ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 19, פרוטוקול מספר 55, 2013-07-10 09:00

עמרם מצנע: בוקר טוב לכולם, אנחנו ייחדנו את הישיבה הבוקר לדיווח ועדכון על ידי משרד החינוך, ולאחר מכן כמובן להערות, בנושא החינוך במגזר הערבי.

עמרם מצנע: הוועדה שמה לעצמה בתחילת הדרך בכנסת ה-19 את הנושא של הפריפריה בכלל ואת החינוך במגזר הלא יהודי בפרט כנושא מרכזי כדי לנסות ולהיות שותפים לצורך העמוק לסגור פערים.

עמרם מצנע: לא רק לסגור פערים, אלא בעצם לקדם את החינוך במגזר הערבי גם בנושאים הפיזיים וגם בנושאים כמובן הפדגוגיים.

עמרם מצנע: הוועדה ערכה סיור במגזר הבדואי בדרום לפני מספר שבועות בכפרים הבלתי מוכרים, והתרשמה בחלק מהדברים מאוד לחיוב, בחלק מהדברים כמובן פחות, מההתקדמות שיש במגזר בדרום.

עמרם מצנע: מונח לפניכם מחקר של מרכז המחקר והמידע שיצא בתחילת החודש שעבר על נתונים על מערכת החינוך במגזר הערבי, ועבודה נוספת שנעשתה לפני מספר ימים על החינוך במגזר הבדואי גם בדרום וגם בצפון.

עמרם מצנע: המספרים מדברים בעד עצמם.

עמרם מצנע: הם מציגים כמובן בכל התחומים פערים בין התוצאות בחינוך היהודי ובחינוך שאיננו יהודי.

עמרם מצנע: יש זחילה מסוימת בחלק מהנתונים כלפי מעלה.

עמרם מצנע: אני מתרשם שמעבר לבעיות הפיזיות, של חוסר כיתות או חוסר מבנים מתאימים, צפיפות ילדים בכיתות, אלימות כפי שמדווחת על ידי התלמידים, אחד הנתונים שמשכו את תשומת ליבי זה היה שיעור ההשתתפות הנמוך בלימודים בכלל.

עמרם מצנע: אחד הנתונים המאוד קופצים מייד לעין זה שבכפרים שנמצאים תחת שתי המועצות שעוסקות גם בכפרים המוכרים וגם בלא מוכרים במועצות האזוריות, שיעור ההשתתפות למשל בגילאי גן הוא נמוך מאוד מאוד.

עמרם מצנע: לפחות מניסיוני שלי, ילד שלא הולך לגן ילדים ואחר כך גם לא הולך לכיתה א' ומצטרף למערכת הלימודים בכיתות ב', ג' ו-ד' מכל מיני סיבות, אחת הסיבות זה נגישות כמובן של הילדים הקטנים למתקני החינוך, ילד כזה, הסיכוי שהוא בכלל יצליח להתמודד עם החומר הנלמד ולהגיע לאיזשהו הישג, הוא נמוך מאוד, אם בכלל.

עמרם מצנע: אז נא לקחת את זה גם כן לתשומת לב.

עמרם מצנע: אני יודע שחברי הכנסת הערבים נפגשו אתמול עם שר החינוך ואני מבין שהיתה פגישה מאוד מועילה.

עמרם מצנע: אני רואה את זה בהחלט בחיוב, ההידברות וההתחקות עם הנתונים והניסיון המשותף להביא לשיפור המצב.

עמרם מצנע: זה בעצם המפתח להצלחה, כי אף אחד לא חושב שיש פה שני תפקידים, אחד למערכת החינוך לנסות ולתת חינוך יותר טוב, ולנו חברי הכנסת כל הזמן לתקוף, להתמודד, להילחם, אלא באמת אנחנו רואים את עצמנו שותפים לצורך להתמודד עם הבעיות.

עמרם מצנע: זו הזדמנות בשבילי גם לאחל לאזרחים המוסלמים של מדינת ישראל חג קורבן או חג רמדאן או צום רמדאן קל.

עמרם מצנע: אני גם ביקשתי בפגישות מהסוג הזה, לא להגיש לא שתייה ולא דברים אחרים, כאות הזדהות וכיבוד השותפים שלנו בחברה הישראלית האזרחית.

עמרם מצנע: אז תודה רבה.

עמרם מצנע: אני מעביר את זכות הדיבור למנהלת הכללית של משרד החינוך.

<דלית שטאובר: אז בוקר טוב לכולם.

<דלית שטאובר: אני באמת מאוד שמחה על הפגישה של ועדת החינוך של הכנסת שמוקדשת כולה לנושא של המגזר הערבי, לחברה הערבית, למגזר הדרוזי והבדואי והצ'רקסי.

<דלית שטאובר: אני יותר שמחה היום מאשר אתמול, בעקבות פגישה מאוד טובה שבעיקר אני רוצה לומר על הרוח שנשבה בה, רוח של שיתוף פעולה, רוח של שקיפות, רוח של העמדת האתגרים המשותפים על השולחן מתוך רצון כן להתמודד עם בעיות שלא נולדו אתמול ולא נולדו בשנה, בעיות של שנים רבות, אבל מתוך רצון בשיתוף פעולה, ושוב, מתוך קשר ושקיפות לקדם את האתגרים המשותפים שיש לנו, שהמטרה המשותפת של כל הנוגעים בדבר היא שכל ילד שנולד במדינת ישראל, לא משנה באיזה נקודה הוא התחיל בכניסה שלו במערכת, יסיים בנקודה של שוויון הזדמנויות וללא פערים, וכפי שאתה רמזת כבר בדבריך, למרות התקדמות עדיין יש פערים ואנחנו רוצים ונחושים להתמודד איתם.

<דלית שטאובר: אני ברשות

<דלית שטאובר: כם אתחיל בסקירה, אפרוס את הנתונים בפניכם, אומר מהם האתגרים שעומדים על הפרק.

<דלית שטאובר: נמצאים כאן איתי כל אנשי המקצוע שמטפלים במסירות ובמקצועיות גם באוכלוסיה וגם בסוגיות המערכתיות ושקשור לתקציבים ולבינוי, כך אנחנו נשמח לכל דיון ולעמוד לרשותכם בכל שאלה.

<דלית שטאובר: אז כפי שאתם רואים במצגת שאנחנו הכנו לטובת המפגש הזה, קודם כל מספרי התלמידים לפי כיתות ולפי מגזר נמצאים לפניכם.

<דלית שטאובר: אנחנו רואים את האחוזים שלהם מכלל מערכת החינוך.

<דלית שטאובר: אנחנו רואים שהמגזר הבדואי מהווה היום קצת יותר מ-5%.

<דלית שטאובר: יש לו כ-3,836 כיתות.

<דלית שטאובר: המגזר הדרוזי והצ'רקסי הוא קצת יותר מ-2%, 2.07. יש לו כמעט 42,000 תלמידים עם 1,661 כיתות.

<דלית שטאובר: המגזר היהודי הוא 74% והמגזר הערבי הוא 18.39%, 13,884 כיתות.

<דלית שטאובר: הסוגיה שמאוד מאוד מטרידה היא כמובן סוגיית הבינוי וסוגיית הכיתות שיש בה פערים של שנים אחורה ולמרות מתווה שעושה העדפה מתקנת אחורנית בקצב, לא סוגרים את כל הפערים.

<דלית שטאובר: תיכף נציין אותם ונגיד גם מה אנחנו מתכננים להמשך כדי להתמודד עם האתגר הזה.

<דלית שטאובר: אז בסוגיית בתי הספר והגנים, קודם כל אני רוצה לומר לגבי המשימה המאוד מאוד חשובה של חינוך חינם לגילאי 3-4, שכמו שאתה אמרת, זה קריטי.

<דלית שטאובר: ההשתתפות בגיל הזה במערכת החינוך הציבורית שהיא מערכת חינמית לטובת הילדים, היא קריטית לצמצום פערים ולקידום הישגים.

<דלית שטאובר: הצורך הוכר על ידנו ב-100% מכל המועצות ומכל הרשויות שהגישו במגזר הערבי, אלא מאי, שבפועל הקצבנו רק חצי בשל קושי מאוד מאוד דומיננטי בבעיית קרקעות בחלק מהמקומות, וזה מוביל בסופו של דבר בין היתר לתוצאה שאתה דיברת עליה, מה שאתה דיברת בדרום זו בעיה נוספת של נגישות ושל קושי להגיע ושל צורך בעבודה עם הורים גם על החשיבות של לשלוח את הילדים, וקשיים אובייקטיבים, אבל קודם כל יש לנו בעיה אובייקטיבית של קושי בקרקעות בהרבה מאוד מהיישובים האלה.

<דלית שטאובר: יוכל להסביר את זה אחר כך אסף דטנר.

<דלית שטאובר: יש נתונים לא מכוילים בינינו שמסתובבים לגבי החסר בכיתות.

<דלית שטאובר: יש דו"ח שהוא ישן, בן 5 שנים, שמצביע על מספרים גבוהים ואילו הנתונים שבידינו מצביעים עדיין על חסר, אבל על חסר נמוך הרבה יותר, עדיין משמעותי, של 1,860 כשזה כולל כמובן את מזרח ירושלים.

<דלית שטאובר: אנחנו כוללים את ילדי מזרח ירושלים כילדים שאנחנו חייבים לתת להם חינוך.

<דלית שטאובר: גם לגבי הסוגיה הזאת אתמול התקבלה החלטה למיפוי משותף ולגבי ראיית המספרים ע' ב-ע' והתגייסות מואצת של המשרד בהתוויית משאבים לצמצום יותר משמעותי בדיעבד של הפער בכיתות, כי אנחנו מתקצבים באופן פרופורציונלי בצורה יותר משמעותית את הבינוי מהפלח באוכלוסיה, אבל כדי לצמצם את הפער האחורי, נדרשת פעולה הרבה יותר מאסיבית, הרבה יותר משמעותית והשר הנחה בעניין הזה להגיש לו תכנית.

<דלית שטאובר: הוא הנחה אותי בעניין הזה ואני אצטרך להגיש לו תכנית איך מצמצמים את הפער, כמובן לא בשנה אחת אבל להראות איך אנחנו נוקטים צעדים יותר מהירים לצמצום הפער.

<דלית שטאובר: כפי שאתם רואים, יש כאן את מספר הכיתות שתוקצבו בשנת 2012.

<דלית שטאובר: אתם רואים את השיעור, אבל גם ציינתי את מספרי הכיתות החסרות עדיין, בצורה שקופה.

ג'מאל זחאלקה: ב-2012 27% תוקצבו בחינוך הערבי?

<דלית שטאובר: כן, זה המספר.

ג'מאל זחאלקה: אתם דיברתם אתמול על 38%.

<אסף דטנר: ב-7 השנים האחרונות בממוצע רב שנתי, זה מעל 30%.

<אסף דטנר: ב-2012 במקרה זה היה 27%.

מוחמד ברכה: יש פער בין מה שתוכנן לבין מה שבוצע.

<דלית שטאובר: נכון, אז זה מה שאמרתי, שאנחנו היינו מוכנים, ציינתי גם את הבעיות האובייקטיבי.

<דלית שטאובר: בכל מקרה זה ברור ואנחנו נקדיש לזה דיון אולי בהמשך, שאני אסיים את ההצגה, שנדרשת כאן פעולה מסוג אחר כדי לצמצם את הפער האחורי, ואתם שמעתם אתמול את השר בהקשר הזה, שאמר לכולנו וגם נתן לנו מטלות בעניין הזה.

<דלית שטאובר: לגבי התקצוב של הכיתות, אז קודם כל אני רוצה להראות כיצד מתוקצבים היום ילדים במערכת במגזרים השונים ומה הממוצע תלמידים לכיתה, בהתייחס למה שאתה אמרת, חבר הכנסת מצנע, לגבי המספרים.

<דלית שטאובר: אז כפי שאנחנו רואים, במגזר הערבי יש שיפור ב-3 השנים האחרונות ונכון להיום מדובר פה על תקן בסיס לא כולל חינוך מיוחד ותמריצי טיפוח.

<דלית שטאובר: יש שיפור ובבסיס המגזר הערבי הוא מתוקצב יותר מהמגזרים האחרים, יותר מהמגזר היהודי.

<דלית שטאובר: אם נפתח את זה פה לדיון, אז יגידו חברי הכנסת, ואנחנו מקדימים ואומרים שהפער, אם יש פער, הוא נוצר מסלים כאלה ואחרים.

<דלית שטאובר: שר החינוך אמר כבר בצורה מאוד ברורה ושקופה שהוא מכוון למקום של סל תלמיד ולתקצוב דיפרנציאלי לקראת השנה הבאה.

<דלית שטאובר: המקום הזה יעשה שיפור גדול בה בהכרח במגזר הערבי וזה היעד שלו לקראת שנה הבאה.

<דלית שטאובר: הצוותים עובדים על זה כרגע בהילוך מאוד מאוד גבוה.

<דלית שטאובר: זו המטלה שלנו לשנה, לסיים.

<דלית שטאובר: אתה מודע לזה גם, חבר הכנסת עמרם מצנע.

<דלית שטאובר: השר לא רצה ללכת למהלך של תקצוב דיפרנציאלי לפני שיש הגדרה לסל תלמיד, מה המדינה מחויבת לתת לכל ילד באשר הוא, ועל זה לייצר את התוספות וההפחתות בין חזקים וחלשים.

<דלית שטאובר: זה הקו המנחה וזאת המטלה שאנחנו עסוקים בה, בשיתוף פעולה יחד עם האוצר.

ג'מאל זחאלקה: יש הסכמה על הדבר הזה.

ג'מאל זחאלקה: את יודעת, זה במחלוקת קשה מאוד הסיפור הזה.

ג'מאל זחאלקה: ראשי הערים הגדולות רוצים את זה.

<דלית שטאובר: לא, ההיפך.

ג'מאל זחאלקה: הם הגישו נייר עמדה פה.

ג'מאל זחאלקה: אני אביא לך אותו.

<דלית שטאובר: אני מכירה את נייר העמדה שלהם ומכירה את הדברים, וגם נוכל לדון בזה אחר כך.

ג'מאל זחאלקה: זה לא דבר מובן מאליו.

<דלית שטאובר: א', זה דבר מאוד לא מובן מאליו.

