצום הכספי המעודכנים לפי סעיף קטן (ב).".

<אתי בנדלר: לא העליתי את זה בישיבות המוקדמות מפאת שכחה, אבל אני מציעה שהעדכון הראשון יהיה ב-1 בינואר 2015 כי אין טעם כבר עכשיו להגדיל את העיצומים ב-1 בינואר כשהחוק – אני חושבת שכך וכך החוק לא ייכנס לתוקפו לפני ולכן אני חוזרת בי מהערתי.

אבישי ברוורמן: תודה.

<אתי בנדלר: אם אין הערות אז אפשר להצביע.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 16ח – פה אחד

אבישי ברוורמן: אושר פה אחד.

אבישי ברוורמן: נא לקרוא הלאה.

<יובל אביעד: "המועד לתשלום העיצום כספי 16ט.

<יובל אביעד: המפר ישלם את העיצום הכספי בתוך 45 ימים מיום מסירת דרישת התשלום כאמור בסעיף 16ה.

<יובל אביעד: ".

<יובל אביעד: נעתרנו לבקשת הייעוץ המשפטי והוועדה ושינינו ל-45 יום.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 16ט – פה אחד

אבישי ברוורמן: בעד, בעד – פה אחד.

<יובל אביעד: הפרשי הצמדה וריבית - - -

<אתי בנדלר: זה קשור לסעיף 16יא שאני מקווה שיימחק ואז לא תהיה שאלה.

אבישי ברוורמן: אנחנו בסעיף 16י.

<אתי בנדלר: אני רוצה להוסיף משהו לגבי הסעיף שעכשיו מדברים עליו והוא קשור לסעיף של פקודת המיסים (גבייה): מדי חוק שבו מוצע לגבות סכומים לפי פקודת המיסים (גבייה), אני מציעה לוועדה לשקול אם אכן יש מקום וראוי לאשר גביית סכומים באמצעות אותה פקודה ולא באמצעות החוק לגביית קנסות שמצד אחד מציע סל כלים גדול יותר לגביית סכומים, אבל מצד שני ההליכים לגביית הסכומים מוסדרים יותר מאשר לפי פקודת המיסים (גבייה), כך למשל, לא ניתן לגבות בלי לשלוח התראה למי שטרם שילם את חובו ועוד.

<אתי בנדלר: זה רלוונטי כי חוק המרכז לגביית קנסות הוא כמובן חוק מתקדם בהרבה מפקודת המיסים (גבייה), שלפי השם כבר אפשר להבין שזו פקודה מנדטורית שנותנת אמצעי גבייה די דרקוניים וקשים בידי השלטון.

<אתי בנדלר: גם חוק המרכז לגביית קנסות הוא חוק שנועד לגביית קנסות לשלטון, כאמור, אבל הוא רק הרבה יותר מוסדר.

<אתי בנדלר: בין היתר הוא קובע שם סמכות לפרוס חוב לתשלומים.

<אתי בנדלר: פקודת המיסים (גבייה) איננה נותנת סמכות לפרוס תשלומים.

<אתי בנדלר: לכן, אם סעיף א יימחק וגביית העיצומים תעשה באמצעות המרכז לגביית קנסות, אז אין צורך לתקן את סעיף 16ט שקובע שחובה לשלם את העיצום בתוך פרק זמן נתון כי בהתאם לשיקול הדעת של מי שגובה את הכסף לפי חוק המרכז לגביית קנסות תהיה אפשרות לפרוס לתשלומים.

<אתי בנדלר: אם זה יישאר אז חייבים לתקן את סעיף 16ט ולאפשר גם סמכות לפרוס תשלומים.

אבישי ברוורמן: אני כל-כך שמח שעורכת הדין בנדלר אתנו.

<יובל אביעד: תודה.

<יובל אביעד: אנחנו מסכימים להצעתה של עורכת הדין בנדלר.

<עדנה הראל: אפשר להסכים לגמרי – רק להסביר את הטכניקה המשפטית: זה עלה אגב הטלת הוצאות הפרסום בישיבה הקודמת - - -

<קריאה: - - -

אבישי ברוורמן: אתם מפריעים לעורכת הדין הראל.

אבישי ברוורמן: אני לא מכיר הרבה אנשים חוץ ממני ומעורכת הדין בנדלר שיכולים להפריע לעורכת הדין הראל.

<עדנה הראל: תתפלא – אבל הם לא מצליחים.

רן כהן: זה רק מכיוון שעוד לא הכרת מספיק את נחת זרועם של אנשי האוצר – תמיד יכולים להפריע.

אבישי ברוורמן: דווקא פה הם עזרו מאוד-מאוד.

אבישי ברוורמן: עזרו ועבדו יום ולילה ואני מאוד מוקיר את העבודה שלהם.

<עדנה הראל: פקודת המיסים (גבייה) לעומת חוק המרכז לגביית קנסות עלה אגב הוצאות הפרסום של אזהרה מפני מוצרים מסוכנים בדיון הקודם.

<עדנה הראל: בהקשר הזה שם נמחקה פקודת המיסים (גבייה) ואנחנו צריכים להוסיף הסמכה של חוק המרכז לגביית קנסות וזאת במסגרת התוספות שיידונו.

