ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 120, 2013-07-11 16:30

ניסן סלומינסקי: אנחנו דנים בסעיף 54, חוק אזור סחר חופשי באילת – התנאים להטבות.

<איריס ויינברגר: זה המשך דיון.

ניסן סלומינסקי: בזמנו שמענו את הדוברים שרצו להתייחס לנושא הזה, כולל את ראש העיר.

<איריס ויינברגר: הוא תמך בהצעה.

ניסן סלומינסקי: כן, הוא תמך.

<טמיר כהן: הוא לא יכול היה לבוא היום.

ניסן סלומינסקי: בגלל קוצר הזמן אם אני לא טועה, נאלצנו לעצור.

ניסן סלומינסקי: ממילא שמענו את כל הדברים ולמעשה עכשיו אנחנו צריכים רק להקריא אלא אם כן יש מישהו שרוצה להתייחס.

<שלומית ארליך: תסבירו שוב בכמה מלים כי אז לא הסברנו את זה כמו שצריך.

<איריס ויינברגר: הסברנו אבל אני אסביר שוב.

<איריס ויינברגר: המטרה של התיקון של חוק אזור סחר חופשי באילת.

<איריס ויינברגר: אנחנו קיבלנו ביקורת ממבקר המדינה שאין אכיפה בכל מה שנוגע למעבר הטובין לצורך אזור סחר חופשי אילת או היציאה ממנו.

<איריס ויינברגר: מה שקורה זה שכאשר אדם מוביל טובין לאילת, שהמשמעות היא שהטובין האלה נמכרו לאילת בשיעור אפס, הוא צריך להראות חשבונית והוא צריך להראות שהטובין באמת נכנסים לאילת.

<איריס ויינברגר: מה שקורה זה שאנשים היו שולחים את החשבוניות אחר כך לתחנה והם לא היו מראים את החשבוניות ולא בהכרח הטובין היו אתם, או במעבר אפילו, היו עוצרים שם בעמדה, מראים את החשבונית אבל אין טובין יחד עם החשבונית ולא הייתה סנקציה פלילית בעניין הזה.

<איריס ויינברגר: על זה הייתה הביקורת.

<איריס ויינברגר: לכן באנו במטרה להסדיר את היכולת להטיל איזושהי סנקציה כדי שבאמת לא יהיה מעבר של טובין ושבאמת מי שייהנה, כמו שאמר ראש העיר כאן, אלה באמת תושבי אילת והנמצאים באילת.

<איריס ויינברגר: זאת אומרת, שאילת תיהנה מהפטור של אזור סחר חופשי ולא שאפשר יהיה לעשות כל מיני תכנונים, תיחמונים וזליגות.

<איריס ויינברגר: שלא תהיה זליגה של טובין מאילת.

<איריס ויינברגר: כדי להסדיר את הסעיפים הפליליים, התבקשנו גם להבהיר ולחדד את הדברים בתוך סעיפי החוק גופה.

<איריס ויינברגר: זאת אומרת, לקבוע גם את ההוראה של הצגת הטובין.

<איריס ויינברגר: לכן, בסעיף 5(ב), אחרי "בשיעור אפס" אנחנו מבקשים להוסיף "ובלבד שלא תוצג לגבי אותם טובין חשבונית על מס בשיעור אפס בכניסה לאילת בלי שהטובין נושא החשבונית נמצאים עם מציג החשבונית".

<שלומית ארליך: מה קורה במצב של נגיד סוף שבוע?

עמר בר-לב: לא רק סוף שבוע אלא גם בלילות.

עמר בר-לב: אין שם אף אחד.

<איריס ויינברגר: מדובר כאן על חובה של עוסקים.

<איריס ויינברגר: לא מדובר כאן על אדם שעובר מכאן לשם אלא עוסקים והעוסקים יודעים מה השעות שהמעבר עובד בהן.

<איריס ויינברגר: כמו שאני מבינה, הם גם מתאימים את עצמם לשעות האלה.

