ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 19, פרוטוקול מספר 63, 2013-07-23 10:30

עמרם מצנע: שלום לכם.

עמרם מצנע: הדיון הוא בנושא הקמת או אי הקמת בית ספר ערבי בנצרת עילית.

עמרם מצנע: מי שביקשה את הדיון, חברת הכנסת חנין זועבי, בבקשה.

חנין זועבי: תודה רבה לך, אדוני היושב ראש.

חנין זועבי: תודה לכל הנוכחים.

חנין זועבי: האמת שבדרך כלל, כאשר אנחנו מעלים נושאים, אנחנו מעלים נושאים אודות מחסור בתוך בית הספר, אנחנו רוצים לפתח את שירותי החינוך בתוך בית הספר, אנחנו רוצים לשפר.

חנין זועבי: אני לא יודעת כמה סוגיות הועלו בכנסת שאין מסגרת חינוכית ל-20% מהתושבים של נצרת עילית.

חנין זועבי: מדובר שאין, מדובר במחסור של מסגרות חינוכיות, אין בית ספר ל-1,900 תלמידים ערבים שהם תושבים של נצרת עילית, הם התושבים של העיר הזאת.

חנין זועבי: אני אתחיל ברמה הטכנית מה זאת אומרת, כי אני רוצה שכולם ייקחו את ההזדמנות שלהם לדבר.

חנין זועבי: עלויות כספיות ניכרות כאשר אין מסגרות חינוכיות ממלכתיות, דבר שהוא נושא שקרוב ללבך, אדוני היושב ראש.

חנין זועבי: רוב התלמידים בנצרת עילית הולכים למסגרות של חינוך פרטי, גם בגלל שהחינוך בבתי הספר הממלכתיים בנצרת לא יכול לקלוט את כל התלמידים האלה, שכאמור מדובר ב-1,900.

חנין זועבי: אין הסדרי הסעות, ממוצע נסיעה של 45 דקות, ההורים של בית הספר צריכים לעזוב את העבודה שלהם בשביל לקחת את הילדים שלהם ואני חושבת שהתושבים של נצרת עילית, כולם משלמים מיסים לעירייה, אז משלמים מיסים לעירייה גם בשביל לקבל את השירותים.

חנין זועבי: אז התושבים הערבים בנצרת עילית משלמים את המיסים לעירייה, אבל את כל השירותים ואת השירות הכי בסיסי לבני אדם, שזה בתי ספר, הם לא מקבלים.

חנין זועבי: לא מדובר רק בקושי טכני, הנסיעות, מדובר בכשל דמוקרטי.

חנין זועבי: מדובר בהלכת יסוד דמוקרטית.

חנין זועבי: אני תושבת עיר מסוימת, מדברים על שירות ציבורי נגיש, מדברים על זכויות חינוכיות כזכויות בסיסיות ופתאום אומרים שאנחנו לא רוצים בתור עירייה ואני עכשיו אתייחס לעמדת העירייה, אנחנו לא חושבים שזו זכות ולא מגיע לתושבים הערבים בתי ספר ערביים.

חנין זועבי: לא מדובר גם בהורים פסיביים.

חנין זועבי: מדובר בהתארגנות של ההורים, מדובר בעמותות שיזמו את העבודה והיא תומכת בבקשות ובדרישות של ההורים שהתאגדו, מוסאווה ועמותות שעכשיו יציגו את הדברים, שתי"ל, זכויות האזרח, קרן אברהם, כולם.

חנין זועבי: כלומר יש התאגדות והתאגדות מקצועית ויש להם את הארגומנטים, הטענות המשכנעות.

חנין זועבי: הם פנו למשרד החינוך, עכשיו הם יפרטו, ומדובר לא רק על כשל של העירייה, אלא גם על כשל משרד החינוך.

חנין זועבי: ועוד פעם, 20% מהתושבים שגרים שם.

חנין זועבי: עכשיו, אוקיי, לא רוצים מדינת כל אזרחיה, מה עם העיר לכל אזרחיה?

חנין זועבי: אם מדברים על דו קיום, אם מדברים על גישה אזרחית, מדובר בזכות ובשירות שהוא השירות הבסיסי שמעצב מושג מסוים של אזרחות.

חנין זועבי: הסירוב הוא סירוב פוליטי.

חנין זועבי: יש לך ראש עיר שאומר, לא שלא מגיע להם, אין לו ארגומנט וטענה שאפשר להתווכח איתה, הוא אומר 'יש לי עיר יהודית ואם אני מקים בית ספר ערבי, אז אני מטשטש ומאיים על הזהות הזאת'.

חנין זועבי: את זה הוא אומר גם בתשובה להורים, והיה גם הסכם קואליציוני שהם ידברו עליו, יש לנו פה את הנציגים הערבים בעירייה, והוא אומר ש'אני מטשטש את הזהות של העיר, ומי שלא מוצא חן בעיניו, שיקום ויילך, יש לי עיר יהודית'.

חנין זועבי: אתה שומע את הארגומנט הזה ואתה תוהה על האומץ.

חנין זועבי: יש לראש העיר אומץ להגיד את זה, ככה, במפורש, בכנות.

חנין זועבי: אני לא רוצה לתת תארים, את התארים, אני חושבת שכולנו יודעים איך מתארים טענה ותשובה כזאת.

חנין זועבי: זה גם פוגע בחינוך הציבורי.

חנין זועבי: מה בסך הכול?

חנין זועבי: יש מי מההורים שמדבר על לפתח מסגרות של חינוך פרטי, בית ספר פרטי.