<עדנה הראל: בעניין הזה לא דנו בישיבה הקודמת ולא הבנו שלזה גם כוונתך, אבל אין לנו התנגדות למחוק את הסיפא שאומרת: "על גבייתו תחול פקודת המיסים (גבייה)", ואין צורך בהסמכה מפורשת כי חוק המרכז לגביית קנסות מוסמך לגבות כל עיצום.

<אתי בנדלר: יפה מאוד.

אבישי ברוורמן: ברגע שבית הראל הוא כמו בית בנדלר – אז בא לציון גואל.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

<אתי בנדלר: בישיבה הראשונה בה דנתי עם צוות מצומצם רק על הפרק של העיצומים הכספיים, העליתי את זה.

אבישי ברוורמן: רבותי, אנחנו באים להצבעה.

<אתי בנדלר: אם כך, אין לי הערות לסעיף 16ט.

<אתי בנדלר: הוועדה הצביעה כבר, אז אני בסעיף 16י.

אבישי ברוורמן: מי בעד סעיף 16י?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 16י – פה אחד

אבישי ברוורמן: בעד – אושר פה אחד.

אבישי ברוורמן: סעיף 16יא נמחק.

<יובל אביעד: לא, סעיף 16יא לא נמחק – נשאר: "16יא.

<יובל אביעד: עיצום כספי ייגבה לאוצר המדינה.

<יובל אביעד: ".

<יובל אביעד: אז המרכז לגביית קנסות גובה אותו.

<אתי בנדלר: לדעתי זה מיותר אבל ככל שיש צורך נשאיר את זה.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 16יא – פה אחד

אבישי ברוורמן: אושר פה אחד.

<יובל אביעד: "סימן ב': התראה מנהלית התראה מינהלית 16יב.

<יובל אביעד: (א) היה לממונה יסוד סביר להניח כי עוסק הפר הוראה מהוראות לפי חוק זה, כאמור בסעיף 16א, והתקיימו נסיבות שקבע הממונה, בנהלים, באישור היועץ המשפטי לממשלה, רשאי הוא, במקום להמציא לו הודעה על כוונת חיוב ולהטיל עליו עיצום כספי, לפי הוראות סימן א', להמציא לו התראה מנהלית לפי הוראות סימן זה; בסעיף קטן זה, "היועץ המשפטי לממשלה" – לרבות משנה ליועץ המשפטי לממשלה שהוא הסמיכו לעניין זה.

<יובל אביעד: (ב) בהתראה מנהלית יציין הממונה מהו המעשה המהווה את ההפרה, יודיע למפר כי עליו להפסיק את ההפרה וכי אם ימשיך בהפרה או יחזור עליה יהיה צפוי לעיצום כספי בשל הפרה נמשכת או חוזרת, לפי העניין, כאמור בסעיף 16ו, וכן יציין את זכותו של המפר לבקש את ביטול ההתראה לפי הוראות סעיף 16יג.".

<יובל אביעד: סעיף התראה מנהלית הוא כלי מקדים לפני עיצום כספי - - -

אבישי ברוורמן: זה ברור.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 16יב – פה אחד

אבישי ברוורמן: אושר פה אחד.

<יובל אביעד: בקשה לביטול התראה מנהלית 16יג.

<יובל אביעד: (א) נמסרה למפר התראה מנהלית כאמור בסעיף 16יב, רשאי הוא לפנות לממונה בכתב, בתוך 45 ימים, בבקשה לבטל את ההתראה בשל אחד מטעמים אלה: (1) המפר לא ביצע את ההפרה; (2) המעשה שביצע המפר, המפורט בהתראה, אינו מהווה הפרה.

<יובל אביעד: (ב) קיבל הממונה בקשה לביטול התראה מנהלית, לפי הוראות סעיף קטן (א), רשאי הוא לבטל את ההתראה או לדחות את הבקשה ולהותיר את ההתראה על כנה; החלטת הממונה תינתן בכתב, ותימסר למפר בצירוף נימוקים.

<יובל אביעד: ".

<יובל אביעד: זה הליך שמתאר כיצד מבטלים בקשה לביטול התראה מנהלית.

אבישי ברוורמן: זה כבר תואם את כל השינויים.

<יובל אביעד: כולל את השינויים של 45 ימים.

אבישי ברוורמן: ברור, ברור.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 16יג – פה אחד

אבישי ברוורמן: אושר פה אחד.

<יובל אביעד: "הפרה נמשכת והפרה חוזרת לאחר התראה 16יד.

<יובל אביעד: (א) נמסרה למפר התראה מנהלית לפי הוראות סימן זה והמפר המשיך להפר את ההוראה שבשלה נמסרה לו ההתראה, ימסור לו הממונה דרישת תשלום בשל ההפרה הנמשכת כאמור בסעיף 16ו(א).

<יובל אביעד: (ב) נמסרה למפר התראה מנהלית לפי הוראות סימן זה והמפר חזר והפר את ההוראה שבשלה נמסרה לו ההתראה, בתוך שנתיים מיום מסירת ההתראה, יראו את ההפרה הנוספת כאמור כהפרה חוזרת לעניין סעיף 16ו(ב), והממונה ימסור למפר הודעה על כוונת חיוב בשל ההפרה החוזרת.

<יובל אביעד: ".