<דלית שטאובר: הוא לוקח מאלה שיש להם יותר ונותן לאלה שיש להם פחות, וזאת מה שהנוסחה עושה, אבל מאחר והנושא הזה בפני עצמו הוא נושא חדש ושיטת תקצוב אחרת לגמרי, אין לי ספק שברגע שהנוסחה הזאת תתגבש, בוודאי תייעד לזה הרי דיון ויהיו שותפים רבים שירצו להיכנס לפרטי הפרטים.

ג'מאל זחאלקה: אם אתם לא מאמצים את העמדה שלהם, בסדר גמור.

עמרם מצנע: לא, ודאי שלא.

<דלית שטאובר: בשום פנים ואופן לא.

ג'מאל זחאלקה: יש מנגנון לא פשוט, מאוד מתוחכם, שראשי ערים חזקים הם מגישים לך תוכניות.

ג'מאל זחאלקה: על פניו זה סוציאלי, זה צודק.

ג'מאל זחאלקה: אתה חוקר את זה לעומק, אתה רואה שזה קטסטרופה.

ג'מאל זחאלקה: הם קוראים לזה סל לתלמיד.

ג'מאל זחאלקה: יכול להיות זה אותו שם, אבל דברים שונים.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לראות את התכנית.

<דלית שטאובר: א', אתה תראה.

<דלית שטאובר: אני הסברתי מה התקצוב היום.

<דלית שטאובר: מי שיש לו טענה מאיפה היא נובעת, לא מתקצוב הבסיס אלא מתקצוב הסלים, הסברתי איך אנחנו מתכוונים להתמודד עם זה על פי מדיניות השר.

<דלית שטאובר: הסברתי שיש שותפים רבים לדיון הזה, משרד החינוך, משרד האוצר, השלטון המקומי.

<דלית שטאובר: הדיון יהיה שקוף.

<דלית שטאובר: אתם שמעתם אתמול את הגישה.

<דלית שטאובר: עובדים בשקיפות, עובדים בשיתוף פעולה.

<דלית שטאובר: המטרה היא מאוד מאוד ברורה, לשפר את מצבם של אלה שיש להם פחות, ובוודאי כמו שרמזת בדבריך, יש ריבוי אינטרסים בדיון הזה ולכן הנחישות של השר בעניין הזה היא מאוד מאוד ברורה והוא גם אמר שלפני שיוגדר סל תלמיד ברור כחלק מהמהלך הזה, הוא לא הולך על זה ככה, אלא זה מהלך משולב בעיניו, הגדרת סל תלמיד ותקצוב דיפרנציאלי.

ג'מאל זחאלקה: העיקרון הוא נכון.

<דלית שטאובר: אוקיי.

<דלית שטאובר: כאן אני רוצה להראות את התפלגות שעות הטיפוח.

<דלית שטאובר: כמו שאתם רואים המספרים פה לפניכם בצורה שקופה ואני חושבת שההסבר שאני נתתי, הוא יעשה את השינוי גם בנושא הזה.

<דלית שטאובר: התפלגות מספר הכיתות שהתווספו ביסודי לפי שכבות לימוד והפחתת 32 תלמידים לכיתה לפי מגזרים.

<דלית שטאובר: אתם יודעים שאנחנו השלמנו את המהלך של 32 תלמידים לכיתה.

<דלית שטאובר: המהלך הזה היטיב עם גודל הכיתות באוכלוסיה הערבית ובמגזרים, ואלה סך הכול מספרי הכיתות שנהנו מההפחתה.

<דלית שטאובר: באופן יחסי כמובן נהנה המגזר יותר.

<דלית שטאובר: הרחבת צו חינוך חובה יובא בפני הכנסת, היישובים החדשים.

<דלית שטאובר: אני לא יכולה כרגע עוד לומר מי היישובים החדשים.

<דלית שטאובר: כמובן שהשר יגיד, אבל באופן טבעי וברור המגזר הלא יהודי נהנה מהצו הזה יותר בשל החולשה הסוציו אקונומית, ומספר היישובים הלא היהודיים שנכסו, 46, וגם השנה יורחבו נוספים כדי שיהנו מזה, מחינוך חינם עד גיל 18.

<דלית שטאובר: יום חינוך ארוך, מאחר והוא יושב יותר חזק בפריפריה, באופן טבעי נהנים ממנו יותר.

<דלית שטאובר: יום חינוך ארוך הוא כולל גם הזנה.

<דלית שטאובר: אלה המספרים כפי שאתם רואים מבחינת יוח"א גני ילדים במגזר, ואתם רואים את המספרים.

<דלית שטאובר: במגזר הערבי סך הכול 12,542.

<דלית שטאובר: מבחינת האחוזים אנחנו רואים 35% מהסל הזה של יוח"א, נמצא בתוך המגזר.

<דלית שטאובר: הישגים לימודיים והתוצאות של המבחנים הבין לאומיים.

<דלית שטאובר: אנחנו יכולים לראות במספר השנים האחרונות שהאוכלוסייה הערבית, האוכלוסייה הבדואית והאוכלוסייה הדרוזית, בהובלה מאוד מאוד נחרצת של אנשי המקצוע של המשרד, מתוך החשיבות שהיתה בקדנציה הזאת לעבודה על ההישגים, יש שיפור מאוד גדול יחסית לעצמו.

<דלית שטאובר: עדיין יש פער למגזר היהודי.

<דלית שטאובר: הציבור הערבי צמח באופן יחסי הרבה יותר מכל מגזר אחר.

<דלית שטאובר: היתה התגייסות מאוד מאוד גדולה של המורים.

<דלית שטאובר: היתה התגייסות מאוד גדולה של המנהלים.

<דלית שטאובר: היתה צריכה מאוד טובה של המשאבים של המערכת, משאבי ההדרכה, רצון להצטיין, רצון להשתפר.

<דלית שטאובר: ראינו הרבה מאוד נחישות.

מוחמד ברכה: מה המספרים משקפים?

<דלית שטאובר: המספרים משקפים את הציון במבחני המיצ"ב במקצועות השונים במגזר.

<דלית שטאובר: כמו שאתה רואה, לאורך השנים, הכול רובריקה ישנה, אז כשאתה רואה את המגמה - - -

עמרם מצנע: יש דרך אגב בתשע"ב ירידה מסוימת.

<דלית שטאובר: נכון, אבל זה כלל גם את היהודים וגם את הערבים.

מוחמד ברכה: יכול להיות שהשתנו כלי המדידה.

<דלית שטאובר: לא, לא השתנו כלי המדידה.

ג'מאל זחאלקה: יש החמרה, ואני קורא להחמרה עוד יותר.

ג'מאל זחאלקה: במבחני המיצ"ב הרי לא מחפשים ציונים.

ג'מאל זחאלקה: זה לא הישגי בית ספר.

ג'מאל זחאלקה: רוצים לצלם מצב לכלי עבודה.

<דלית שטאובר: נכון מאוד.

ג'מאל זחאלקה: זה כלי התחלה, לא כלי סיום.

ג'מאל זחאלקה: כל המנהלים, המורים מתגייסים כדי לשפר ציונים.

ג'מאל זחאלקה: עכשיו המשרד התחיל להחמיר.

ג'מאל זחאלקה: אני קורא לכם להיות הרבה הרבה יותר, ומנהל שעושה, תעיפו אותו.

ג'מאל זחאלקה: תעיפו שני מנהלים ותראו מה יקרה.

<דלית שטאובר: אני קיימתי אכן שימועים למנהלים.

<דלית שטאובר: היו אצלי בבירורים.

ג'מאל זחאלקה: לא מספיק בירור, צריך חקירה רצינית למען יראו וייראו.

<דלית שטאובר: אז קודם כל אני רוצה להתייחס לסוגיה המאוד מאוד חשובה שאתה מעלה, והיא סוגיית טוהר הבחינות.

<דלית שטאובר: אין שום משמעות לתוצאות אם הן לא משקפות את ההישגים האמיתיים של התלמידים.

<דלית שטאובר: א', זה לא נותן שום דבר, כי הכלי הזה הוא באמת כלי לשיפור בית ספרי.

<דלית שטאובר: דבר שני, מבחינה חינוכית זה דבר פסול ביותר.

<דלית שטאובר: אם אתה משתף פעולה עם תופעה כזאת, אתה בעצם מחנך שבמקום מאמץ והשקעה, שזה הדבר החשוב בחיים וזה הערך שמוביל אותך למצוינות גם כשאתה מסיים את בית הספר, התוצאה היא אולי בשנייה הראשונה נראית טובה, אבל יש לה נזקים אדירים.

<דלית שטאובר: גם פה אתם יודעים שהמדיניות נמצאת בשינוי.

<דלית שטאובר: השר הצהיר על זה בצורה מאוד מאוד משמעותית מעל כל במה, שהכוונה שלו היא להעמיק את היכולת של מנהלים וצוותים להשתמש במבחנים ככלי לשיפור פנימי ולהוריד את הלחץ של ההשוואות האלה החיצוניות כדי למנוע את התופעות השליליות ולהעמיק את הכלים האלה בשירות המנהל ובשירות הצוות, לשיפור.

<דלית שטאובר: אתם בוודאי גם מכירים את המילים של אמון ושל חברת מופת, שהשר מרבה להשתמש בהן, ובצד אמון יש כמובן אכיפה.

<דלית שטאובר: אם אתה נותן אמון ואתה אומר לאנשים, בואו, תשתמשו בכלים האלה, והשנה הזאת תוקדש לזה, להעמקת הלמידה של הצוותים להשתמש בנתונים לצורך שיפור פנימי, ולצד זה צריכה להיות אכיפה הרבה יותר קפדנית כמו שאמרת.

<דלית שטאובר: אם אתה מועל באמון הזה, צריכה להיות סנקציה.

<דלית שטאובר: זה גם נמצא בימים האלה בדיון מאוד משמעותי.

<דלית שטאובר: אני מאמינה שתוך כשבועיים ימים תצאנה החלטות לגבי אופי המיצ"ב ואופי ההיבחנות בשנה הבאה, כאשר בסופו של דבר אנחנו רוצים לייצר מדד שלם לכל העשייה הבית ספרית, כמובן האקלים הבית ספרי, ההיבטים הערכיים, ההיבטים ההתנדבותיים וגם ההישגים הלימודיים, ובעיקר להחזיר את זה לכלי עבודה בידי המנהל לשיפור, יותר מאשר טבלאות של השוואה כפי שראינו פה.

עמרם מצנע: אנחנו בדיוק בעניין הזה המלצנו בישיבה שעשינו על המיצ"ב עם אנשי המשרד ועם מנהלי בתי הספר, ללכת יותר לכיוון המיצ"בים הפנימיים ופחות למיצ"בים החיצוניים.

<דלית שטאובר: נכון.

<דלית שטאובר: אנחנו שוקלים את זה בימים אלה.

עמרם מצנע: כי התקופה הזו יצרה מציאות באמת בלתי נסבלת.

<דלית שטאובר: אז זו אחת ההצעות שנמצאת על השולחן.

ג'מאל זחאלקה: זה תחרות בין בתי ספר על יוקרה.

<דלית שטאובר: אנחנו דנים גם בהצעה הזאת על השולחן.

<דלית שטאובר: אנחנו חושבים שכל מנהל חייב שיהיה לו בסיס נתונים כדי לראות את ההתקדמות שלו.

<דלית שטאובר: אנחנו לא מדברים על עולם ללא נתונים.

<דלית שטאובר: אנחנו לא רוצים לרדת בהישגים.

<דלית שטאובר: אנחנו רוצים להשתפר בהישגים, אבל אנחנו רוצים להחזיר את זה לכלי עבודה משמעותי שימנע את התופעות השליליות ושיוביל באמת למצוינות ולהעמקה.

עיסאווי פריג': רק שאלה לי אליך, גבירתי.

עיסאווי פריג': בעניין המיצ"ב והמבחנים הבין לאומיים, הפיזה, מה יותר מהימן מבחינת בדיקה?

<דלית שטאובר: מבחינה מתודית וסטטיסטית ומחקרית יש הלימה מוחלטת בין תוצאות המיצ"ב למבחנים הבין לאומיים.

<דלית שטאובר: כפי שאתם יודעים אנחנו מלווים על ידי ראמ"ה.

<דלית שטאובר: ראמ"ה היא עצמאית, גוף מקצועי עצמאי שמלווה את ההיבחנות ואת המדידה, ולשמחתנו אנחנו יכולים לומר שיש הלימה בין המבחנים הבין לאומיים לבין מבחני המיצ"ב.

<דלית שטאובר: במבחנים הבין לאומיים בית הספר לא מקבל משוב חזרה.

<דלית שטאובר: הוא לא יודע מה היה החלק שלו בתוצאה.

<דלית שטאובר: המדינה מקבלת תוצאה.

<דלית שטאובר: המנהל, אין לו שום אינסנטיב לא להיות הגון שם, כי הוא לא מקבל.

<דלית שטאובר: במיצ"ב התוצאות מגיעות גם לבית הספר, גם למחוז והן גם בידי המשרד ככלי עבודה, אבל מבחינת התוצאות, הלימה מלאה, כי מי שמלווה את זה, זה גופים מאוד מאוד מקצועיים.

עיסאווי פריג': מכאן המסקנה שהתייחסנו אליה לגבי השקיפות בטוהר המידות של תוצאות המיצ"ב.

עיסאווי פריג': זה לא סתם אנחנו אומרים את זה.

<דלית שטאובר: קודם כל אני שמחה שאתם אומרים את זה.

<דלית שטאובר: אני חושבת שאחד הדברים שאנחנו נרצה לבקש ולהגיד בסופו של דבר כשאני אגמור את הסקירה שלי, תראו, יש הרבה דברים שהם חובת המדינה, שהם חובת משרד החינוך לעשות, כולל שיפורים ותיקונים שמשרד החינוך צריך לעשות.

<דלית שטאובר: אבל יש גם דברים שהם מגמות חברתיות שצריכות לקרות גם ביחד.

<דלית שטאובר: המעורבות של הורים.

<דלית שטאובר: איך אנחנו ביחד מסייעים למעורבות יותר גדולה של הורים.

<דלית שטאובר: איך אנחנו ביחד מייצרים את אותם מסרים, כולנו, לא רק כשמשרד החינוך אומר על טוהר בחינות, זה חשוב, אלא גם הקהילה וראש העיר והציבור ואיש הרוח ואיש הדת במסגד שהוא מדבר, ואתם יודעים שפנינו גם בעניין הזה וביקשנו מהם, ואני כתבתי להם מכתב והם סייעו לנו בעניין הזה, שהדרשות שלהם במסגדים יתמכו בעניין הזה.