<שלומית ארליך: הכוונה היא שבעצם היום יהיו פקחים?

<איריס ויינברגר: גם היום יש כבר.

<שלומית ארליך: הם יבדקו גם שהטובין נמצאים עם החשבונית.

<איריס ויינברגר: כן.

ניסן סלומינסקי: על כל חשבונית כזאת תהיה חותמת?

<איריס ויינברגר: גם היום יש.

ניסן סלומינסקי: מעבר בפועל.

<דניאל וקנין: כן.

<דניאל וקנין: מעבר בפועל.

<איריס ויינברגר: הדברים גם מוסדרים בתקנות.

<איריס ויינברגר: גם היום בתקנות קבוע כבר שניתן להכניס טובין לאזור אילת בכל יום שאינו יום מנוחה וכולי.

<איריס ויינברגר: זאת אומרת, הדברים מסודרים כבר היום.

עמר בר-לב: מגיעה משאית למעבר.

עמר בר-לב: צריכה להיות החשבונות וצריך להיות הטובין.

עמר בר-לב: זה ברור.

עמר בר-לב: על זה אין ויכוח.

עמר בר-לב: השאלה אם אותו מוכס שנמצא במעבר, האם הוא חייב לבדוק בפועל את החשבונית ולפתוח את המשאית ולהתחיל לבדוק שהטובין נמצאים?

<איריס ויינברגר: הוא לא חייב.

<איריס ויינברגר: הוא רשאי.

עמר בר-לב: רשאי, זה בסדר.

<איריס ויינברגר: אלה בדרך כלל בדיקות מדגמיות.

עמר בר-לב: אם הוא חייב, זה מה שחששתי, זה ייצור פקק תנועה אדיר.

<איריס ויינברגר: לא.

<איריס ויינברגר: הוא רשאי.

<איריס ויינברגר: אלה בדיקות מדגמיות.

עמר בר-לב: אותו הדבר אם המוכס לא נמצא שם, הלא המשאיות האלה לאילת, מי כמונו יודע, הן נוסעות גם בלילות.

עמר בר-לב: מה קורה אם המוכס לא נמצא שם?

<איריס ויינברגר: כבר היום יש שעות.

<איריס ויינברגר: מותר להכניס טובין לאזור אילת במסוף הכניסה משעה 5:00 לפנות בוקר עד שעה שעה 7:00 בערב.

<איריס ויינברגר: בערבי ימי מנוחה או יום העצמאות, עד לכניסת היום כאמור למחרתו.

עמר בר-לב: זה קיים כבר היום.

עמר בר-לב: גם היום אסור למשאית להיכנס לאילת ב-2:00 לפנות בוקר.

<איריס ויינברגר: זה קיים כבר היום, אבל לשאלה שלך, הבדיקות הן בדיקות מדגמיות.

<איריס ויינברגר: רק מה שקרה, עשו את הבדיקה המדגמית, גילו שהטובין לא נמצאים.

עמר בר-לב: זה החלק השני של האכיפה.

<איריס ויינברגר: בדיוק.

עמר בר-לב: לחלק הראשון, את אומרת שזאת לא חובה.

<איריס ויינברגר: לא חובה.

עמר בר-לב: זה בעצם מדגמי.

<איריס ויינברגר: כן.

<שלומית ארליך: להבין עוד עניין בהקשר הזה.

<שלומית ארליך: היום בסופי שבוע או בשעות הלילה אין אפשרות להשאיר את החשבונית בכניסה?

<שלומית ארליך: שמעתי היום הנוהל הוא שכן משאירים חשבוניות בכניסה.

<איריס ויינברגר: אם אני לא טועה יש אופציה להשאיר.

<איריס ויינברגר: היום חייבים להחתים אותם.

ניסן סלומינסקי: אם הוא לא יכול לבדוק, מה התועלת שהוא ישאיר?

<שלומית ארליך: השאלה מה יהיה עכשיו.