<אתי בנדלר: בסעיף 16יד(א) סיפא, נדמה לי שהערתי את זה באותה ישיבה שעשינו על העיצומים הכספיים, צריכים להוסיף את המילים: "דרישת תשלום אינה גורעת מזכותו של העוסק לטעון כאמור בסעיף 16ד לעניין סכום העיצום הכספי".

<אתי בנדלר: כאן, לעניין ההתראה המנהלית, כיוון שהיא איננה כוללת סכום של עיצום – ככל שיש הודעה על כוונה להטיל עיצום כספי, אז למפר לכאורה יש זכות טיעון בפני הממונה הן לגבי עצם ההפרה והן לגבי סכום העיצום הכספי שמבקשים להטיל.

<מיכאל אטלן: ההתראה צריכה לכלול את הסכום.

<אתי בנדלר: אבל לא כשמדובר על התראה מנהלית.

<אתי בנדלר: בהתראה מנהלית אין סכום.

<מיכאל אטלן: למה לא?

<מיכאל אטלן: אנחנו מפעילים את זה בחוק להגברת האכיפה.

<אתי בנדלר: הוספנו את התוספת הזאת גם בחוקים אחרים בהסכמת משרד המשפטים.

<אתי בנדלר: אני מציעה שככל שיהיה צורך, נבקש מהוועדה דיון מחדש בעניין הזה.

אבישי ברוורמן: מקובל.

אבישי ברוורמן: אני מצביע על הסעיף הזה עם התיקון של עורכת הדין בנדלר.

אבישי ברוורמן: מקובל, אביעד?

<יובל אביעד: מקובל.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 16יד – פה אחד

אבישי ברוורמן: אושר פה אחד.

אבישי ברוורמן: נא להמשיך לסעיף הבא.

<אתי בנדלר: ככל שיסתבר שזה נכנס בצורה אחרת – אני פשוט אשמיט את המילים האלה.

<יובל אביעד: "סימן ד': שונות עיצום כספי בשל הפרה לפי חוק זה ולפי חוק אחר 16טו.

<יובל אביעד: על מעשה אחד המהווה הפרה של הוראה מההוראות לפי חוק זה המנויות בסעיף 16א ושל ההוראה מההוראות לפי חוק אחר, לא יוטל יותר מעיצום כספי אחד.

<יובל אביעד: ".

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 16טו – פה אחד

אבישי ברוורמן: אושר.

אבישי ברוורמן: נא להמשיך הלאה.

<יובל אביעד: בסעיף הערעור יש לנו תוספות, אני אדגיש איפה כל תוספת.

<יובל אביעד: "ערעור 16טז.

<יובל אביעד: (א) על דרישת תשלום ועל התראה מנהלית ניתן לערער לבית משפט השלום שבו יושב נשיא בית המשפט השלום; ערעור כאמור יוגש בתוך 30 ימים - - -

<אתי בנדלר: 45 ימים.

<יובל אביעד: אני אקרא את הסעיף כמו שהוא ואחר כך תיקונים.

<יובל אביעד: " - - יוגש בתוך 30 ימים מיום שבו נמסרה למפר דרישת התשלום או מיום שבו נמסרה לו החלטת הממונה בבקשה לביטול ההתראה המנהלית.

<יובל אביעד: ".

<יובל אביעד: זאת התוספת, ועכשיו להערה של גברתי.

<אתי בנדלר: אני מציעה גם כאן לתקן מ-30 ימים ל-45 ימים.

<מיכאל אטלן: לא שווה להאריך בזה יותר מדי אבל כל הרעיון של אפקטיביות האכיפה קשור גם במהירות של הדבר הזה.

<מיכאל אטלן: אז אם רוצים לסרבל את זה יותר ויותר – חבל על כל הכלי הזה.

אבישי ברוורמן: רבותי, אני לא רוצה ויכוח.

אבישי ברוורמן: אם על ה-15 יום האלה השמים יפלו אז באמת יבוא המשיח.

<יובל אביעד: אבל אדוני, אולי בכל זאת יש צורך לאחידות בחקיקה.

<יובל אביעד: השאלה היא אם זה נעשה בחוקים אחרים.

אבישי ברוורמן: אני מאוד רוצה להתקדם פה.

אבישי ברוורמן: הלוואי שעל הדברים האלה, 30 או 45 יום, יבוא הגואל.

אבישי ברוורמן: תאמין לי, זה מה שנקרא - - -

<אתי בנדלר: אדוני, אני מציעה לדלג על סעיף קטן (א) – אנחנו מיד נבדוק בחקיקה אחרת, בסדר?

אבישי ברוורמן: טוב.

אבישי ברוורמן: קדימה, הלאה.

<יובל אביעד: "(ב) אין בהגשת ערעור לפי סעיף קטן (א), כדי לעכב את תשלום העיצום הכספי, אלא אם כן הסכים לכך הממונה או שבית המשפט הורה על כך.

<יובל אביעד: (ג) החליט בית המשפט לקבל ערעור שהוגש לפי סעיף קטן (א), לאחר ששולם העיצום הכספי לפי הוראות פרק זה, והורה על החזרת סכום העיצום הכספי ששולם או על הפחתת העיצום הכספי, יוחזר הסכום ששולם או כל חלק ממנו אשר הופחת, לפי העניין, בתוספת הפרשי הצמדה וריבית מיום תשלומו עד יום החזרתו.

<יובל אביעד: ".

<אתי בנדלר: אני מבקשת להצביע רק על סעיפים קטנים (ב) ו-(ג).