<דלית שטאובר: אנחנו צריכים לייצר אמירה שהנער או המשפחה יבינו שהמסר שלנו הוא מסר אחיד, ולייצר איזושהי תנועה שיוצרת יתר מעורבות למסרים שאנחנו רוצים לכוון אליהם ולמגמות שאנחנו רוצים ליצור, ולדעתי ככל שנצליח להחליט על כמה מסרים משותפים כאלה, לבוא אליהם ביחד, ושהאמון של הציבור יהיה במהלכים האלה, ההתקדמות של מערכת החינוך בהכרח תהיה הרבה יותר טובה והרבה יותר מהירה, כי כולנו באותו צד כאן, ללא ספק.

<דלית שטאובר: יש לנו כאן את הנתונים לגבי הזכאות לבגרות.

<דלית שטאובר: כפי שאתם רואים, אחוז הזכאים, מהלומדים יש עליה.

<דלית שטאובר: יש ציבורים שהעלייה הרבה יותר משמעותית.

<דלית שטאובר: יש עלייה מאוד יפה באופן כללי.

<דלית שטאובר: עבודה מאוד מופקדת.

<דלית שטאובר: למדו מאוד לעבוד בנושא של מיפויים, בנושא של שימוש באמצעים שהמשרד נותן, כמו מועדים שונים, מחצית שלישית, כיתות מב"ר.

<דלית שטאובר: גם בזה דרך אגב אנחנו עושים שינוי כבר משנה הבאה, יותר כיתות כאלה יתנו למגזר הערבי מאשר במגזר היהודי.

ג'מאל זחאלקה: שאלת הבהרה.

ג'מאל זחאלקה: לפני מספר שנים אנחנו דנו כאן בוועדה בעניין הפערים בין בנים לבנות.

ג'מאל זחאלקה: כשאת אומרת ממוצע 38% הזכאים בקבוצת הגיל, אז ברור שבנות זה מעל 40%.

<דלית שטאובר: נכון.

ג'מאל זחאלקה: הבנים זה בסביבות ה-30%.

עמרם מצנע: במגזר הבדואי ההפרש עוד יותר גדול מבחינת הבנות.

ג'מאל זחאלקה: מבחינת הבנות, זה ברור.

ג'מאל זחאלקה: זה לא מפתיע.

ג'מאל זחאלקה: ביקשנו שהמשרד יערוך איזשהו מחקר, יתן איזה כלי, לעשות משהו.

ג'מאל זחאלקה: אם אני עכשיו רוצה לשפר, צריך לטפל בבנים.

עמרם מצנע: מה שאמרה המנכ"לית, העניין החברתי, תרבותי.

ג'מאל זחאלקה: לא, בסדר, אבל המשרד לא נתן לנו כלים.

ג'מאל זחאלקה: אני לא שמעתי מהמשרד אפילו מאמר אחד, איזושהי הצעה בנושא הזה.

<דלית שטאובר: אז אני רוצה להרים את הכפפה.

<דלית שטאובר: אם המטרה שלנו לעבוד בשיתוף פעולה, אני רוצה להרים את הכפפה.

<דלית שטאובר: אנחנו עסקנו הרבה דווקא בקידום בנות.

<דלית שטאובר: אפילו היום שאתם רואים, אנחנו מקדמים בנות למדעים גם ביישובים הערבים וביישובים בנגב, אנחנו מקדמים בנות למדעים מתוך כוונה שהן יוכלו להשתלב במקצועות יוקרתיים.

<דלית שטאובר: אתה יודע מה, אני לוקחת את הכפפה הזאת.

<דלית שטאובר: זה ברור, יש פערים לטובת הבנות.

<דלית שטאובר: דרך אגב, גם אצל היהודים.

עמרם מצנע: דרך אגב רק נתונים לסבר את האוזן.

עמרם מצנע: במגזר הבדואי בנים שעומדים בסף הכניסה לאוניברסיטה, 20%.

עמרם מצנע: בנות קרוב ל-40%.

עמרם מצנע: פשוט מדהים.

<דלית שטאובר: אנחנו נקים צוות משותף עם אנשים מוסכמים שמכירים את החברה.

עיסאווי פריג': צריך להוציא תוכניות לטפל בבעיות.

<דלית שטאובר: כי זה לא רק פדגוגיה.

עיסאווי פריג': זה טיפול אחרי שעות הלימודים.

<דלית שטאובר: אין בעיה, אני רשמתי לעצמי ואנחנו נקדם גם את העניין הזה.

<דלית שטאובר: המבחנים הבין לאומיים, כבר התייחסנו.

<דלית שטאובר: גם כאן אתם רואים שעדיין יש פער מאוד גדול בין המגזר היהודי למגזר הערבי, אבל המגזר הערבי מאוד מאוד השתפר יחסית לעצמו.

<דלית שטאובר: עדיין יש מקום.

<דלית שטאובר: השיפור המאוד משמעותי יחסית לעצמו של המגזר הערבי, הוא קודם כל, אתם ראיתם שיש שיפור בהקצאת המשאבים.

<דלית שטאובר: יש העדפה למגזר בהרבה מאוד היבטים וכמובן יש שיפור מאוד משמעותי במקצועיות, ברצון לצרוך את המשאבים ובהחלט ברצון להצטיין.

<דלית שטאובר: אני רוצה לומר שבכל הפרוייקטים המיוחדים שאנחנו נותנים, אין דבר שאנחנו יוצאים, שהמגזר לא צמא ולוקח את זה קודם ועושה שימוש מצוין.

<דלית שטאובר: בכל הדברים אתם עובדים בשיתוף פעולה עם מגזר שלישי ועם מגזר עסקי.

<דלית שטאובר: אתגרים.

<דלית שטאובר: למרות הכול יש לנו אתגרים רבים.

<דלית שטאובר: קודם כל אמרנו, עדיין קיים פער מאוד משמעותי בהישגים לימודיים בין מגזר יהודי למגזר ערבי.

<דלית שטאובר: כאן אנחנו לוקחים על עצמנו משימה להאיץ.

<דלית שטאובר: הסוגיה הקשה ביותר שהיא גם ביצה ותרנגולת, היא סוגיית המכללות להכשרת מורים ואיכות ההוראה.

<דלית שטאובר: אנחנו יודעים שאנחנו לא שבעי רצון מהבוגרים.

<דלית שטאובר: אנחנו לא שבעי רצון מדרך ההכשרה.

<דלית שטאובר: אני אומרת את זה בזהירות, אבל עד כאן על השולחן.

<דלית שטאובר: אנחנו נצטרך לקבל החלטות ולהיכנס ללמידת עומק של הנושא הזה, כיצד לשפר.

<דלית שטאובר: בסופו של דבר איכות המורה שנמצא בכיתה משפיעה מאוד מאוד על ההישגים, ופה יש לנו עבודה רבה מאוד לעשות.

<דלית שטאובר: אתגר מאוד גדול, עדיין יש מיפות מסגרות פנאי.

<דלית שטאובר: כל החינוך ה-א-פורמלי לא קיים במגזר באותה מידה שצורכים אותו במגזר היהודי.

<דלית שטאובר: יש לנו עבודה רבה כאן.

<דלית שטאובר: שוב, נצטרך לעבוד ביחד על מעורבות הורים.

<דלית שטאובר: אנחנו כן פתחנו הרבה יותר תנועות נוער ויש הרבה מאוד תנועות נוער חדשות.

<דלית שטאובר: אנחנו רואים שיש צמא גדול לפעילות בלתי פורמלית.

<דלית שטאובר: עדיין יש צורך בחיזוק מאוד מאוד משמעותי של התחום הזה.

<דלית שטאובר: מחסור בכיתות לימוד.

<דלית שטאובר: אמרנו, אובייקטיבית וסובייקטיבית, כבר אמרתי שנירתם לעניין הזה, וכל ההיבטים של המציאות שאתם ציינתם, לא נקרא לזה תרבותי, נקרא לזה של המציאות, אנחנו צריכים לנתח את זה ולראות ביחד איך אנחנו מסייעים ליותר מעורבות קהילתית, ליותר מעורבות הורים, לעבודה משותפת סביב היעדים שלנו.

<דלית שטאובר: המדיניות שלנו היא קודם כל לעבוד מאוד חזק על שיפור איכות ההוראה והמנהלים, והעצמת מנהלי בתי ספר.

<דלית שטאובר: אתמול פרסנו הרבה מאוד סוגיות.

<דלית שטאובר: אני מאוד מאוד שמחתי לשמוע את הרצון המשותף, שהטובים ביותר ייבחרו להיות מנהלים.

<דלית שטאובר: רצון משותף להתמודד עם תופעות שמאפיינות חמולתיות או תופעות שליליות מסוג כזה או אחר.

<דלית שטאובר: אם היו ברמת פיקוח, אנחנו נתמודד עם הכול בצורה אמיצה, כל הנושאים שעלו גם אתמול.

<דלית שטאובר: צמצום מימדי האלימות בעבודה מאוד משמעותית על אקלים, באמצעות שיפור החינוך הבלתי פורמלי.

<דלית שטאובר: כמו שאמרנו, זה אתגר מאוד מאוד גדול.

מוחמד ברכה: בעיקר הנתונים של הממ"מ ממש מזוויעים.

<דלית שטאובר: הנתונים של הממ"מ זה הנתונים שלנו.

<דלית שטאובר: הממ"מ לוקח מאיתנו.

<דלית שטאובר: יש לנו הרבה מאוד עבודה בחינוך הבלתי פורמלי כשאנחנו צריכים להתמקד, כמו שאתה רואה חבר הכנסת ברכה, אני מדברת כאן על הנושא הערכי, הנושא החברתי.

<דלית שטאובר: יש קושי אובייקטיבי בנושא של שפת אם, הנושא של דיגלוסיה.

<דלית שטאובר: זה שבעצם ילד ערבי מתמודד עם שלוש שפות בו זמנית.

<דלית שטאובר: כשהוא מגיע לבית ספר גם שפה מדוברת, גם שפה כתובה, ערבית וגם עברית.

<דלית שטאובר: רק בשנים האחרונות פיצחנו את העניין הזה וכתבנו תוכניות מותאמות לזה, ועדיין יש צורך להעמיק, לשפר במקצועות הבסיס, פיתוח ההון האנושי של בני ובנות הנוער ופיתוח סביבות למידה מתקדמות.

<דלית שטאובר: אנחנו נמשיך בזה.

<דלית שטאובר: אתם יודעים שרוב היישובים הערביים נמצאים בפריפריה.

<דלית שטאובר: כתוצאה מזה הם מאוד מתקדמים בתשתיות יישוביות.

<דלית שטאובר: הם נכנסו לתכנית של המאה ה-21.

<דלית שטאובר: אנחנו יכולים לראות בתי ספר באזורים מאוד נידחים.

<דלית שטאובר: אתה מגיע לשם, זה שורה ראשונה של הקידמה מבחינה טכנולוגית.

<דלית שטאובר: יש בעיות אובייקטיביות שלא כתבתי אותן כאן, אבל שמוכרות לנו, כמו למשל המורים מהצפון שיורדים ללמד בדרום.

<דלית שטאובר: זאת בעיה קשה מאוד שגורמת לניידות מורים.

<דלית שטאובר: מורים רוצים לחזור באופן טבעי ללמד ליד המקום שהם גרים בו.

<דלית שטאובר: מורות נישאות רוצות לגור בצפון.

<דלית שטאובר: זה מביא לחלופה מאוד גדולה של מורים בדרום.

<דלית שטאובר: זה סוגיה בפני עצמה מעבר לסוגיות המערכתיות.

<דלית שטאובר: אנחנו עובדים מאוד חזק כדי להכשיר יותר מורים מהדרום לדרום.

<דלית שטאובר: זה לא פשוט המהלך הזה, אבל יש לנו שיתופי פעולה גם עם מכללת אחווה, גם תוכניות מיוחדות כדי לחזק ולהכשיר.

<דלית שטאובר: כמובן רצון שלנו להעלות את מספר האקדמאים.

<דלית שטאובר: אתמול דיברנו על צורך במלגות לבוגרי מערכת החינוך לצורך אקדמיה מהמגזר הערבי, מלגות שקיימות רק במגזר הדרוזי ובמגזר הבדואי, שגם המגזר הערבי יהנה מזה, וכמובן פעולה משותפת שאנחנו עושים לשילוב בשל העובדה שיש מורים טובים מאוד מובטלים, בשל העובדה שיש הרבה יותר מורים במגזר מביקוש.

<דלית שטאובר: השתלבות של מורים כאלה בבתי ספר עבריים למקצועות מגוונים של אנגלית, מדעים, מתמטיקה.

<דלית שטאובר: היעד של השנה הזאת הוא 100 מורים.

<דלית שטאובר: אנחנו נמצאים בהליך של רעיון ושילוב שלהם.

<דלית שטאובר: גם פה אנחנו נתקלים בקשיים אובייקטיבים.

<דלית שטאובר: נתתי אתמול דוגמא שמחוז דרום ראיין 85 מועמדים ורק 4 הביעו נכונות לרדת לעבוד בדרום, אז יש רצון של המערכת לקלוט אותם.

<דלית שטאובר: רק בדרום יש צורך ב-54 מורים באנגלית.

<דלית שטאובר: רק 2 הסכימו לרדת לעבוד.

<דלית שטאובר: גם פה נצטרך עבודה משותפת.

<דלית שטאובר: יש נכונות מאוד גדולה לקלוט.

<דלית שטאובר: תמריצים יש במקומות האלה.

<דלית שטאובר: הם מקבלים אותם תמריצים כמו מורים אחרים.

<דלית שטאובר: הגברנו תמריצים גם לאוכלוסיה המיוחדת הזאת וגם תמריצים כמו שיש במקום.

<דלית שטאובר: אנחנו, אתם רואים, שמנו כאן שאנחנו רוצים להעצים את החינוך הטכנולוגי על בנות.

<דלית שטאובר: אתם דיברתם עכשיו על בנים, אז הרמנו את הכפפה.

<דלית שטאובר: כמובן כל הסוגיה של תלמידים עם לקויות למידה.

<דלית שטאובר: לקויות למידה, רבותיי, שזה שוב פונקציה של משאבים כלכליים, כי אנחנו יודעים שככל שהאזור יותר מבוסס, יש יותר תלמידים מאובחנים, אז יש פה משימה מאוד משמעותית בנושא של תלמידים עם לקויות למידה במגזר, והעצמת המסגרות של החינוך הבלתי פורמלי והעשרת תרבות הפנאי.