<איריס ויינברגר: אנחנו לא הולכים להקשות על הפרקטיקה הקיימת במסוף.

<איריס ויינברגר: כל מה שאנחנו רוצים זה שבמידה ונתפוס מישהו, נוכל לעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: אני מקווה שאנשים אכן לא ינסו לעשות סיבוב על אילת.

<איריס ויינברגר: הוא יבוא עם החשבונית ועם הטובין.

ניסן סלומינסקי: יש תנועה ערה של סחורות שרוצות להגיע לאילת בלילה כי רוצים לנצל את הלילה לנסיעה בלי פקקים וכולי?

ניסן סלומינסקי: יש צורך להגדיל את הנוכחות של הפקחים במעברים?

<דניאל וקנין: אני לא מכיר.

<דניאל וקנין: אין לי נתונים.

<דניאל וקנין: אני לא מכיר דרישה או בקשה להארכת שעות מעבר למה שקיים היום.

ניסן סלומינסקי: אם זה מספיק, טוב.

<איריס ויינברגר: נכון להיום זה מספיק.

<איריס ויינברגר: אני מניחה שאם תהיה דרישה וזה יצדיק, יבדקו.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שהם רוצים לנסוע בלילה כי אין פקקים והם מגיעים לפנות בוקר.

<איריס ויינברגר: זה פתוח משעה 5:00 לפנות בוקר.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: כרגע אנחנו לא נוגעים בזה.

<שמואל מייזליך: קשה להניח שמשאית עם סחורה תרצה להגיע, אני מנסה לחשוב בהיגיון, לסוחר שמחכה לה ב-2 לפנות בוקר כי לאן הוא יגיע עם אותה סחורה?

<שמואל מייזליך: מישהו צריך לקבל אותה.

ניסן סלומינסקי: אם זה קיים, אנחנו לא נוגעים בזה.

<שלומית ארליך: זה היה סעיף (1).

<שלומית ארליך: עכשיו סעיף (2).

<איריס ויינברגר: סעיף (2) מדבר בעצם על סיטואציה של הוצאת הטובין.

<איריס ויינברגר: שוב, טובין שהוחל עליהם מס ערך מוסף בשיעור אפס לפי סעיף 5(ב) לא יועברו מאזור אילת למקום אחר בישראל בידי העוסק שקיבל את ההטבה כאמור, אלא אם כן בידו מסמך המעיד על ביטול העסקה בהתאם להוראות לפי חוק זה.

<איריס ויינברגר: זה אומר שאם הוצאנו טובין, שקיבלו שיעור אפס, צריך להראות שהעסקה בוטלה, שהם בעצם לא נמכרים באילת.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, זה לא משהו שנוצר באילת ומייצאים אותו לישראל אלא זה משהו שנכנס לאילת ועכשיו יוצא מאילת.

<איריס ויינברגר: כן, כי זה רק טובין שהוחל עליהם שיעור אפס.

ניסן סלומינסקי: זה מישהו שתכנן לעשות איזו עסקה באילת ובסוף לא עשה אותה.

<איריס ויינברגר: היא התבטלה ולכן הוא מוציא את הטובין.

<איריס ויינברגר: הוא צריך להראות שיש ביטול עסקה.

ניסן סלומינסקי: אבל מישהו שהוא באילת ויש לו מפעל והוא מייצא לישראל, הוא לא צריך.

<איריס ויינברגר: לא, כי אז לא חל עליו הסעיף.

ניסן סלומינסקי: אז הוא לא צריך שום דבר?

<איריס ויינברגר: הוא לא צריך להראות שיש ביטול של עסקה.

ניסן סלומינסקי: ואז הוא לא משלם על זה מע"מ או משהו?

<איריס ויינברגר: אם אתה מייצר באילת ומוכר החוצה, זה חייב במע"מ.

<איריס ויינברגר: ברגע שזה יוצא מאילת, זה חייב במע"מ.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, לאנשי אילת יש את הפטור הזה רק באילת עצמה.