<אתי בנדלר: אני עוד רוצה לבדוק משהו.

אבישי ברוורמן: ברור, זה בסדר.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיפים 16טז(ב) ו-16טז(ג) – פה אחד

אבישי ברוורמן: במקרה הזה אני חושב שזה פה אחד.

<יובל אביעד: "פרסום בדבר הטלת עיצום כספי 16יז.

<יובל אביעד: (א) הטיל הממונה עיצום כספי לפי פרק זה, יפרסם לציבור באתר האינטרנט של המשרד וכן בדרך נוספת אם החליט כך לצורך אותו עניין, את הפרטים שלהלן, בדרך שתבטיח שקיפות לגבי הפעלת שיקול דעתו בקבלת ההחלטה להטיל עיצום כספי: (1) דבר הטלת העיצום הכספי; (2) מהות ההפרה שבשלה הוטל העיצום הכספי ונסיבות ההפרה; (3) סכום העיצום הכספי שהוטל; (4) אם הופחת העיצום הכספי – הנסיבות שבשלהן הופחת סכום העיצום ושיעורי ההפחתה; (5) פרטים על אודות המפר, הנוגעים לעניין; (6) שמו של המפר – אם המפר הוא תאגיד.

<יובל אביעד: (ב) הוגש ערעור על דרישת תשלום לפי סעיף 16טז, יפרסם הממונה את דבר הגשת הערעור ואת תוצאותיו.

<יובל אביעד: (ג) על אף הוראות סעיף קטן א(6), רשאי הממונה לפרסם את שמו של מפר שהוא יחיד, אם סבר שהדבר נחוץ לצורך אזהרת הציבור.

<יובל אביעד: (ד) על אף האמור בסעיף זה, לא יפרסם הממונה פרטים שהם בגדר מידע שרשות ציבורית מנועה מלמסור לפי סעיף 9(א) לחוק חופש המידע, התשנ"ח–1998‏, וכן רשאי הוא שלא לפרסם פרטים לפי סעיף זה, שהם בגדר מידע שרשות ציבורית אינה חייבת למסור לפי סעיף 9(ב) לחוק האמור.

<יובל אביעד: (ה) פרסום באתר האינטרנט של המשרד כאמור בסעיף קטן (א) בנוגע לעיצום כספי שהוטל על תאגיד יהיה לתקופה של ארבע שנים, ובנוגע לעיצום כספי שהוטל על יחיד – שנתיים; השר יקבע הוראות בדבר הדרכים שימנעו, ככל הניתן, את אפשרות העיון בפרטים שפורסמו לפי סעיף קטן (א), לאחר שחלפה תקופת הפרסום האמורה.

<יובל אביעד: ".

אבישי ברוורמן: עורכת הדין בנדלר, יש לך הערה?

<אתי בנדלר: כן.

<אתי בנדלר: קודם כל, בסעיף קטן (ב): "הוגש ערעור על דרישת תשלום לפי סעיף 16טז, יפרסם הממונה את דבר הגשת הערעור ואת תוצאותיו בדרך שבה פרסם את דבר הטלת העיצום הכספי".

<אתי בנדלר: זאת אומרת, זה צריך לקבל פומביות באותה דרך.

<אתי בנדלר: אני מניחה שיש לזה הסכמה.

<אתי בנדלר: לגבי הסיפא שהוצעה בסעיף קטן (ה) שהשר יקבע הוראות בדבר הדרכים שימנעו, ככל הניתן וגו'.

<אתי בנדלר: בדיונים שנעשו בכנסת הקודמת בקשר לפרסום בנוגע להטלת עיצום כספי הועלתה הסוגיה מה קורה כשמפרסמים באינטרנט מגבילים את משך תקופת הפרסום אבל אנחנו יודעים שבעזרת מנועי חיפוש מרגע שפרסמת – זה נשאר לעד, אלא אם כן זה מפורסם בדרך שלא מאפשרת עיון לאחר תום תקופת הפרסום לפי החוק.

<אתי בנדלר: זה נקבע – אני לא זוכרת אם בחוק אחד או שניים או שלושה בינתיים – ששר המשפטים, יכול להיות בהתייעצות עם השר הרלוונטי, יקבע בתקנות באישור ועדת הכלכלה של הכנסת את אופן הפרסום באופן שיימנע עיון ככל הניתן – לא קבענו את זה באופן מוחלט – בתום תקופת הפרסום.

<אתי בנדלר: זאת התוספת שמוצעת כאן, אני רוצה להפנות את תשומת הלב.

<אתי בנדלר: אני מציעה, אלא אם כן אתם רוצים, שזה יהיה שר המשפטים בהתייעצות עם השר כי לא כל שר לעצמו קובע את הדרכים לפרסום בצורה כזאת.

<ענת זוהר: דווקא כתבנו שהשר - - -

<אתי בנדלר: אז אני מפנה את תשומת לבך שבזמנו, למיטב זכרוני, זו הייתה דרישה של משרד המשפטים שמי שיקבע את התקנות האלה יהיה שר המשפטים.

<אתי בנדלר: אין לי עמדה בעניין הזה - - -

אבישי ברוורמן: אני מניח ששרת המשפטים הנוכחית - - -

<ענת זוהר: לפי מה שאני יודעת, בנוסח שהצענו זה יהיה השר.