<דלית שטאובר: אני יכולה לפרט עכשיו את כל היעדים.

<דלית שטאובר: יש לנו יעדים מפורטים על מיצ"ב, על בגרויות, על שיפור איכות המורים והמנהלים.

<דלית שטאובר: כל יעד כזה, יש לו משימות.

<דלית שטאובר: אפשר לפרט, אבל אני מציעה אולי שנפתח לדיון ואחר כך ניתן לאנשים שלנו עוד יותר פרטים אם ירצו לשמוע, לפי השאלות שיעלו.

<דלית שטאובר: אני רוצה לומר שאני מרגישה כשיש קודם כל הכרה משותפת באתגרים ובבעיות.

<דלית שטאובר: זה דבר מאוד מאוד חשוב, ורצון ללכת במשותף להתמודדות איתם.

<דלית שטאובר: בעיניי אם נייצר אווירה שלא הכול אולי יפתר ביום אחד, אבל אם יש לפחות הסכמה שיש צורך ויש רצון ללכת במשותף לפתרון של הדברים, יש לזה סיכוי יותר טוב להתקדם יותר מהר.

<דלית שטאובר: התקדמנו מאוד יחסית לשנים שעברו, אבל יש עכשיו לפי דעתי תקווה לשיתוף פעולה מאוד הדוק שיביא אולי למהירות יותר גדולה גם בעמידה ביעדים.

עמרם מצנע: תודה רבה למנכ"לית.

עמרם מצנע: מי שרוצה לדבר, צריך להירשם פה אצל מנהלת הוועדה.

עמרם מצנע: .

עמרם מצנע: נתחיל עם חבר הכנסת פריג'.

עיסאווי פריג': ראשית כל אני רוצה לברך על הדיון הזה, הדיון החשוב.

עיסאווי פריג': גבירתי המנכ"לית, אני אגיד את התחושה ומה אני חושב.

עיסאווי פריג': אני חמישהחודשים חבר כנסת, נושא החינוך מדיר שינה ממני.

עיסאווי פריג': כל הזמן נושא החינוך, כי אני מאמין שנושא החינוך הוא האימא, אבא, שורש הבעיה של החברה הערבית.

עיסאווי פריג': אני חייב לציין, הכוונות, במיוחד הישיבה אתמול, הוציאה לי אישית את האוויר, השתיקה אותי.

עיסאווי פריג': אני לא מבסוט מהמצב.

עיסאווי פריג': הטבלאות, אפשר לחבר טבלאות דרך מומחים.

עיסאווי פריג': לא רוצה להיכנס לזה.

עיסאווי פריג': אני רק פונה אליך.

עיסאווי פריג': אני קיבלתי תחושה מאוד טובה ומאוד מעודדת.

עיסאווי פריג': לא מעט מהחברים שלי קיבלו אותה תחושה.

עיסאווי פריג': גברתי המנכ"לית, נתתם לנו תקווה והוצאתם לי אישית את כל האוויר.

עיסאווי פריג': יש לי מלא מה להגיד, מלא ביקורת.

עיסאווי פריג': אני רוצה לתת לך באופן אישי גיבוי מוחלט, מלא, רק שהטבלאות האלו ישקפו מציאות נכונה, כי המציאות במגזר הערבי צועקת לשמיים בכל הבחינות.

עיסאווי פריג': מה שתסכימי לראות בתל אביב, תסכימי לראות ביישוב אחר.

עיסאווי פריג': אני אישית לא רוצה להיכנס לזה.

עיסאווי פריג': לא רוצה.

עיסאווי פריג': החלטתי לא לדבר, רק לתת לך גיבוי.

עיסאווי פריג': לתת לך גיבוי כי הוצאת לנו את כל האוויר.

עיסאווי פריג': אמרתם, חבר'ה, תנו לי צ'אנס ואתם תיראו.

עיסאווי פריג': אתמול שכנעתם אותנו.

עיסאווי פריג': אנחנו שותקים.

עיסאווי פריג': אז שיהיה לנו בהצלחה.

עמרם מצנע: תודה.

עמרם מצנע: זיאד מג'אדלה, יושב ראש המחלקה לתכנון ותאום בהסתדרות המורים.

<זיאד מג'אדלה: שלום לכולם.

<זיאד מג'אדלה: קודם כל אני מברך על עצם קיום הישיבה הזאת שהיא מאוד מאוד חשובה לחינוך במגזר הערבי, למגזר הערבי בכלל.

<זיאד מג'אדלה: אני רוצה להתייחס לנקודה אחת, מה שעולה כאן במצגת בקשר לאתגרים של משרד החינוך.

<זיאד מג'אדלה: הנקודה היא איכות ההוראה.

<זיאד מג'אדלה: איכות ההוראה ומוסר עבודה הם מרכיבים מאוד מאוד חשובים למען הישגים מאוד טובים, גבוהים ונאותים.

<זיאד מג'אדלה: אני חושב שהסוגיה הזו, יש לה כמה מרכיבים.

<זיאד מג'אדלה: אחד המרכיבים הוא אולי גם טמון בקבלת בוגרי התיכונים למכללות ובאיכות ההוראה שם.

<זיאד מג'אדלה: אולי זה מביא אותנו למספר ריבוי המכללות במגזר הערבי, ואולי צריך לבדוק את הנושא הזה גם, היות ויש לנו כל שנה מאות בוגרים גם שהם מחוסרי עבודה ומובטלים.

<זיאד מג'אדלה: במגזר הערבי אם תבדקו את העניין, יש לנו הרבה מאוד מורים ומורות במשרות חלקיות.

<זיאד מג'אדלה: אני חושב שמורה שעובד במשרה חלקית והוא מפרנס של משפחה, הוא גם מחפש עבודות מזדמנות בכדי שיפרנס את משפחתו, אז הראש שלו לא נמצא כל הזמן בבית הספר.

<זיאד מג'אדלה: הוא נמצא במקומות אחרים.

<זיאד מג'אדלה: אני חושב שזה גורם משמעותי למען הישגים ולמען התלמידים.

<זיאד מג'אדלה: זה מביא אותי לישיבה שהתקיימה אתמול בוועדה למעמד האישה על אבטלה בקרב מורות ערביות.

<זיאד מג'אדלה: אני חושב שהבעיה ופתרון הבעיה הזו, בלי להיכנס לפרטים, אתמול דיברנו על זה הרבה, הוא לא טמון רק במשרד החינוך.

<זיאד מג'אדלה: אני אתמול הצעתי, צריך להקים פורום משולש של משרד החינוך, של משרד הכלכלה, של משרד מדע וטכנולוגיה, ועל הקמת מטה בראשות אנשים ממשרד האוצר בכדי להביא להסבה מקצועית בקרב האקדמאים הערבים שהם מחוסרי עבודה, בניית כיתות לימוד, שזה יביא לצמיחה ולצמצום מספר התלמידים.

עמרם מצנע: תודה, הנקודה ברורה.

עמרם מצנע: חבר הכנסת גנאים, בבקשה.

מסעוד גנאים: תודה רבה.

מסעוד גנאים: אני גם מברך על הדיון.

מסעוד גנאים: מברך גם על הרצף מאתמול, של כל הדיונים כולל הפגישה עם השר, שעניינם והנושא המרכזי הוא החינוך הערבי.

מסעוד גנאים: אני באמת גם מברך על הרוח החדשה או הטובה שאנחנו מייחלים שהיא תצליח.

מסעוד גנאים: אני מאחל גם את כל היעדים והאתגרים ששמה כבוד המנכ"לית.

מסעוד גנאים: אני מקווה שתפתרו אותם ואני מקווה שזה יתממש.

מסעוד גנאים: זה אחד.

מסעוד גנאים: שתיים, הרוח החדשה לפי דעתי, יש בה פתרון להרבה בעיות.

מסעוד גנאים: כאשר מדברים על ההעתקה במבחנים, אם זה מיצ"ב, אם זה בגרות, וזו בעיה.

מסעוד גנאים: אני כמורה בית ספר וכמי שהשתתף בתוכניות לטוהר בחינות, זה מ-2005, נדמה לי הבעיה היא עודנה קיימת.

מסעוד גנאים: משרד החינוך, עליו לרדת לשטח ולראות בדיוק מה קורה שם.

מסעוד גנאים: שם המטרה מקדשת אמצעים.

מסעוד גנאים: עניין העתקות הוא לא מנותק מהאווירה.

מסעוד גנאים: זה מצב תרבותי.

מסעוד גנאים: זה מצב של חברה ושל מדינה שהיא רק רוצה ציון, רוצה מצוינות, רוצה הישגים.

מסעוד גנאים: לא מעניין אותה לא ערכים.

מסעוד גנאים: אז אם השר באמת, ואני שמעתי אותו, שבעניין החינוך של הערכים, הוא רוצה להעמיק אותו.

מסעוד גנאים: הוא רוצה להפסיק את המסע הזה כאילו בתי הספר נהפכו לבתי חרושת לציונים.

מסעוד גנאים: בתי הספר מתחרים על היוקרה לציון, לכן לא מעניין אותו אם זה דרך חינוכית או לא חינוכית, ערכית, לא ערכית.

מסעוד גנאים: זה גם הכורים משתתפים בזה.

מסעוד גנאים: זה גם ההורים.

מסעוד גנאים: יש הורים שיודעים שהילדים שלהם מעתיקים ויש להם את התשובות לפעמים, והם לא אומרים להם לא.

מסעוד גנאים: זה מצב ערכי וחינוכי מאוד קשה.

מסעוד גנאים: אז אם בית הספר, אם משרד החינוך ירים את הדגל הזה, שלא את הציון אלא את הערכים ויביא או ימציא דברים אחרים למדוד את בית הספר בהצלחתו, לא רק הציון אלא למשל רמת האלימות, למשל הרבה דברים, את ההתנדבות בחברה, הרבה דברים.

מסעוד גנאים: אז צריך לחשוב על זה.

מסעוד גנאים: זה אחד.

מסעוד גנאים: בקשר למיצ"ב, הכול מתמקד בציון.

מסעוד גנאים: המיצ"ב גם בא לבדוק את האקלים הבית ספרי.

מסעוד גנאים: כפי שהיינו אומרים כאשר היינו מורים, זה לא הערכה מסכמת, זה מעצבת.

מסעוד גנאים: הכוונה שבית ספר ידע איפה נקודות החולשה, מה צריך לשפר, מה צריך לעשות, אבל הוא לא רק בודק מה יודע את הכמות.

מסעוד גנאים: הוא בודק גם את האיכות, את האקלים הבית ספרי וכל מה שסביב בית הספר.

מסעוד גנאים: נכון, יש עלייה כמותית בהרבה תחומים, כבוד המנכ"לית, ואני מברך את משרד החינוך, אבל יש מחלוקת.

מסעוד גנאים: הפער עודנו.

מסעוד גנאים: הפער בין המגזר היהודי והערבי עדיין, ואתם אמרתם את זה.

מסעוד גנאים: אז צריכים לעבוד על זה.

מסעוד גנאים: לא רק זה, אלא האיכות.

מסעוד גנאים: כאשר אני קורא על האיכות של הבגרות שמשיג התלמיד הערבי, עדיין פחות תלמידים יכולים להמשיך לאוניברסיטה בבגרות הזאת.

מסעוד גנאים: אז גם האיכות היא לא כל כך, שהיא נותנת לתלמיד הערבי להמשיך בלימוד האוניברסיטאי.

מסעוד גנאים: בקשר למורים, אני מסכים עם זה ואני הייתי מורה, שהמורה הוא הציר המרכזי.

מסעוד גנאים: הוא הדינמו.

מסעוד גנאים: כאשר אתה מחזק אותו איכותית וכמותית גם, אני מתכוון גם למשכורת ולכל הדברים האלה, ולפי ה-OECD המשכורת של המורים בישראל היא הנמוכה ביותר, אני חושב שתהיה לנו מערכת חינוך חזקה.

מסעוד גנאים: בקשר להכשרת מורים, אני גם בעד זה שצריך לעבוד על האיכות כדי שהמורים שלנו יהיו חזקים וגם בקשר למכללות, אבל צריך לראות במורה שהוא בליל של כל מערכת החינוך ולא רק של האוניברסיטאות או המכללות.

מסעוד גנאים: לכן צריך לשפר לפי דעתי.

מסעוד גנאים: המורה עבר יסודי, עבר חטיבה, עבר תיכון והלך למכללה ולאוניברסיטה.

מסעוד גנאים: אז צריך לשפר את כל המהלך הזה, ואני מקווה באמת שמשרד החינוך יעמוד מאחורי היעדים שהציב.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: ד"ר דורון מור, סמנכ"ל פיקוח במכללה להכשרת מורים בסכנין.

עמרם מצנע: בבקשה.

<דורון מור: בוקר טוב.

<דורון מור: בעברי שימשתי כמנהל האגף להכשרה והשתלמות מורים במשרד החינוך, כלומר מי שאחראי על יצור המורים.

<דורון מור: לאחר מכן שימשתי כמנהל מחוז הצפון של משרד החינוך, שבו מרוכזים כ-60% מדוברי הערבית במדינה, כלומר מי שאחראי על קליטת המורים.

<דורון מור: לכן אני מכיר את הבעיה הזאת של כביכול היצע עודף של מורים, כבר לפחות 25 שנה.

<דורון מור: אני רוצה להגיד שאנחנו צריכים לראות את הבעיה הזאת בהיבט הרחב יותר, לא בהיבט המצומצם.

<דורון מור: דהיינו, אנחנו יודעים שהיום מציאת מקום עבודה הרבה פעמים היא תלוית תואר אקדמי, כלומר בין אלה שבוגרות, ובעיקר זה בוגרות של המכללות להכשרת מורים, הן עוסקות בהוראה או שהן מחפשות מקום עבודה אחר.

<דורון מור: המכללות להכשרת מורים עוזרות מאוד בנושא של קידום האישה הערבייה בכלל, ובעיקר בנושא הזה של מתן אפשרות קליטה גם במערכות אחרות.

<דורון מור: זה נושא ראשון.

<דורון מור: הנושא השני, צריך לקחת בחשבון שמורות צעירות בעתיד בדרך הטבע תהיינה גם אימהות צעירות, וברגע שהן מחנכות את הילדים שלהן במסגרת מה שהן למדו, פירושו של דבר, אנחנו גם משפרים את איכות החינוך במגזר דובר הערבית החל מהתחלה.

<דורון מור: אני מדבר על זה שמי שרואה את הנושא הזה של היצע מורות, בעיקר מורות, כבעיה שצריך לצמצם אותה, בסופו של דבר עלול חס ושלום לפגוע גם בקידום האישה הערבייה וגם בקידום החינוך הערבי.