<איריס ויינברגר: לצריכה באילת.

ניסן סלומינסקי: רק לצריכה.

ניסן סלומינסקי: לא ליצוא.

ניסן סלומינסקי: כלומר, מי שיש לו מפעל באילת ועושה דבר טוב ורוצה למכור את זה לאנשי אילת אבל גם נניח לאנשי שדה בוקר.

<איריס ויינברגר: לא.

<איריס ויינברגר: זה חייב.

<איריס ויינברגר: אחרת זאת תחרות בלתי הוגנת.

<דניאל וקנין: סחורה שנכנסה בשיעור אפס לאילת.

ניסן סלומינסקי: את זה אני הבנתי.

עמר בר-לב: יש לי כמה שאלות.

עמר בר-לב: שאלה ראשונה.

עמר בר-לב: נכנסה משאית עם טלוויזיות לאילת והיא פטורה ממע"מ.

<איריס ויינברגר: דווקא טלוויזיות חייבות במע"מ.

עמר בר-לב: מקררים.

<שמואל מייזליך: אותו דבר.

עמר בר-לב: נכנסה לאילת משאית עם משהו שפטור ממס.

עמר בר-לב: אני אילתי, אני קניתי את זה.

עמר בר-לב: שנה אחרי כן אני עובר דירה לתל אביב.

<איריס ויינברגר: אין בעיה.

<איריס ויינברגר: אתה לא חייב.

עמר בר-לב: זה ברור?

<איריס ויינברגר: זה ברור.

<איריס ויינברגר: זה אדם פרטי.

עמר בר-לב: שאלה שנייה.

עמר בר-לב: אולי מקרה נדיר, אבל הגיעה אותה משאית עם הדברים האלה לאילת וזה ישב שם שנתיים.

עמר בר-לב: הבן אדם מכר חלק מהציוד וחלק הוא לא מכר.

עמר בר-לב: יש פחת, יש התיישנות.

עמר בר-לב: אחרי שנה וחצי הוא רואה שהוא לא מוכר את זה באילת והוא צריך להוציא את זה החוצה.

עמר בר-לב: הערך של זה כבר הרבה יותר נמוך.

<דניאל וקנין: החיוב הוא בערך שנכון לאותו רגע.

<דניאל וקנין: בערך ששווה באותו רגע.

עמר בר-לב: נניח הערך ירד בחמישים אחוזים, הוא צריך לשלם מע"מ רק על החמישים אחוזים.

<דניאל וקנין: זה לא שונה מעוסק בתוך ישראל שסגר את העסק שלו, נשאר לו ציוד ואחרי תקופת מה לקח את הציוד הזה לשימוש עצמי.

<דניאל וקנין: השווי של העסקה הוא השווי באותו רגע, לפי המחיר של אותו רגע בו הוא לקח את זה לשימוש עצמי.

עמר בר-לב: אני חושב שאני מבין אותך אבל אני רוצה להיות בטוח.

עמר בר-לב: במקרה הזה הגיע מלאי לאילת, לא הצליחו למכור אותו.

ניסן סלומינסקי: שווי של אלף שקלים.

עמר בר-לב: אלף שקלים.

עמר בר-לב: עברו שנתיים ונשאר ציוד בשווי 500 שקלים.

עמר בר-לב: הוא צריך לשלם מע"מ על ה-500 שקלים.

<דניאל וקנין: שימוש עצמי, 500 שקלים.

עמר בר-לב: הוא צריך להחזיר מע"מ על ה-500 שקלים ולא על כל האלף שקלים.

<דניאל וקנין: לא על כל האלף שקלים, כי זה מה שזה שווה באותו רגע.

<איריס ויינברגר: אם הוא הצליח לבטל את העסקה אחרי שנתיים, הוא בעצם לא יהיה צריך לשלם כלום.

<דניאל וקנין: הוא לא מדבר על ביטול.

<דניאל וקנין: הוא אומר שיצא עם זה החוצה.