<ענת זוהר: בזמנו כתבנו טיוטה בסיסית של תקנות כאלה בהתייעצות עם הרשות למשפט טכנולוגי.

<ענת זוהר: בסופו של דבר, מי שאמור לכתוב את התקנות בהתאם גם למה שהוא מכיר על הדרכים ליישם את - - -

<אתי בנדלר: אין בעיות.

<אתי בנדלר: את רוצה שזה יישאר השר?

<אתי בנדלר: ובלבד שזה יהיה בהתייעצות, באישור ועדת - - -

<ענת זוהר: הייתי מציעה להפוך את זה: השר, בהתייעצות עם שר המשפטים.

<אתי בנדלר: איך שאתם רוצים.

<אתי בנדלר: מבחינת חלוקת העבודה בין השרים, אני לא רוצה להתערב כרגע.

<אתי בנדלר: אז זה יהיה: השר, בהתייעצות עם שר המשפטים ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

אבישי ברוורמן: למה לא לכתוב: שרת המשפטים?

<לאה ורון: ואחר כך, כשיתחלף, נשנה בכל החוקים בכל מקום שהיה כתוב השר - - -

<מיכאל אטלן: הוכחתי שאין לי בעיה עם אישור ועדה, אבל אתם חייבים גם בנושא הזה להיכנס?

<מיכאל אטלן: זה טכני, מחשובי - - -

<אתי בנדלר: זה כל-כך לא טכני העניין הזה.

<אתי בנדלר: זה עניין של זכויות אדם בעיני.

<מיכאל אטלן: העיקרון קבוע, אבל האופן שבו נממש את העיקרון.

אבישי ברוורמן: תאמין לי, מבחינתי אני שונא ביורוקרטיה.

אבישי ברוורמן: אם לא הייתי שונא ביורוקרטיה – לא הייתי מצליח לבנות אוניברסיטה, לעשות דברים ולהוביל פרויקטים.

אבישי ברוורמן: מצד שני, אם נתחיל להתקוטט על הדבר הזה, תאמין לי, כל זמן שאני אהיה פה – אני מתכנן להיות פה כל תקופתי – אנחנו לא נעכב פה דברים שהם טכניים.

<אתי בנדלר: בהקשר הזה אני רוצה לשאול ואדוני יחליט: לא קבענו מועד להתקנת התקנות האלה.

<אתי בנדלר: בחוק אחר שבו הוכנס הסעיף הזה בלי מועד להתקנת תקנות – עד היום לא הומצאו לוועדה תקנות.

<אתי בנדלר: השאלה היא מה עמדתכם?

<אתי בנדלר: האם אתם מתחייבים להמציא תוך פרק זמן סביר מיום כניסת החוק לתוקפו את התקנות האלה לוועדה או שהוועדה תקבע מועד?

<מיכאל אטלן: אני לא מבין במטריה הזאת – אני אפילו לא יודע להתחיל לכתוב את התקנות האלה - -

<יובל אביעד: וגם אין תקדים.

<מיכאל אטלן: - - זה עניין של מחשוב, אני מבין, אינטרנט.

<אתי בנדלר: אשר על כן?

<אתי בנדלר: תראו דבר מאוד פשוט: ברגע שמוטל על אדם עיצום כספי, חובה לפי החוק לפרסם את זה באינטרנט.

<אתי בנדלר: אני חושבת שראוי שמלכתחילה הפרסום יהיה בצורה כזאת שיימנע את האפשרות להעלות, לדוג, את השם של אותו אדם לאחר תום תקופת הפרסום.

<מיכאל אטלן: אז חובת הפרסום תותנה בקיומן של תקנות.

אבישי ברוורמן: האם זה מספק, אתי?

<אתי בנדלר: לא הותקנו תקנות – לא יהיה פרסום?

<מיכאל אטלן: בדיוק.

<אתי בנדלר: בסדר גמור, מצוין.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: מיכאל, תודה.

<עדנה הראל: - - - פרסום לפי פסקה זו יעשה לאחר התקנת תקנות.

אבישי ברוורמן: רבותי, אם כך אנחנו יכולים להצביע על סעיף 16יז.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 16יז – פה אחד

אבישי ברוורמן: אושר פה אחד – אין מתנגדים.

אבישי ברוורמן: עורך דין אביעד, הלאה לסעיף 16יח.

<אתי בנדלר: סליחה, סליחה.

<אתי בנדלר: אני מתנצלת.

<אתי בנדלר: בסעיף קטן (א) – בדקנו ובאמת זה 30 ימים לכן אני מסירה את הערתי לעניין מועד להגשת הערעור.

אבישי ברוורמן: מיכאל, היום השמים עוזרים לך – 15 הימים האלה אתך.

<מיכאל אטלן: הייתי אומר יום העדנה.

<אתי בנדלר: אני מציעה לאשר את סעיף קטן (א) בסעיף 16טז עם 30 ימים כפי שהוצע.

<אתי בנדלר: אישרת, אדוני?

אבישי ברוורמן: כן, כן, אושר.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 16טז(א) – פה אחד

אבישי ברוורמן: אושר פה אחד.

<יובל אביעד: "שמירת אחריות פלילית 16יח.

<יובל אביעד: (א) תשלום עיצום כספי או המצאת התראה מנהלית, לפי פרק זה, לא יגרעו מאחריותו הפלילית של אדם בשל הפרת הוראה מההוראות לפי חוק זה המנויות בסעיף 16א, המהווה עבירה.