<דורון מור: יחד עם זה אני כמובן מקדם בברכה גם את הנושא הזה של המאבק או הרצון לשיפור איכות ההוראה במכללות להכשרת מורים וגם את הרעיון של פתיחת מסגרות להסבת מורות עודפות למקצועות נוספים שהן יוכלו להיקלט בהם.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: חבר הכנסת אבו עראר.

טלב אבו עראר: כן, אני מצטרף לברכות על הדיון החשוב הזה.

טלב אבו עראר: אני גם מצטרף לחבריי שדיברו לפניי במה שנוגע לכל הסוגיות החינוכית במגזר הערבי.

טלב אבו עראר: רציתי להתייחס בקצרה לגבי כמה דברים קטנים במגזר הערבי בדרום מבחינת אחוז נשירת תלמידים ובמיוחד בקרב הבנות יותר מאשר הבנים או התלמידים.

טלב אבו עראר: הדבר כאן מעורר באמת דאגה והיא עד היום לא מצאה פתרון הולם לבעיה הזו, וזה אולי נגיד בשני דברים.

טלב אבו עראר: דבר ראשון המצב הסוציו אקונומי בקרב האוכלוסיה הערבית בדרום.

טלב אבו עראר: האבטלה שם חוגגת.

טלב אבו עראר: הדבר השני, אולי גם שכר הלימוד שעומד כחסם בפני התלמידים שם להיכנס למכללות או לאוניברסיטאות.

טלב אבו עראר: בנוסף, החסם העיקרי שהוא הפסיכומטרי, שעד היום לא מצא פתרון.

טלב אבו עראר: תלמידים מסיימים כבוגרי י"ב בהצטיינות ונאלצים או לשבת בבית או שהם לא יכולים להיכנס לאוניברסיטה או שהם נאלצים ללכת ללמוד בחברון, בג'נין או בשכם או בירדן או בכל מקום אחר.

טלב אבו עראר: עד היום מערכת החינוך במגזר הערבי בדרום היתה "רקובה", ואני, לפי מה שבאמת ראיתי אתמול בדיונים עם השר ועכשיו שמעתי גם מכבוד המנכ"לית, יש רצון טוב וכוונה טובה ואנחנו באמת ממתינים בסבלנות לראות מה ישתפר, איזה תוכניות חדשות מחכות לנו שבאמת יצילו את מערכת החינוך הערבי בכלל ובנגב בפרט.

טלב אבו עראר: האמת, יושב איתנו יושב ראש ועד חינוך ערבי בוועד הורים ארצי שהוא ביקש ממני להעלות כמה דברים.

טלב אבו עראר: רצה לדבר על מחסור במספר הכיתות בדרום וגם על מה שנוגע להסעות, ששם בלי ביקורת, בלי השגחה.

טלב אבו עראר: המצב נותן לתלמידים המוסעים לריב ביניהם בלי שום ביקורת.

טלב אבו עראר: אין שום פיקוח ממשרד החינוך, וביקש כבודו שיוקם צוות בדיקה או ביקורת על כל מערך ההסעות בדרום.

טלב אבו עראר: הרי רוב התלמידים הבדואים אפילו גם ביישובי קבע, הם תלמידים מוסעים.

טלב אבו עראר: תודה רבה.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: מוחמד חדרי, יושב ראש ועדת החינוך בוועדת המעקב.

<מחמד חיאדרי: בוקר טוב לכולם, ברכות על הכנס הזה.

<מחמד חיאדרי: אתייחס בכמה נקודות קטנות.

<מחמד חיאדרי: אנחנו מברכים על ההתקדמות שהיתה בסקטור הערבי, אבל אל נשכח שהפערים עודם והם מתרחבים, ואני אתן רק דוגמא אחת.

<מחמד חיאדרי: בבחינות הבין לאומיות במתמטיקה התלמידים היהודים במקום 7, התלמידים הערביים, וערביים אני מתכוון לכל המגזר, מקום 21.

<מחמד חיאדרי: הפרש הנקודות, 71 נקודות.

<מחמד חיאדרי: זה נתון של משרד החינוך.

<מחמד חיאדרי: נתון שני, וזה מדאיג אותי, שזה העשרה.

<מחמד חיאדרי: בשנת 2011 היו אמורים לסיים את כיתה י"ב כ-27,000 תלמידים.

<מחמד חיאדרי: מי שסיימו זה 20,000 והנשירה היתה 22.3%.

<מחמד חיאדרי: כ-7,000 תלמידים לא סיימו כיתה י"ב, ואלה שאני קורא להם נוער לא עובד ולא לומד.

<מחמד חיאדרי: צריך לשים לב לזה.

<מחמד חיאדרי: מערכת החינוך שלנו צריכה לא כדורים פה ושם.

<מחמד חיאדרי: אני טוען שצריך טיפול הוליסטי בכל המערכת.

<מחמד חיאדרי: אני אומר גם כוונות טובות לא פותרות את הבעיות.

<מחמד חיאדרי: צריך תכנית מוסכמת ובשיתוף פעולה עם כל נציגי המגזר שלנו, המגזר הערבי.

<מחמד חיאדרי: לוח הזמנים כמו שאנחנו אומרים, תוך 5 שנים, 7 שנים, 8 שנים עם תקציבים.

<מחמד חיאדרי: בירכנו על הצהרת שר החינוך שאמר שהחינוך הערבי, מגיע לו אוטונומיה תרבותית, ועל סמך זה אנחנו מבקשים להקים מינהל חינוך ערבי, תקראו לזה, ערבי לערבים.

<מחמד חיאדרי: לצידו מזכירות פדגוגית של אקדמאים ערביים בתוך משרד החינוך ולא במקביל.

<מחמד חיאדרי: ועדת המעקב לחינוך ערבי, אנחנו לא במקום אף אחד, לא משרד החינוך, לא המפקחים ולא בתי הספר, אבל מה שאנחנו מבקשים זה מינהל חינוך כמו שיש למינהל החינוך הדתי.

<מחמד חיאדרי: אנחנו מבקשים מינהל חינוך, מזכירות פדגוגית ושיתוף פעולה שאנחנו נהיה שותפים כולנו ולא אני אישית, שותפים בהתוויית גם המטרות.

<מחמד חיאדרי: תוכניות ללימוד ערבית, צריך להחליף אותן, והיו לנו כמה בעיות.

<מחמד חיאדרי: היה באזרחות וזה היה טכני.

<מחמד חיאדרי: אני אומר, ועדת המעקב לחינוך הערבי פועלת בשיתוף פעולה עם ראשי העיריות, עם הוועדה העליונה.

<מחמד חיאדרי: מיוצגים בה גם מנהלים, גם מורים, גם מנהלי חינוך אקדמאים, גם חברי כנסת, ועד ההורים שדיבר עליו.

<מחמד חיאדרי: אנחנו מוכנים להיות שותפים רציניים לצד, עם, יד ביד עם משרד החינוך.

<מחמד חיאדרי: נקודה אחרונה שלא הוזכרה פה, עניין ההפרטה במוסדות החינוך.

<מחמד חיאדרי: הפרטה מסוכנת סכנה גדולה לא רק לסקטור הערבי, גם לסקטור היהודי.

<מחמד חיאדרי: אני אומר, מדינה, ממשלה שמכבדת את עצמה, מוכרת כל דבר, כל הנכסים, חוץ מבתי הספר.

<מחמד חיאדרי: תודה רבה.

עמרם מצנע: תודה לך.

עמרם מצנע: חבר הכנסת זחאלקה, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה כבוד היושב ראש.

ג'מאל זחאלקה: אני הקשבתי לדו"ח וראיתי שיש שיפור בתשומות ובהשקעה של משרד החינוך מבחינת כספים, מבחינת חלוקה, אבל התוצאות הן עדיין לא מספקות.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך לראות מה הבעיה.

ג'מאל זחאלקה: אני יכול לתאר מצב שבו נשפך הרבה כסף אבל לא היתה שום תוצאה.

ג'מאל זחאלקה: תארו לעצמכם בית ספר שיש בו מנהל גרוע ומורים גרועים, ותעשה מה שאתה רוצה, לא יעזור שום דבר.

ג'מאל זחאלקה: תעשה כל מה שאתה רוצה.

ג'מאל זחאלקה: לכן אני חושב שהגיע הזמן שמשרד החינוך יחשוב קצת מחוץ לקופסא.

ג'מאל זחאלקה: הבעיה נראית מול עינינו והפתרון גם נמצא.

ג'מאל זחאלקה: לא פתרון שאיננו.

ג'מאל זחאלקה: פעם היו מביאים תלמידים שגמרו תיכון להיות מורים, כי אין מורים.

ג'מאל זחאלקה: היום צריך לראות את המצב שיש לנו.

ג'מאל זחאלקה: 10,000 מורים שלא עובדים ומחפשים עבודה ורוצים ללמד.

ג'מאל זחאלקה: מהם אפשר לברור בצורה זו או אחרת את הכי טובים, להעביר אותם למערכת ולהוציא מהמערכת מורים שחוקים.

ג'מאל זחאלקה: זה נראה מסורבל, זה נתקל גם בהסתדרות המורים.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך לראות את טובת התלמיד.

ג'מאל זחאלקה: אם לא משקיעים בעניין של המורים, חבל על הכסף.

ג'מאל זחאלקה: אם לא משפרים את רמת ההוראה, חבל על כל השקעה, כי אם תביא את המעבדה הטובה ביותר, זה לא יעזור.

ג'מאל זחאלקה: זה פשוט לא יעזור.

ג'מאל זחאלקה: לכן צריך, אם יש השקעה, לעשות השקעה נבונה.

ג'מאל זחאלקה: השקעה נבונה היום אומרת ככה, זו הצעתי, לחוקק חוק של פנסיה מוקדמת, להוציא מהמערכת אלפי מורים שחוקים שאומרים, אנחנו לא רוצים ללמד.

ג'מאל זחאלקה: לא להכריח אף אחד.

ג'מאל זחאלקה: זה בחירה.

ג'מאל זחאלקה: מי שאומר, אני לא רוצה ללמד, אני שחוק, אני נגמרתי, נגמרו לי הבטריות.

ג'מאל זחאלקה: מורה חדש, בחורה צעירה, למדה שיטות לימוד חדשות, עם מרץ, עם דם חדש.

ג'מאל זחאלקה: אתה מזרים דם חדש, אתה מטלטל את המערכת.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו לא נפתור את הבעיה של החינוך הערבי אם אנחנו משתמשים באותם כלים.

ג'מאל זחאלקה: צריך להכניס למערכת הזאת כלים חדשים.

ג'מאל זחאלקה: אם מעכשיו, כאשר יש שיפור מסוים, זה עדיין לא זה.

ג'מאל זחאלקה: צריך לטפל בצורה שורשית בעניין המורים.

ג'מאל זחאלקה: נקודה שנייה שצריך לטפל בה זה הבעיה של הבנים.

ג'מאל זחאלקה: הבעיה של הבנים היא לא רק באוניברסיטאות שיש לנו היום 60% בנות, 40% בנים.

ג'מאל זחאלקה: ההצלחה בבגרות היא פער אדיר.

ג'מאל זחאלקה: גם במיצ"ב וגם בכיתה ג' אפילו, הבעיה מתחילה.

ג'מאל זחאלקה: אני קורא לך לקרוא את הדו"ח שאני הזמתי מהממ"מ בשנה שעברה על פערים בין בנות לבנות.

ג'מאל זחאלקה: יש פה דברים מאירי עיניים.

ג'מאל זחאלקה: הבעיה מוארת כאן.

ג'מאל זחאלקה: צריך לטפל בה.

ג'מאל זחאלקה: משרד החינוך עם גופים אחרים, אם זה הרווחה, רשויות מקומיות, לתת לנו איזושהי חבילה של פתרונות.

ג'מאל זחאלקה: יכול להיות שהפתרונות האלה, רובם הם מחוץ לבית הספר, חלק גדול מהם, אבל אפשר לפתור את הבעיה.

ג'מאל זחאלקה: זה לא דבר לא פתיר.

ג'מאל זחאלקה: ככה אפשר לעשות שינוי גדול.

ג'מאל זחאלקה: דבר שלישי, אני רוצה לדבר על הממשק בין בית ספר תיכון לבין אוניברסיטה.

ג'מאל זחאלקה: זה אומר שני דברים, כי אני לא רוצה עכשיו לתת הרצאות גדולות בנושא הזה.

ג'מאל זחאלקה: לתת הכוונה במודע.

ג'מאל זחאלקה: בית הספר האורתודוכסי בחיפה כל שנה עושה איזה הפנינג בקשר להכוונה ללימודים אוניברסיטאיים.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהגיע הזמן להטמיע את עניין ההכוונה בתוך מערכת החינוך.

ג'מאל זחאלקה: אני לא יודע איך עושים את זה בצורה מסודרת, אבל לתת איזושהי הכוונה לתלמידים, במיוחד התלמיד הערבי כשהוא גומר תיכון, ישר לאוניברסיטה.

ג'מאל זחאלקה: הוא אפילו לא הולך 3 שנים לצבא או משהו כזה, ולכן צריך לתת לו הכוונה בתוך המסגרת של בית הספר.

ג'מאל זחאלקה: דבר שני, עוד כל יש פסיכומטרי, צריך להכניס את הפסיכומטרי לבתי הספר ביישובים החלשים, כי ההשקעה היא ענקית ומשפחות עניות לא יכולות בזה.

ג'מאל זחאלקה: גם בזה אני חושב שאפשר לשרת את הבעיה.

ג'מאל זחאלקה: יש לנו היום לפי דו"ח ות"ת 10,000.

ג'מאל זחאלקה: אני קורא למשרד החינוך ליישם את אותם חלקים בדו"ח הות"ת על הנגשה של החינוך הגבוה לציבור הערבי, שנוגעים לבתי ספר תיכוניים.

ג'מאל זחאלקה: זה דברים קטנים שיכולים לעשות אפקט פרפר, לתת תוצאות גדולות.

ג'מאל זחאלקה: תודה.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: פרופסור מחמוד חליל, נשיא מכללת סכנין.

<מחמוד חליל: אני מצטרף לברכות על הדיון.

<מחמוד חליל: דובר על סוגיות שאני חושב מן הראוי להתייחס כדי להבהיר את התמונה.