עמר בר-לב: הכניס וחלק הוא מכר וחלק לא.

<שלומית ארליך: בעצם צריך להיות בידו מסמך המעיד על ביטול עסקה.

<איריס ויינברגר: נכון.

<שלומית ארליך: על איזה סוגים של מסמכים אנחנו מדברים?

<איריס ויינברגר: הודעת זיכוי מוסדרת בהוראות ניהול ספרים.

<שלומית ארליך: ומבחינתכם, איך אתם בודקים?

<איריס ויינברגר: הוא יוצא ואנחנו רואים את ההודעה.

<איריס ויינברגר: רואים שיש הודעת זיכוי.

<איריס ויינברגר: אנחנו רואים שיש את הסחורה.

<שלומית ארליך: אפשר לבדוק את זה?

<איריס ויינברגר: כן.

<דניאל וקנין: הודעת זיכוי יוצאת רק בעקבות חשבונית וצריכה להיות זיקה בין שני המסמכים האלה.

<שמואל מייזליך: צריכה להתקבל גם בצד שני, אצל המקבל.

<איריס ויינברגר: זה כמו החשבונית.

ניסן סלומינסקי: משאית שמביאה מיטות לבתי המלון, מיטות חדשות, ועכשיו היא תעמיס את המיטות הישנות של בית המלון ותצא.

ניסן סלומינסקי: היא עשתה את עסקת חייה כי הם מסתכלים ורואים מיטות.

<איריס ויינברגר: פסקה (3).

<איריס ויינברגר: כאן אלה סעיפי העונשין.

<איריס ויינברגר: לפני פרק ה' יבוא: פרק ד'1 – עונשין.

<איריס ויינברגר: זאת בעצם המטרה.

<איריס ויינברגר: סעיפים 13(א) ו-13(ב) הן עבירות שדינן מאסר שנה.

<איריס ויינברגר: סעיף 13(ג), אנחנו מוותרים עליו לבקשת הייעוץ המשפטי של הוועדה.

<איריס ויינברגר: סעיף 13(א) מדבר על הצגת חשבונית מס בלי הטובין.

<איריס ויינברגר: לבקשת הייעוץ המשפטי של הכנסת, אנחנו רוצים להוסיף חלופה של קנס.

<איריס ויינברגר: תהיה חלופה של קנס.

<איריס ויינברגר: קנס של עד 29,200 שקלים, שזה כמו קנס או מאסר שנה בסעיף 61(א)(2) לחוק העונשין.

<איריס ויינברגר: אנחנו רוצים להפנות לחוק העונשין, כדי שאם בחוק העונשין ישנו, לא נצטרך לעקוב אחרי זה.

<שלומית ארליך: אמרנו שזה יהיה כאן עוסק.

<שלומית ארליך: בדיון הקודם חברי הכנסת ביקשו לומר עוסק.

<איריס ויינברגר: אין בעיה.

<איריס ויינברגר: עוסק שהציג חשבונית על מס בשיעור אפס בכניסה לאילת, בלי שהיו עמו הטובין נושא החשבונית, בניגוד להוראות סעיף 5(ב), דינו מאסר שנה או קנס לפי סעיף 61(א)(2) לחוק העונשין, התשל"ז-1977.

<איריס ויינברגר: סעיף 13(ב) שהוא על הוצאת טובין מאילת:

<איריס ויינברגר: עוסק שהעביר טובין שיוחל עליהם מס ערך מוסף בשיעור אפס מאזור אילת למקום אחר בישראל בלי שבידו מסמך המעיד על ביטול העסקה, בניגוד להוראות סעיף 8(א), דינו מאסר שנה או קנס לפי סעיף 61(א)(2) לחוק העונשין, התשל"ז-1977.

<איריס ויינברגר: עד כאן.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: הישיבה נעולה.

ניסן סלומינסקי: תודה לאורחים ותודה לייעוץ המשפטי ותודה לכל חברי הכנסת.