<יובל אביעד: (ב) שלח הממונה למפר הודעה על כוונת חיוב או המציא לו התראה מנהלית, בשל הפרה המהווה עבירה כאמור, בסעיף קטן (א), לא יוגש כנגדו כתב אישום בשל אותה הפרה, אלא אם כן התגלו עובדות, המצדיקות זאת.

<יובל אביעד: (ג) הוגש נגד אדם כתב אישום בשל הפרה המהווה עבירה כאמור בסעיף קטן (א), לא ינקוט נגדו הממונה הליכים לפי פרק זה בשל אותה הפרה, ואם הוגש כתב אישום בנסיבות האמורות בסעיף קטן (ב) לאחר שהמפר שילם עיצום כספי – יוחזר לו הסכום ששולם בתוספת הפרשי הצמדה וריבית מיום תשלום הסכום, ועד יום החזרתו.

<יובל אביעד: ".

<יובל אביעד: הסעיף מדבר על שמירת אחריות פלילית – סעיף מאוד חשוב.

<אתי בנדלר: בסעיף קטן (ב) צריך להוסיף: "לא יוגש כנגדו כתב אישום בשל אותה הפרה, אלא אם כן התגלו עובדות או ראיות חדשות, המצדיקות זאת".

אבישי ברוורמן: בסדר.

אבישי ברוורמן: להוסיף בבקשה.

<אתי בנדלר: כי אחרת, אם זה דבר ישן אז זה לא נותן כלום.

אבישי ברוורמן: ברור, ברור.

אבישי ברוורמן: אני מצביע על סעיף 16יח בתיקון עורכת הדין בנדלר.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 16יח – פה אחד

אבישי ברוורמן: אושר פה אחד.

<יובל אביעד: "(17) אחרי סעיף 16יח יבוא: "פרק י': עונשין";".

אבישי ברוורמן: רגע, הצבענו.

אבישי ברוורמן: בעד סעיף (17) – פה אחד

אבישי ברוורמן: אושר פה אחד.

אבישי ברוורמן: הלאה.

<יובל אביעד: "(18) אחרי סעיף 17ב יבוא: "פרק י"א: צווים והתחייבות";".

אבישי ברוורמן: הצבעה.

אבישי ברוורמן: בעד סעיף (18) – פה אחד

אבישי ברוורמן: מאשר.

אבישי ברוורמן: הלאה.

<יובל אביעד: "(19) בסעיף 17ג, אחרי סעיף קטן (א) יבוא: "(א1) לא יינתן צו מנהלי כאמור בסעיף קטן (א), אלא לאחר שניתנה למי שגרם לפגיעה או למי שעומד לעשות כן, הזדמנות סבירה לטעון את טענותיו; לא ניתן לאתר בשקידה סבירה את מי שגרם לפגיעה או למי שעומד לעשות כן, תינתן לו ההזדמנות כאמור לאחר שאותר, ככל שהיה ניתן לאתרו בשקידה סבירה; (א2) על אף הוראות סעיף קטן (א1), מצא הממונה כי יש אפשרות ממשית לפגיעה מידית בבריאות הציבור, בבטיחותו או באיכות הסביבה, רשאי הממונה לתת צו מנהלי למי שגרם לפגיעה או למי שעומד לעשות כן כאמור באותו סעיף קטן (א1), גם בלא שניתנה הזדמנות לטעון טענות, אם סבר שיהיה במתן ההזדמנות כאמור כדי לסכל את מטרת הצו, ובלבד שהזדמנות כאמור תינתן בהקדם האפשרי לאחר מכן.

<יובל אביעד: ";".

<לאה ורון: תסביר בבקשה וגם תתייחס למילים "בשקידה סבירה", למה הכוונה.

אבישי ברוורמן: כשהילד שלי היה צעיר הייתי אומר לו אתה צריך לשקוד אז הוא היה אומר לי: מה זה "לשקוד"?

<לאה ורון: טוב לפחות שהוא ידע למה הכוונה.

<אתי בנדלר: ואיך שוקדים?

<יובל אביעד: הסעיף עוסק ביישום החריגים לזכות הטיעון או לזכות השימוע תוך כדי כיבוד כללי הצדק הטבעי באיזון מול רמת החומרה של הסיכון מאותו מצרך.

<יובל אביעד: גם אנחנו התמודדנו עם מצבים שהיה מאוד-מאוד מסוכן מצרך מסוים שלא התאים לתקן והיינו צריכים, בלי שנדע מי המפר, להודיע לציבור על ההפרה ולאחר מכן גם ביצענו את זכות השימוע כאשר מצאנו את המפר.

<יובל אביעד: בגלל שאנחנו עוסקים במטריה שהיא אבטחת בטיחות הציבור, שלומו ובריאותו, יש מצבים מסוימים שכאשר אנחנו לא מוצאים את המפר – אנחנו בכל זאת מחויבים להודיע לציבור.

אבישי ברוורמן: המונח הזה "שקידה סבירה" הוא מונח משפטי?

<יובל אביעד: כן.

<יובל אביעד: המונח הזה - - -

אבישי ברוורמן: לא שמעתי היום אפילו פעם אחת "דא עקא".