<מחמוד חליל: נאמר כאן לגבי איכות ההוראה ומכללות, והסוגיה הזאת אני חושב שמן הראוי להתייחס אליה.

<מחמוד חליל: עניין איכות ההוראה, אני רק רוצה להבהיר שבנתונים של הקבלה של התלמידים למכללות מהמגזר הערבי, אני מדבר גם על שלושת המכללות מהמגזר הערבי ולא רק על מכללת סכנין.

עמרם מצנע: מי הן?

<מחמוד חליל: מכללת סכנין, מכללת אל קסאמי ומכללה ערבית חיפה.

<מחמוד חליל: בשלושתן הממוצע של הקבלה ללימודים הוא מעל הממוצע הכללי של מערכת החינוך מהמגזר היהודי, כך שנתוני הקבלה של המורים, אי אפשר לטעון שהמורים הם פחות טובים.

<מחמוד חליל: אני רוצה להבהיר את הנקודה הזאת.

עמרם מצנע: אפשר להגיד שנתוני הקבלה יותר גבוהים.

עמרם מצנע: זה עוד לא אומר על איכות ההוראה.

<מחמוד חליל: זה מה שאני רוצה להגיע.

<דלית שטאובר: מה ממוצע הקבלה שלכם?

<מחמוד חליל: 576.

<דלית שטאובר: ציון משולב או פסיכומטרי?

<מחמוד חליל: משולב.

<מחמוד חליל: לא רק זה, אם מתייחסים למה שנאמר גם כן בדו"ח לגבי ממוצא הבגרות במגזר הערבי וגם כן שהפסיכומטרי, נמוכים בהרבה מהמגזר היהודי, אז סביר להניח שאם אתם שמים אותם על אותו סולם, הסטודנטים שמתקבלים במגזר למכללות הערביות הם בהשוואה מסוימת טובים יותר.

<מחמוד חליל: מה שנכון וצריך להבהיר, שיש הבדל בין איכות המורים לבין איכות ההוראה.

<מחמוד חליל: על זה צריך לעמוד.

<מחמוד חליל: יש הבדל בין איכות המורה לבין איכות ההוראה.

עיסאווי פריג': מה זאת אומרת?

<מחמוד חליל: איכות ההוראה קשורה גם בהרבה דברים אחרים, במספר התלמידים בכיתות, בסביבה הלימודית, בחדרים, בתוכניות הלימודים, בתוכניות סל עשירות ומגוונות, ובנתון מאוד מעניין שאני לא שמעתי אותו, שיכול לפתור הרבה, גם עניין של אבטלת מורים שלא נגמרה כאן, וזה הנתון שמתייחס למספר התלמידים למשרת הוראה.

<מחמוד חליל: הנתונים שלפניי מהלמ"ס, ב-2010 מצביעים על פער בממוצע של כ-20% לטובת המגזר היהודי, זאת אומרת למשרת הוראה אחת במגזר היהודי יש פחות ב-20% תלמידים.

עיסאווי פריג': איך אתה מסביר שנתוני הבחינה של בוגר מכללה שניגש למשרת חינוך לבקש עבודה, נתוני הבחינה, יותר מ-50% נכשלים בבחינה בערבית, בוגרי המכללות.

עיסאווי פריג': איך אתה מסביר את זה?

<מחמוד חליל: אתה מתכוון לבחינה בשפה הערבית?

עיסאווי פריג': כן, של בוגרי המכללות.

<מחמוד חליל: היו גם תוצאות כאלה גם במגזר היהודי.

<מחמוד חליל: אני חושב שזה לא מוקד העניין.

עיסאווי פריג': אתה אומר שבהוראה, והמורים מצוינים.

עיסאווי פריג': אנחנו עומדים בסטנדרטים טובים.

עיסאווי פריג': אז פשוט מאוד איך אתה מסביר נתון כזה?

עיסאווי פריג': אני רוצה להבין.

עיסאווי פריג': מורה מסיים במכללה.

עיסאווי פריג': 50% מהמורים נכשלים בבחינה.

<מחמוד חליל: אני יכול להתייחס למכללת סכנין בנקודה הזאת.

<מחמוד חליל: בתום 4 שנים הוראה אני מחייב בחינה בשפה הערבית.

<מחמוד חליל: מר עבדאללה חטיב יודע את זה והוא שותף לכל המהלכים האלה.

<מחמוד חליל: אנחנו עושים בחינות כניסה גם בשפה הערבית בתחילת שנת הלימודים, ממש עכשיו, ב-14 בחודש.

<מחמוד חליל: בסוף אני מוסיף בחינת סיום לשפה הערבית, לבדוק את טיב השפה לפני שהבוגר בעצם יוצא לשטח.

עיסאווי פריג': מה אחוז הנשירה אצלכם במכללה, לשם הדגמה?

<מחמוד חליל: 12%.

עיסאווי פריג': 12% מתחילים ולא מסיימים מסיבה מקצועית.

<מחמוד חליל: רק מקצועית.

<מחמוד חליל: אני חושב שאנחנו אחת מהמכללות המובילות בתחום הזה, כי אצלנו לא בקלות מסיימים עם תואר.

<מחמוד חליל: לא כל מי שנכנס יוצא עם תואר.

<מחמוד חליל: אם אנחנו משווים בין מספר התלמידים למשרת ההוראה במגזר היהודי ובמגזר הערבי, אני חושב שתידרשנה כ-8,000 משרות הוראה למגזר הערבי, ועל כן הנקודה הזאת היתה חשובה.

<מחמוד חליל: אני יכול גם להתייחס לנקודות אחרות שעלו אבל אני אסתפק בזה.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: חבר הכנסת מחמוד ברכה.

מוחמד ברכה: תודה אדוני.

מוחמד ברכה: שלום לכולם, האמת שאם לחבר את הפגישה עם שר החינוך אתמול ועם הסקירה המאלפת של המנכ"לית היום, אנחנו בפני תמונה חדשה שאני מקווה שזה יתפתח לכדי עידן חדש.

מוחמד ברכה: יש כוונות, יש הצהרות, יש מחשבות, יש תוכניות.

מוחמד ברכה: יש גם כותרות שמתחיהן צריך לצקת הרבה פרטים.

מוחמד ברכה: אני חושב שיש את הפירוט של מכלול הבעיות והמטלות שצריך לעמוד בהן.

מוחמד ברכה: לדעתי יש במקביל את הכותרת האסטרטגית של היחס לחינוך הערבי, והוא לדעתי הקמת מינהל חינוך עצמאי בתוך משרד החינוך, שלא יהיה בדלני.

מוחמד ברכה: אני מדגיש, שלא יהיה בדלני ויהיה מן החצר האחורית של החינוך בישראל, אלא יהיה בתוך המכלול, בתוך הראיה אבל עם הערכים, עם הנרטיב, עם תוכניות הלימוד וכו', כל מה שמתבקש, כמובן לצד מזכירות פדגוגית.

מוחמד ברכה: אז יש את הדברים הפרטניים שהם דוחקים וחריפים ויש את הראיה האסטרטגית, שזה משתלב אגב עם עמדתו של שר החינוך כאן בוועדת החינוך בחודש מאי, על האוטונומיה התרבותית.

מוחמד ברכה: הדבר האחרון שאני מציע ליושב ראש הוועדה, לקיים התייעצות עם משרד החינוך ולפרוט את התכנית הזו לתקופות קצובות של זמן.

מוחמד ברכה: לייצר מצב של מעקב בתוך הוועדה, פעם, כל שלושה חודשים.

מוחמד ברכה: נראה איפה אנחנו עומדים.

מוחמד ברכה: כמובן בתאום עם משרד החינוך, לראות מה דחוף, מה דוחק וכו' וכו' ואז לייצר מנגנון פרלמנטרי של מעקב ושל ליווי ענייני.

מוחמד ברכה: הרוח היא טובה.

מוחמד ברכה: יהיה מאוד מאוד לא טוב, לא נעים או אפילו קטסטרופלי אם תהיה אכזבה לאחר מכן.

מוחמד ברכה: תודה.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: ג'עפר פרח, מוסוואה.

<ג'עפר פרח: שוב, אנחנו מברכים על קיומו של הדיון בוועדה.

<ג'עפר פרח: יש לי כמה נקודות.

<ג'עפר פרח: אני לא יודע אם תהיה הזדמנות למנכ"לית להתייחס אליהן לגבי דברים ספציפיים.

<ג'עפר פרח: אני רוצה להתחיל עם החסמים בבינוי כיתות.

<ג'עפר פרח: אנחנו מרגישים שהיתה תזוזה אבל עדיין עיר כמו חיפה, בית ספר שצריך 4 מיליון שקל בשביל להרחיב, סוף סוף בית ספר ממלכתי שיש נהירה.

<ג'עפר פרח: אנחנו לא מצליחים לקבל את הכסף בנגב, אותו דבר.

עמרם מצנע: איזה בית ספר בחיפה?

<ג'עפר פרח: בית ספר חיוואר.

<דלית שטאובר: חיוואר יש שניים, יש אחד ציבורי.

<ג'עפר פרח: אני מדבר על הציבורי.

<ג'עפר פרח: יש שם מבנה לשימור.

<ג'עפר פרח: לגבי בינוי כיתות, יש חסמים שאנחנו מקבלים עליהם דיווחים של מנהל מקרקעי ישראל, של רשות, במיוחד בנגב, כולל בתי ספר שהיה סיור של הוועדה, בתי ספר שהוועדה ביקרה בהם, המצוינים, אבל אנחנו יודעים, שמענו על ההסעות של בתי הספר.

<ג'עפר פרח: יש בתי ספר גם בלי חשמל בנגב.

<ג'עפר פרח: איך מתכוונים לקדם את זה?

עמרם מצנע: גם הבית ספר המצוין שראינו, מודרני, שבתל אביב אין כאלה, לא מחובר לחשמל.

<ג'עפר פרח: לא מחובר לחשמל.

<ג'עפר פרח: הנושא השני, כלים לאבחון ופיתוח כלים להכוון תעסוקתי.

<ג'עפר פרח: הנושא הזה, גם כלי לאבחון,כל הכלים שקיימים הם לא כלים שפותחו בשפה הערבית לחינוך מיוחד ובנושא הכוון תעסוקתי אין כמעט כלים שפותחו וקיימים בתוך המערכת כדי לאפשר הכוון תעסוקתי בשפה הערבית עם י"ב, י"א.

<ג'עפר פרח: תקציב התרבות במערכת החינוך.

<ג'עפר פרח: אני מסתכל על התקציב של המשרד, אז אפרופו מינהל חינוך, כשמדברים על חינוך התיישבותי, ברור, יש 2.7 מיליארד שקל.

<ג'עפר פרח: חינוך תורני, יש כסף ברור ומסומן.

<ג'עפר פרח: כשאנחנו מדברים על החינוך הערבי אז אין כסף מסומן, אבל יש למשל תרבות יהודית, אז יש כסף מסומן.

<ג'עפר פרח: כמה כסף לתרבות הערבית קיים בתוך המערכת?

<ג'עפר פרח: בתוך הסיפור של טלוויזיה חינוכית, 107 מיליון שקל לטלוויזיה החינוכית.

<ג'עפר פרח: אין טלוויזיה חינוכית שמכוונת לשפה הערבית.

<ג'עפר פרח: כמה עובדים ערבים שם ואיך הטלוויזיה החינוכית פונה גם לילד הערבי?

<ג'עפר פרח: נושא של תמיכות.

<ג'עפר פרח: הנושא הזה לא טופל במשך השנים האחרונות.

<ג'עפר פרח: בדיקת כל מבחני התמיכות לעמותות: במבחן התוצאה תקציב התמיכות שמגיע לעמותות ערביות, אולי עמותות שפועלות בתוך החברה הערבית, הוא מזערי.

<ג'עפר פרח: אני לא רוצה לדבר על תקציב התרבות שיש לנו שם כבר בג"צ, אבל בתקציב החינוך יש בעיה של כמות העמותות הפעילות בתוך מערכת החינוך.

<ג'עפר פרח: אני חושב שיש אפילו איזה מגמה בתוך המערכת היום לנסות לדחוק החוצה חלק מהעמותות שעוסקות בחינוך במגזר הערבי.

<ג'עפר פרח: לגבי תוכניות לימוד והתאמה להשכלה גבוהה, ספר לימוד.

<ג'עפר פרח: עושים 5 יחידות תקשורת.

<ג'עפר פרח: הבת שלי במקרה לומדת.

<ג'עפר פרח: למה אין ספר לימוד?

<ג'עפר פרח: עד היום אין ספר לימוד.

<ג'עפר פרח: כבר כמעט 10 שנים מלמדים תקשורת בבתי ספר הערביים.

<ג'עפר פרח: אין ספר לימוד.

<ג'עפר פרח: יש מחסור בציוד לא רק במעבדות, בדברים יותר מסובכים, במעבדות מדעים, אבל אני מדבר על תקשורת.

<ג'עפר פרח: כמעט כל מערכת החינוך, יש בה מחסור בציוד בנושא הזה.

<ג'עפר פרח: הוראת המתמטיקה.

<ג'עפר פרח: מישהו ניסה ללמד את הבן שלו, את הבת שלו, מתמטיקה, ילד ערבי?

<ג'עפר פרח: ספר בערבית וספר בעברית, התוצאה בסופו של דבר היא תוצאה קשה.

<ג'עפר פרח: לכן צריך להיכנס לכל הנושא הזה של תוכניות לימוד, להקצות שם משאבים רציניים ולפתח תוכניות לימוד בצורה רצינית בנוסף לבינוי כיתות הלימוד, שזה אחת הבעיות המרכזיות שיש לנו.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: חברת הכנסת קלדרון, בבקשה.

רות קלדרון: תודה.

רות קלדרון: קודם כל רמדאן קריב לכולם.

רות קלדרון: אני מרגישה שיש פה שיחה שקטה גם של חברי הכנסת שבדרך כלל אנחנו שומעים אותם מרימים את קולם, וזה מוכיח פשוט שכשמקשיבים, לא צריך לצעוק.

רות קלדרון: אני חושבת שאנחנו צריכים פשוט יותר להקשיב.

רות קלדרון: כולם רוצים שלום ועושים פעילות מדינות לשלום.

רות קלדרון: אני חושבת שבעבודה החינוכית יש הכי הרבה סיכוי להזיז קדימה את הדור הבא שלומד עכשיו בבתי הספר, הילדים במגזר הערבי והיהודי והנוצרי, ולכן באמת המשאבים פה לפי דעתי הם הכי כדאיים.