אבישי ברוורמן: העברית מאוד מוצאת חן בעיני - - -

<יובל אביעד: שקידה זה במאמצים סבירים.

<יובל אביעד: זה נוסח שנמצא.

<יובל אביעד: בחוקים אחרים שניסחתי אז גם זה הוכנס.

<אתי בנדלר: גם שקדת על בדיקה.

אבישי ברוורמן: לא שקטת על שמריך – שקדת בצורה סבירה.

אבישי ברוורמן: עורכת הדין בנדלר, אין לך פה דבר נוסף להוסיף?

<אתי בנדלר: אין לי הערות.

אבישי ברוורמן: אם כן, אנחנו יכולים להצביע על כל סעיף (19).

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף (19) – פה אחד

אבישי ברוורמן: בעד – אושר פה אחד.

אבישי ברוורמן: עורך הדין אביעד, סעיף (20).

<יובל אביעד: "(20) אחרי סעיף 17ו יבוא: "פרק י"ב: שונות";".

אבישי ברוורמן: הצבעה.

אבישי ברוורמן: בעד סעיף (20) – פה אחד

אבישי ברוורמן: אושר פה אחד.

אבישי ברוורמן: נא להקריא את סעיף (21).

<אתי בנדלר: זה אושר כבר לדעתי.

<עדנה הראל: סעיף 3 אמנם אושר, אבל ביקשנו בו שתי תוספות.

<עדנה הראל: עניינו של סעיף 3 בתיקון עקיף לחוק בתי משפט לעניינים מנהליים שהוסיף פרט תקינה, בו הצבעתם על כך שיהיה בסמכות בתי משפט לעניינים מנהליים, החלטה של רשות לפי חוק התקנים בסעיפים שנמנו, למעט אלו שהוחרגו.

<עדנה הראל: אנחנו מבקשים להוסיף, לפי הצעתה של היועצת המשפטית של הוועדה, גם החלטה של רשות לפי סעיף 2א(ו) לפקודת הייבוא והייצוא שדנו בו היום, זה הסעיף שבו ניתן לתת הוראות פרטניות של הממונה לגורמים שונים לקבוע שאדם הוא מפר אמון או לקבוע לו תנאים קונקרטיים בגין היותו מפר אמון.

<עדנה הראל: על החלטה כזו אנחנו מציעים שתהיה סמכות גם לבית המשפט לעניינים מנהליים.

<עדנה הראל: זה מסומן אצלכם כתוספת פסקה (2) לפרט תקינה בתוספת לחוק בתי משפט לעניינים מנהליים – החלטה של רשות לפי סעיף 2א(ו) לפקודת הייבוא והייצוא [נוסח חדש], התשל"ט-1979.

<עדנה הראל: דבר נוסף, בסעיף 3 אנחנו מבקשים להוסיף בעקבות החלטה של הוועדה על פי הצעה של היועצת המשפטית, שהוצאות הפרסום של מודעת האזהרה בדבר מוצר שלא עומד בתקן יכולות להיות מוטלות מי שלא פרסם את זה והממונה נדרש לפרסם בעצמו – יוכלו להגבות על ידי המרכז לגביית קנסות.

<עדנה הראל: בשונה מעיצומים, הדבר מחייב פרוט קונקרטי בחוק המרכז לגביית קנסות כתיקון להגדרת "חוב", ולכן אנחנו מציעים שבאותו סעיף 3 ייאמר גם אחרי סעיף קטן (א) שהוא הגדרת פרק התקינה שדיברנו עליו, יבוא: "(ב) בחוק המרכז לגביית קנסות אגרות והוצאות, התשנ"ה-1995 בסעיף 1 בהגדרת "חוב" לאחר פסקה (14) יבוא: (15) הוצאות הודעה או פרסום שחויב בהן עוסק לפי הוראות סעיף 10(א)(2)(ב) לחוק התקנים התשי"ג-1953".

אבישי ברוורמן: מקובל.

אבישי ברוורמן: אני רואה ששתיכן ביחד, כולם ביחד, ההסתדרות ביחד, האוצר ביחד – רק בוועדת הכלכלה.

אבישי ברוורמן: נכון, נדלר?

אבישי ברוורמן: רק בוועדת הכלכלה.

<עדנה הראל: ובא לציון גואל.

<אתי בנדלר: יש תקן להרמוניה?

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 3 – פה אחד

אבישי ברוורמן: אושר פה אחד.

<לאה ורון: אושר ביחד עם דף התוספות.

אבישי ברוורמן: דף התוספות כמו שקראה עורכת הדין הראל.

אבישי ברוורמן: אישרנו כבר את הכול?

אבישי ברוורמן: עורך הדין אביעד, הכול אושר, נכון?

<יובל אביעד: כן.

<ירון לוינסון: אני מרשות ההסתדרות לצרכנות.

<ירון לוינסון: לגבי הסעיף בעמוד 29 – החובות של פרסום לציבור לגבי שימועים.

<ירון לוינסון: ההערה שאתי העירה לגבי אך שזה יתבצע - - -

אבישי ברוורמן: עורכת דין - - -

<אתי בנדלר: אתי זה בסדר.

אבישי ברוורמן: אתם כבר על First name basis כזה, מה שנקרא?

<אתי בנדלר: רק לגבי חברי כנסת, אדוני, אני חושבת שראוי לקרוא להם בשמם המלא.