רות קלדרון: אני שמחה וגאה שב'יש עתיד' יש כיוון כזה וששר החינוך והמנכ"לית, אני מבינה שהיתה אתמול פגישה גדולה עם כל חברי הכנסת הערביים, כך שבאמת יש לב פתוח ורצון פשוט לעשות את הצדק, דבר שהוא פשוט מגיע לחברה הערבית שיהיה לה חינוך ראוי.

רות קלדרון: אני רוצה להגיד כמה דברים יותר מעשיים.

רות קלדרון: לגבי ריבוי הרוקחים והמורות, שזה בעצם אנשים שלא התקבלו להיות רופאים, ולעלות ולנהל בתוך משרדים.

רות קלדרון: אני חושבת שזה באמת כוח עצום של אנשים איכותיים שכרגע מתוסכלים וחלקם בלי עבודה.

רות קלדרון: בינתיים אני חושבת שאפשר להשתמש בהם כשירות אזרחי ולהגביה את החינוך הצעיר יותר מהגיל הרך, כי שם הרי כל הכוח.

רות קלדרון: ילדים שיגדלו על ידי כוח אדם משובח, כמו שאמרת, יהיו אנשים שיפרצו את כל החסמים.

רות קלדרון: הכוח הזה, קודם כל צריך לפתוח את בתי החולים.

רות קלדרון: היתה לי הצלחה עם המגזר הדרוזי, אנשים שלא יכולים להמשיך ללמוד רפואה בסוריה ורצו להיות מועמדים בבאר שבע והיה משהו סגור והצלחנו לפתוח, ושיהיו מועמדים לבאר שבע.

רות קלדרון: אני מאוד שמחה על זה.

רות קלדרון: אני חושבת שצריך לעשות אבל זה לא בידנו, אבל להשתמש באמת במורות, במורים וברוקחים להעלות את כל רמת החינוך.

רות קלדרון: דבר שני שאני רוצה לומר, טלוויזיה חינוכית כמו שנאמר כך, ואינטרנט, הם עוברים כל חסם של גיאוגרפיה, כי לכל אחד יש ערוץ 1.

רות קלדרון: אינטרנט יש כמעט בכל בית או שניים.

רות קלדרון: באמת שם שווה להשקיע על תוכניות לימודים שאין בהם פריפריה או לא פריפריה, כי מי שיש לו טלפון אפילו, אז יש לו את החומר.

רות קלדרון: אני חושבת שפה אנחנו ממש על סף פריצת דרך שפריפריה לא תהיה במקום אחר מאשר מרכז תל אביב או ירושלים.

רות קלדרון: אני רק רוצה לומר כאן, מכיוון שיש פה הרבה אנשי חינוך, מחר אני בסיור בדואים בנגב וביום ראשון במסעדה בגולן.

רות קלדרון: אם יש מישהו שיכול לעזור לי להיכנס לבית ספר ללמוד קצת יותר מבפנים, לראות את המבנים.

רות קלדרון: דבר אחרון, אני רוצה להגיד לנו, לציבור הדובר עברית, שאם היה אפשר להכניס את השפה הערבית לליבה, אני הייתי בעד, כי אני חושבת שזה פשוט חרפה.

רות קלדרון: תודה רבה.

עמרם מצנע: אני רק רוצה להפנות את תשומת ליבך, חברת הכנסת וחברת ועדת החינוך, שביום ראשון יש סיור של ועדת החינוך בעכו.

עמרם מצנע: אז עדיף שתבואי לשם.

עמרם מצנע: כל הדוברים, לפני שאני אתן למנכ"לית להתייחס להערות שעלו, רועי אסף ממשרד ראש הממשלה.

<רועי אסף: אני ברשות הפיתוח הכלכלי של המיעוטים במשרד ראש הממשלה.

<רועי אסף: אנחנו רוצים לברך גם את הוועדה על הדיון החשוב הזה והפעילות של המנכ"לית גם בממשלה הקודמת וגם בממשלה הנוכחית, שמאוד פתוחה ומקדמת את הנושא הזה בכל לב.

<רועי אסף: אני רוצה להדגיש דברים שאינם קשורים בהכרח למשרד החינוך ועלו פה על ידי חברי הכנסת.

<רועי אסף: החינוך בגיל הרך דבר ראשון, לפני הכניסה לעולם החינוך הוא חשוב כאין כדוגמתו.

<רועי אסף: משרד ראש הממשלה, משרד הכלכלה פתחו את העניין של מעונות היום.

<רועי אסף: יש הבדל בין רמת החינוך במשפחתון למעונות היום.

<רועי אסף: כשעושים את הדיון בוועדת החינוך, צריך להידרש למסלול של הילד שעובר את כל השלבים.

<רועי אסף: אני רוצה לדבר על מה שנקרא משאלת לב, איפה נוצרת משאלת לב אצל אדם.

עמרם מצנע: יש זמן להבהיר את עניין המעונות במשרד החינוך.

<רועי אסף: אני לא יכול להביע עמדה כרגע בעניין הזה.

<רועי אסף: אני רוצה לדבר על מתי נוצרת משאלת לב אצל ילד, מתי אדם בוחר את מקצועו, מתי אדם בוחר את עתידו.

<רועי אסף: יש חוסר בחינוך בלתי פורמלי.

<רועי אסף: יש חוסר בתנועות נוער וכן הלאה.

<רועי אסף: כשאדם בוחר את עתידו, הוא מסתכל על ימין ועל שמאל.

<רועי אסף: כאשר יש עודף מורים, הוא רואה שכמעט כל מי שעובד, עובד בהוראה, כי מי ש עומד לידו, עובד בהוראה.

<רועי אסף: משאלת הלב הזאת צריכה איכשהו להיבלם.

<רועי אסף: עוד פעם, זה לא ישירות משרד החינוך אבל אנחנו מפעילים תכנית שנקראת "חינוך לקריירה", משרד החינוך ומשרד ראש הממשלה.

<רועי אסף: בשנה הבאה זה יופעל על ידי המועצה להשכלה גבוהה, שתיצור בכל בתי הספר את המגוון המקצועי, שאדם יוכל לבחור מקצוע עתידי.

<דלית שטאובר: היום זה קיים ב-200 בתי ספר, התכנית של חינוך לקריירה במגזר הערבי, שזה הפנייה ללימודים.

<דלית שטאובר: כ-50 מרכזים שתומכים בעניין הפסיכומטרי, אבל גם בעניין הפסיכומטרי שר החינוך אמר את המדיניות שלו.

<דלית שטאובר: אמנם זה לא דיון בהשכלה גבוהה והוא אמר שהוא ייחד לזה דיון נפרד עם חברי הכנסת הערביים, לכל הסוגיות של האוכלוסיה הערבית והשכלה גבוהה, אבל עמדתו היא ברורה.

<דלית שטאובר: א', הוא אמר שהוא ירצה להתייחס לעניין הפסיכומטרי.

<דלית שטאובר: ב', בהחלט הוא חושב שאדם שמסיים י"ב כיתות צריך להיות בעל הכישורים להתקבל באופן מיידי לאוניברסיטה ללא כל מבחן נוסף, ויש לו כמה רעיונות שהוא יקדם בהקשר הזה.

<דלית שטאובר: השר רוצה לשנות את המדיניות בכלל בכל ההקשר הזה, אבל זה דיון אחר.

<דלית שטאובר: אני פשוט רציתי להוסיף.

<רועי אסף: בהקשר של מעבר לאוניברסיטה, המועצה להשכלה גבוהה מפעילה, אני יושב בוועדה, מפעילה תכנית מאוד רחבה של הנגשה להשכלה גבוהה לאוכלוסיה הערבית בישראל.

<רועי אסף: הדבר האחרון שאני רוצה להגיד זה שקודמך בתפקיד יושב ראש הוועדה העלה את הנושא שלמעשה יש מגבלות למשרד החינוך שקשורות למשרד השיכון ולמשרד הפנים.

<רועי אסף: מי כמוך, ראש רשות לשעבר יודע שאת המגבלות האלה שהן קשורות לבינוי הכיתות, פה הוועדה צריכה גם להרים הכפפה וגם משרד ראש הממשלה כמובן, על העניין הזה של החיבור בין המשרדים על מנת להתגבר על חסמים שמשרד אחד איננו מסוגל לפתור בכליו.

<רועי אסף: תודה רבה.

עמרם מצנע: תודה לך.

עמרם מצנע: אני מצטער לגבי אלה שנרשמו ולא הצלחנו לתת להם לדבר.

עמרם מצנע: אני מבקש מהמנכ"לית להתייחס לנקודות שעלו.

<דלית שטאובר: אז קודם כל אני אתייחס למספר הכיתות, אבל אני רוצה להתייחס לנקודה אחת שעלתה אתמול ולא עלתה כאן בדיון והיא נקודה חינוכית מאוד מאוד חשובה.

<דלית שטאובר: חברת הכנסת חנין זועבי שהיא יצאה מהדיון, היא היתה רק בהתחלה, העלתה אתמול את הסוגיה של עמדות של תלמידים יהודים וערבים אחד כלפי השני, נושא מאוד מאוד חשוב, נושא חינוכי וערכי של סטריאוטיפים, של תפיסות שנוגעות בחינוך לדמוקרטיה ובחוסר היכרות, שמולידה הרבה מאוד סטריאוטיפים והרבה מאוד עוינות.

<דלית שטאובר: הנושא השנתי של שנה הבאה עוסק ב"האחר הוא אני".

<דלית שטאובר: אנחנו עוד נשיק אותו עם השם המדויק, והוא יביא לעניין של חינוך, של הרבה יותר היכרות, הרבה יותר מפגשים בכלל במגזרים בחברה הישראלית, חרדים, חילונים, ערבים, יהודים.

<דלית שטאובר: הוא אמור גם לתת מענה לסוגיה שלא עלתה פה היום אבל היא סוגיה חשובה ורציתי לשים אותה.

<דלית שטאובר: היא עלתה אתמול.

<דלית שטאובר: נושאים רבים שעלו כאן, אז לגבי המכללות להוראה, נושא מאוד כבד ששב ועלה גם על ידי הדוברים.

<דלית שטאובר: אנחנו ניכנס לדיון עומק בעניין הזה גם לגבי מספר האנשים המוכשרים, גם לגבי האיכות.

<דלית שטאובר: אני לא רוצה להתווכח על מקום כזה או אחר.

<דלית שטאובר: אתה מייצג מכללה מסוימת, אבל יש בעיה והבעיה היא קשה, של איכות הבוגרים והבוגרות, בעיקר הבוגרות, ואנחנו חייבים להתמודד איתה באומץ, והמבחנים, כמו שנאמר כאן על ידי חבר הכנסת שיצא גם, מעידים על כך, וגם הביקורים שלנו בשיעורים.

<דלית שטאובר: קודם כל כדי לשפר צריך להכיר באומץ בבעיה.

<דלית שטאובר: זה לא אומר שאין בוגרים מצוינים.

<דלית שטאובר: יש מורים מעולים, יש מורים טובים, אבל כתופעה יש לצורך לשפר את העניין הזה.

<דלית שטאובר: הנושא של טוהר הבחינות מחייב העמקה.

<דלית שטאובר: הנושא של השחיקה בפרישה מוקדמת, שאתה העלית אותו, הוא נושא רוחב.

<דלית שטאובר: הוא לא בידיים של משרד החינוך.

<דלית שטאובר: זה בשיתוף פעולה עם משרד האוצר.

<דלית שטאובר: זה נושא שהוא נוגע בכסף, רבותיי.

<דלית שטאובר: הוא לא מתייחס רק לאוכלוסיה הזאת.

<דלית שטאובר: לגבי הכוונה ללימודים אקדמאיים, ציינתי שיש לנו 200 בתי ספר עכשיו שעוסקים בחינוך לקריירה, 50 מרכזים לנושא הפסיכומטרי.

<דלית שטאובר: לצורך הנגשה של שירותים מצוינים, יש לנו תיכון וירטואלי.

<דלית שטאובר: יעדנו אותו קודם כל לפריפריה.

<דלית שטאובר: הרבה מאוד בתי ספר ערבים נרשמו לכך.

<דלית שטאובר: זה מורים מצוינים ל-5 יחידות מתמטיקה, למקצועות מדעיים באמצעות מט"ח.

<דלית שטאובר: אני רוצה לומר שגם אקדמיה בתיכון שפתחנו השנה כדי לסייע לתלמידים מוכשרים להתחיל ללימודים אקדמאיים כבר בתוך בית הספר, ונרשמו תלמידים ערבים.

<דלית שטאובר: נתקלתי בתופעה שאני רוצה להביא בפניכם.

<דלית שטאובר: אני רוצה שתדעו אותה, שהנשירה של תלמידים ערבים, היתה סכנה הרבה יותר גדולה וממשית של נשירת תלמידים ערבים שאנחנו עשינו מאמצים חינוכיים מאוד גדולים למנוע אותה, כי המנהל הוא ממליץ על הילד והוא ממליץ על הילד לפי ציונים בית ספריים, ומסתבר שה-80 פה זה לא כמו ה-80 שם, ושהחברים האלה נפגשים יחד בקמפוס האקדמי, הקשיים של התלמידים שבאו מהתיכונים הערביים היו עצומים, וזה שוב אמירה על צורך באיזושהי התבוננות פנימית של אמינות ושל טוהר המדידה, כי אנחנו מאוד מאוד מעוניינים בקידום.

<דלית שטאובר: הנושא של קידום הבנים זה סוגיה שאני אמרתי, אני מרימה את הכפפה הזאת, סוגיה חברתית, תרבותית.

<דלית שטאובר: אנחנו ניקח אותה ביחד אתכם לדיון.

<דלית שטאובר: הסיפור של הנגב שעלה כאן כל כך בעוצמה.

<דלית שטאובר: חשמל ומים, אני שמחה על מה שאתה אמרת.

<דלית שטאובר: יושב כאן נציג משרד ראש הממשלה.

<דלית שטאובר: רבותיי, אנחנו אחראים על החינוך.

<דלית שטאובר: אנחנו יודעים שאין חינוך אם ילדים לא מגיעים לבית ספר.

<דלית שטאובר: אנחנו מממנים הסעות.

<דלית שטאובר: הם לא באחריותנו.

<דלית שטאובר: אנחנו לא שמים את המלווה על ההסעה.

<דלית שטאובר: גם הרשות המקומית, יש לה חלק.

<דלית שטאובר: יש פה צורך בחיבור כוחות.