<אתי בנדלר: זה הכול.

<ירון לוינסון: לגבי הפרוצדורה איך יהיה הפרסום, אנחנו הרי שכל הציבור ידע ובאתר זה רק בעברית ולא בשפות אחרות, איך יהיה בדיוק הנוהל?

<ירון לוינסון: זה לא הוסדר וזה נשאר משהו פתוח שעברנו עליו באיזושהי הערה – לא הבנתי איך זה נסגר.

<אתי בנדלר: זה נסגר בזה שזה לא נסגר.

<אתי בנדלר: השאירו את זה לשיקול דעת - - -

<ירון לוינסון: אז השיקול דעת בשקידה לא מתאים לי פה.

אבישי ברוורמן: מר לוינסון, תודה לך.

אבישי ברוורמן: מי יענה?

אבישי ברוורמן: עורך הדין אטלן, בבקשה.

<מיכאל אטלן: ככל שנרבה בפירוט של דברים פה, זה ישליך על פרשנות במקומות אחרים בהם יש זכות לכל מיני ציבורים להשמיע טענותיהם.

<מיכאל אטלן: יגידו: שם קבעתם הוראות וכאן לא ולכן שם אין לי זכות.

אבישי ברוורמן: הבנתי.

אבישי ברוורמן: רבותי, אני מגיע לסיכום.

אבישי ברוורמן: הצבענו על הכול - -

<ירון לוינסון: תשובה מתחמקת.

<מיכאל אטלן: תודה.

אבישי ברוורמן: - - אני רוצה קודם כל להודות: יש הרבה אנשים שעושים במלאכה.

אבישי ברוורמן: יש אנשים שמסלפים בתקשורת.

אבישי ברוורמן: מה שחשוב תמיד זה רק התוצאה.

אבישי ברוורמן: אני מאוד רוצה להודות לשר ולמנכ"ל.

אבישי ברוורמן: אני רואה פה את סרפיקו – בשבילי זה סרפיקו – ואת שי ואת האנשים והצוות של השר.

אבישי ברוורמן: אני מאוד מודה ליוני רגב ולצוות של האוצר.

אבישי ברוורמן: אני מודה לכל היועצים המשפטיים שעשו פה עבודה נפלאה.

אבישי ברוורמן: כמובן לאביעד, לעדנה.

אבישי ברוורמן: מיכאל, אתה זוכר כשהייתי שר את הלילות שבילינו יחד בתקציב?

<מיכאל אטלן: זה נשמע רע.

אבישי ברוורמן: אני מאוד-מאוד מודה לכם.

אבישי ברוורמן: אני מודה לצוות של המכון: גם ליושב-ראש, גם למנכ"ל, לעובדים המסורים – אני רואה פה את מר נדלר.

אבישי ברוורמן: אני מאוד-מאוד מודה לכל חברי הכנסת שהשתתפו.

אבישי ברוורמן: אני מודה לצוות הנהדר של הוועדה.

אבישי ברוורמן: באמת זכיתי.

אבישי ברוורמן: זה לא פשוט היום להיות בעידן הפופוליסטי נבחר ציבור.

אבישי ברוורמן: על המלאכה יושבות: אתי בנדלר, לאה ורון.

אבישי ברוורמן: מאחורה עידית חנוכה, כל הצוות הנפלא – דנה שנמצאת פה מאחורה.

אבישי ברוורמן: לצוות האישי שלי, עם איל וטל, אבל אני רוצה להוסיף שיש עוד שניים שבתקופה האחרונה לילות כימים עבדו בין נציגי ההסתדרות – אני מודה לאבי ניסנקורן שלא יכול להיות פה מסיבה אישית אבל מאוד-מאוד רצה.

אבישי ברוורמן: נמצאת פה גברת מרב דוד שהיא בעצם שניים כבר – היא בחודש התשיעי – ובשקט עשתה את כל העבודה.

אבישי ברוורמן: בסופו של דבר, כל החיים שלי הבנתי דבר אחד: גמישות זה כוח, ויתור זה עוצמה וצריך - - - פרינציפים.

אבישי ברוורמן: לצערי, היום יש אנשים שעובדים בשטחיות עם התקשורת באמצעות עיתונאים שטחיים ושקריים ובסופו של דבר גם גורמים נזק לעם ישראל.

אבישי ברוורמן: תודה רבה לכם.

<אתי בנדלר: אם אתה אומר כל כך הרבה תודות, אני רוצה בהזדמנות זאת לנצל את הבמה להגיד תודה לגברת מיכל צוקר.

<לאה ורון: בואי מיכל.

<לאה ורון: בואי, גברת צוקר.

<אתי בנדלר: היא ליוותה אותי בנאמנות בשנה האחרונה בכל דברי החקיקה שעסקתי בהם וזאת בעצם הישיבה האחרונה שהיא מלווה אותה כי ביום ראשון היא מסיימת את ההתמחות שלה בלשכה המשפטית.

אבישי ברוורמן: יישר כוח.

<לאה ורון: מכולנו, מכולנו.

אבישי ברוורמן: עכשיו רבותי, יש דבר אחד שלא אמרתי: יצרתי עם גרישה כאלה יחסים שכבר לא צריך - - - כל מה שקורה – גרישה מדווח לי.

אבישי ברוורמן: אז תדעו שאתם בפיקוח.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: הישיבה נעולה.