<דלית שטאובר: אני לא רוצה לספר לכם, אתם תיפלו מהכסא אם תדעו כמה כסף אנחנו היינו צריכים להעביר למועצות בנגב על הגנראטורים שנגנבים, של החשמל, על הסיפור של ההסעות המיוחדות.

<דלית שטאובר: עשרות מיליונים של כסף שיורד לטמיון כי הוא מושקע בדברים חולפים במקום בכיתות ובילדים, כי אין חשמל.

<דלית שטאובר: משרד החינוך יכול להניח חשמל?

<דלית שטאובר: משרד החינוך יכול לסלול כביש?

<דלית שטאובר: הוא יכול לבנות את בית הספר.

<דלית שטאובר: ההנגשה לבית הספר היא לא נעשית על ידי משרד החינוך.

<דלית שטאובר: יש סוגיות שהן סוגיות ארוכות שנים והן דורשות שיתוף פעולה.

<דלית שטאובר: אני רוצה להגיד לכם שבמשאבים המוגבלים שלנו, אנחנו רק לאבו בסמה בשנה שעברה, בשנתיים האחרונות עשרות מיליונים על חבלה ועל גניבה של ציוד בדרום, שהוא לא מוגן.

<דלית שטאובר: מנהלי בית הספר, מה יכולים לעשות?

<דלית שטאובר: בלי חשמל הם לא יכולים להפעיל, ואתה ראית איזה תשתית טכנולוגית משרד החינוך שם שם, שזה השורה הראשונה של הקידמה, והמורים האלה הם בשורה הראשונה של ההישגים, אבל הם עובדים עם גנרטור.

<דלית שטאובר: אתה נוסע, אתה לא רואה את בית הספר.

<דלית שטאובר: פתאום מתוך החולות צומח בית ספר הכי מפואר ואחרי כמה זמן גונבים לו את הגנרטור, מחבלים לו בצינור ושוב עשרות מיליונים יורדים לטמיון.

<דלית שטאובר: זה כספי מדינה.

<דלית שטאובר: חבל שהם לא מושקעים בדבר הנכון.

נסים זאב: ובית הספר בנוי על ידי משרד החינוך?

<דלית שטאובר: בוודאי.

נסים זאב: אז אם כבר הוא בנוי לא חוקי - - -

<דלית שטאובר: הוא בנוי חוקי.

נסים זאב: אז למה גנרטור?

עמרם מצנע: כי אין חשמל.

<דלית שטאובר: אנחנו לא מנגישים חשמל לבית הספר.

<דלית שטאובר: אני חושבת שהדבר החשוב ביותר לציין כרגע זה לא לרדת לפרט כזה או אחר.

<דלית שטאובר: כל אתגר, אנחנו צריכים להתמודד איתו במשותף בשילוב כוחות.

<דלית שטאובר: אני חושבת שיש הסכמה לגבי האתגרים.

<דלית שטאובר: יש גם הסכמה שלא הכול יפתר ביום אחד, אבל כמו שאמר כאן חבר הכנסת ברכה, יש חובת הוכחה של התקדמות.

<דלית שטאובר: אנחנו נכונים לכל שיתוף פעולה, לכל שקיפות שנדרשת כדי להראות את טוהר הכוונות ואת טוהר המעשים, ומכאן אני רוצה לסיים את הפגישה הזאת בגישה אופטימית.

<דלית שטאובר: אני מאמינה שבשילוב כוחות אנחנו גם נתקדם מול כל האתגרים המורכבים שלא נולדו בשנה אחת, לא יפתרו בשנה אחת, אבל אנחנו רוצים מאוד להאיץ את הפעילות.

<דלית שטאובר: זאת הכוונה שלנו.

עמרם מצנע: תודה רבה למנכ"לית משרד החינוך ותודה רבה לצוות שהגיע איתה ממשרד החינוך, ותודה רבה לכל מי שבא.

עמרם מצנע: אני רוצה לומר כמה דברים.

עמרם מצנע: קודם כל מאוד משמח מצד אחד ומאתגר מצד שני העובדה שמדיניות משרד החינוך בהרכב הנוכחי היא באמת עונה על הדרישות של כולנו.

עמרם מצנע: המדיניות ודרך הפעולה כפי שהוצגו על ידי השר בישיבת ועדת החינוך עם כינונה של הכנסת ה-19, הפגישות עם המנכ"לית, הפגישה אתמול עם שר החינוך והמעקב של הוועדה, אין לי ספק שאין ויכוח שהמדיניות של העדפה מתקנת ומאמץ גבוה כדי לסגור פערים, המדיניות הזו קיימת ואני מקווה שתישא פרי.

עמרם מצנע: הדבר השני שראוי לציין לחיוב זה כמובן את אווירת ההידברות, הפתיחות, השקיפות.

עמרם מצנע: לא תמיד נוח ונעים לשמוע חלק מהנתונים, אבל הנתונים זה נתונים וצריך לשמוע אותם, להפנים אותם ולנסות כמובן לטפל במניעים שהגיעו לאותם נתונים, אבל כאשר יש שקיפות, יש הידברות, יש נכונות לשמוע, אז אני חושב שההזדמנויות הן גדולות מאוד.

עמרם מצנע: אני רוצה להעיר תשומת לב על כמה דברים שעלו.

עמרם מצנע: אני רק רוצה לחדד אותם.

עמרם מצנע: אחד, זה נושא ההשתתפות של הנוער, הבנות והבנים במגזר הערבי במערכת החינוך.

עמרם מצנע: ההשתתפות זה גם עצם הנוכחות והביקור הסדיר וגם כמובן הנשירה לאורך 12 שנות הלימוד, אם נוסיף לזה כמובן גם את גני הילדים.

עמרם מצנע: אני חושב שזו בעיה שהיא לא רק של המערכת האדמיניסטרטיבית, היא בעיה באמת של מציאות תרבותית, וצריך להתמודד איתה, ואני חושב שגם אנחנו הפוליטיקאים וגם כמובן היושבים פה והשלטון המקומי שיש לו אחריות דרך אגב בנושא הביקור הסדיר, יכולים לעשות הרבה יותר, כי מי שלא מגיע למערכת החינוך, אז גם כל מה שעושים במערכת החינוך, לא מגיע אליו.

עמרם מצנע: בסופו של דבר האחוזים הם גבוהים.

עמרם מצנע: הדבר השני זה האלימות.

עמרם מצנע: תראו, אחד הנתונים המדאיגים במיצ"ב, הלא יש גם שאלות שנוגעות לתחושות התלמידים.

עמרם מצנע: השאלה, "היעדר תחושת מוגנות בבית ספר".

עמרם מצנע: בין 10% ל-12% פשוט שוני לאורך הכיתות, מדווחים על תחושה של חוסר מוגנות בבית ספר, דבר שצריך להדליק הרבה מאוד אורות אדומים.

עמרם מצנע: ילד או ילדה שמגיעים לבית ספר, מרגישים לא מוגנים בחצר בית ספר, בתוך בית ספר, וזה בהחלט דבר שהוא בין כל הנושאים שקשורים באלימות, מחייב אותנו מאוד.

עמרם מצנע: דרך אגב זה יותר מכפול ממה שמדווחים ילדים בבתי הספר היהודים.

<דלית שטאובר: העניין הזה הוא מאוד מאוד קשור למה שעלה כאן.

<דלית שטאובר: תראו, מאחר ומדובר הרבה פעמים על חברות חמולתיות, למשל בדרום, בנגב.

<דלית שטאובר: אם יש אירוע של רצח ביישוב, כל הילדים למחרת, כל הילדים של שתי החמולות הנוגעות בדבר לא מגיעים לבית הספר, ולפעמים הם לא מגיעים ימים ארוכים אחרי האירוע.

<דלית שטאובר: זה תופעות שבחברה היהודית לא מוכרות והן גורמות לחוסר ביטחון.

<דלית שטאובר: הן גורמות להפסד ימי לימוד.

<דלית שטאובר: הן גורמות לירידה בהישגים.

<דלית שטאובר: אנחנו כאן לא עשינו דיון בסוגיות פרטניות כאלה, אבל אלה דברים מאוד מאוד קשים להתמודדות, ששוב, זה קשור במציאות ובתרבות שכולנו ביחד מוכרחים להחליט שהילדים לא יהיו שבויים, ושבית הספר זה דבר קדוש.

<דלית שטאובר: זמן לימודים זה דבר קדוש.

<דלית שטאובר: לא משנה מה קורה, לבית הספר מגיעים.

<דלית שטאובר: אנחנו מבינים שהילדים הרבה פעמים הם הבנים והבנות של שתי החמולות, אז המתח הוא עצום במקומות האלה בעקבות כל אירוע כזה.

<דלית שטאובר: זה מחייב התמודדות מסוג אחר, שהיא לא דומה לשום מקום.

עמרם מצנע: ודאי.

עמרם מצנע: הדבר הנוסף שאני רוצה להבהיר גם, המנכ"לית דיברה על זה, זה לא עלה כאן, זה באמת נושא של עמדות הנוער.

עמרם מצנע: הן מאוד מדאיגות.

עמרם מצנע: אגב, עמדות הנוער היהודי כלפי הערבי שהן הרבה יותר קשות ובעייתיות מעמדות הנוער הערבי כלפי הנוער היהודי, עוד פעם, לפי הנתונים של המחקרים השונים.

עמרם מצנע: נושא מאוד מרכזי ואני בהחלט קורא למשרד החינוך להגביר את קצב הפעילויות של המפגשים.

עמרם מצנע: בעניין הזה כל המרבה, הרי זה משובח.

עמרם מצנע: לא מפגשים כאלה של ביקורים בגן חיות, הדדיים, אלא באמת מפגשים שיוצרים את ההיכרות, כי במקום שאין היכרות אחד עם השני, יש פחד.

עמרם מצנע: במקום שיש פחד, יש שנאה ויש גזענות.

עמרם מצנע: בדברים האלה כמובן שצריכים לטפל.

עמרם מצנע: ישנם ילדים במגזר היהודי ובמגזר הערבי שיכולים להתפתח ולגדול מגיל 0 עד האוניברסיטה בלי לראות ערבי, יהודי, כל אחד את השני, אלא בטלוויזיה.

עמרם מצנע: הוועדה תיקח על עצמה באמת לנסות ולקדם את כל הנושאים שקשורים בבעיות ובמכשולים של התכנון והבניה כדי להשתמש בפוטנציאל הכספי שאתם מעמידים לבניית מוסדות חינוך, חיבורם למים, חיבורם לחשמל.

עמרם מצנע: בית המשפט העליון ביושבו כבג"צ כבר העיר יותר מפעם אחת שזה שישוב איננו מוכר או ילדים שגרים בבתים שניבנו באופן לא חוקי, איננו נותן למשרדי הממשלה את הפריבילגיה לא להעמיד את השירותים הבסיסיים, חינוך, בריאות, מים, חשמל וכל הדברים האלו, ואני גם כן נתקלתי, ראיתי את בית הספר היפהפה הזה בדרום והוא עם גנרטור.

עמרם מצנע: גנרטור, זה לא רק שגונבים אותו.

עמרם מצנע: זה עלות חשמל עצומה וזה דבר באמת בלתי נסבל.

עמרם מצנע: כולם מסכימים, אבל בסוף כפי שאנחנו מכירים במחוזותינו, יש את היד המתאמת שיודעת לפתור את הבעיה.

<דלית שטאובר: ותיקח בחשבון שזה מועצה בלי שום הכנסה, אז בסופו של דבר מישהו צריך לממן את העלות הזאת.

עמרם מצנע: נכון מאוד.

עמרם מצנע: לא נגענו באמת בהשכלה הגבוהה.

עמרם מצנע: הוועדה עשתה כבר דיון אחד לפני כמה שבועות עם המל"ג.

עמרם מצנע: המל"ג הוציא דו"ח די משמעותי בנושא הזה של נגישות להשכלה הגבוהה למגזר הערבי.

עמרם מצנע: אנחנו חייבנו אותם בכמה דברים ואנחנו מקיימים דיון נוסף, דיון מעקב על הנושא הזה כי הוא נושא מאוד מרכזי.

עמרם מצנע: אני רוצה עוד פעם בסוגריים לומר שאחת הבעיות הקשות, שעשרות אלפי אזרחים ישראלים דוברי ערבית נוסעים כל שנה ללמוד השכלה גבוהה בירדן, דבר שהוא לא בריא, לא נכון ולא טוב בטח לא במספרים האלה, וזה חלק מהבעיה של הנגישות של הסטודנטים הערביים להשכלה הגבוהה.

עמרם מצנע: זה מעיד על הבעייתיות של מערכת ההשכלה הגבוהה שלנו וזה מעיד לדעתי, אני לא יודע אם אני מבטא פה את דעת משרד החינוך, על הצורך להתקדם גם לאוניברסיטה ערבית שתוכל בהחלט לקלוט גם את אותם סטודנטים שהיום יוצאים החוצה.

עמרם מצנע: הדבר האחרון שאני רוצה לומר באמת במגזר בעיקר הבדואי בדרום, מוסדות החינוך הם בעצם המבנים, העוגן, המרכז החברתי, המקום שבו כל ילד וילדה שגרים לפעמים באוהלים, לפעמים בפחונים, לפעמים בבתים מטים ליפול, והם מסתובבים שם בחולות ובבלגאן התכנוני הזה, מוסד החינוך הוא האור הגדול והמקום שאליו כולם צריכים להיות מחוברים מהבוקר ועד הערב, כולל חופשות וכולל כל הפעילויות גם הלא פורמליות.

עמרם מצנע: בחלק מהמקומות זה קיים ואני חושב שכך משרד החינוך גם צריך לראות את עצמו, ואני גם ראיתי את הילדים.

עמרם מצנע: הילדים מתייחסים באמת לבית הספר בחרדת קודש, ורואים את בית הספר כמקום שבו הם מתחברים למאה ה-21, מה שבבית לפעמים אין להם.

עמרם מצנע: זה הרבה יותר בולט במגזר הערבי כמובן מאשר במגזר היהודי.

עמרם מצנע: אנחנו כמובן על פי הצעתך, חבר הכנסת ברכה, ולא רק על פי הצעתך, נמשיך במפגשים, במעקב בנושאים ספציפיים שנביא אותם כאן לדיון, ויחד עם משרד החינוך אנחנו כמובן נעשה את חלקנו בקידום של החינוך.

עמרם מצנע: אין דבר יותר חשוב מהחינוך בסגירת פערים, באזרחות טובה ובפתרון כל הבעיות האחרות שחונות לפתחנו.

עמרם מצנע: תודה רבה לכולם.