חנין זועבי: פה היוזמה היא בית ספר ציבורי.

חנין זועבי: זה שהוא נכנס בתוך האני מאמין והתפיסה של משרד החינוך, נכון?

חנין זועבי: לשפר את החינוך הציבורי?

חנין זועבי: אז הנה, הם אומרים לך, 'הבנים שלנו לומדים בבתי ספר מוכר לא רשמי, אנחנו רוצים, אנחנו בתור הורים רוצים שהילדים שלנו ילמדו בתוך בית ספר מוכר ורשמי'.

חנין זועבי: זאת גם התפיסה של משרד החינוך.

חנין זועבי: משרד החינוך אומר כן, אני רוצה.

חנין זועבי: אז הנה יש לך מקרה קלאסי, לא מורכב, של הורים שמבקשים את זה ומשרד החינוך מסרב, לא יודעים למה.

חנין זועבי: הוא מסרב כאשר הוא יודע שהרוב, אתם תיתנו מספרים, הולך לבית ספר מוכר לא רשמי.

חנין זועבי: אני מסכמת, כי אני לא יודעת כמה זמן יש לנו ויותר חשוב באמת לשמוע את ההורים ולשמוע את הגורמים המקצועיים.

חנין זועבי: למשרד החינוך ניתנת הסמכות לחייב את הרשות המקומית לפתוח מוסדות חינוך.

חנין זועבי: אני פונה אליך קודם כל בשתי דרישות - - -

עמרם מצנע: אתה רוצה להשיב בהתחלה?

<שמעון גפסו: אתה מנהל את הוועדה, ולא היא.

<שמעון גפסו: אם היא הייתה מנהלת את הוועדה - - -

עמרם מצנע: לא, שאלתי אם אתה רוצה לענות עכשיו או לשמוע קודם את ה - - -

<שמעון גפסו: אני יכול לשמוע את כולם ולהשיב בסוף, זה בשבילי עדיף.

<שמעון גפסו: פשוט הנתונים לא מדויקים, שהוצגו פה - - -

עמרם מצנע: כל אחד אחראי על הדברים שהוא מוסר.

חנין זועבי: בתוך ועדת החינוך, בתוך מסגרת של שיח חינוכי, לשמוע את האמירה, 'יש לי עיר יהודית והיא תמשיך להיות עיר יהודית' ו'זה מאיים על הזהות היהודית', זה דבר לא נסבל.

חנין זועבי: לא נסבל.

חנין זועבי: גם לא קשור בהקמת בית ספר, או מקימים בית ספר או לא מקימים בית ספר.

חנין זועבי: זה דבר לא נסבל, כאשר הוועדה הזאת דנה בגזענות, הוועדה הזאת דנה במסוכנות של הידרדרות ערכי זכויות האזרח וזכויות האדם והשוויון, אז זה דבר שאני חושבת שצריכים להתריע נגדו וצריכים לשים לו גבול.

חנין זועבי: דבר שני, זכות בסיסית, מה להגיד?

חנין זועבי: 1,900 בלי שום מסגרת.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: הדיון יהיה עד 11:30, אז אני מבקש מאנשים לקצר בדבריהם ואני מקווה שנוכל לשמוע את מרב הדעות.

עמרם מצנע: דר' עאאודה?

<עאאודה שוקרי: קוראים לי דר' שוקרי, עאאודה זה בכפר כנא.

<עאאודה שוקרי: אני חבר מועצת העיר ויושב ראש ועדת הביקורת במועצת העיר נצרת עילית.

עמרם מצנע: ואתה תושב כפר כנא?

<עאאודה שוקרי: לא.

<עאאודה שוקרי: אני 23 שנים בנצרת עילית.

<עאאודה שוקרי: אני אתחיל מזה שאני אב לשלושה ילדים שלמדו במשך 18 שנים, כל אחד לחוד, האחרונה סיימה י"ב לפני שבועיים-שלושה, במשך 18 שנים הייתי נהג מונית מביתי הנמצא בקצה, ליד עין מאהל, של נצרת עילית, לבית הספר הבפטיסטי שהוא בית ספר רשמי לא מוכר.

<עאאודה שוקרי: אני כדוגמה של אחד מכלל האוכלוסייה שסובלת יום יום והופכת להיות מוביל של הילדים לבתי ספר.

<עאאודה שוקרי: אני רוצה לחדד את העניין.

<עאאודה שוקרי: אל"ף, אני מברך אותך, מר עמרם מצנע, ואת חנין זועבי ואת כל הגורמים שהובילו היום לדיון והדיון הוא אכן דיון מתבקש, כי הדיון הזה נמשך מאז שהייתה שולמית אלוני עוד שרת חינוך ומשום מה לא מביא תוצאות עד היום, לצערי.

<עאאודה שוקרי: אני חושב שבעידן של 2013 הגיע הזמן באמת לבסס את שלטון הדמוקרטיה ואת זכויות המיעוט ולא להוציא את המיעוט מכלל הזכויות המגיעות להם, במיוחד שזה מיעוט אינטגרטיבי שנמצא וחי בתוך העיר נצרת עילית, שלפי הלמ"ס התושבים שלה, 42,000 תושבים, אבל לפי מה שמקובל אצלני זה כ-50,000, מתוכם, לפי המצגת שמביא ראש העיר, 17.9, למרות שזה פיקטיבית קצת יותר, אבל נניח שהעובדות שהוא מביא הן נכונות, מדובר ב-1,900 תלמידים שנמצאים בכל שלבי הגיל, מטרום חובה עד י"ב, מתוכם כ-85% לומדים מחוץ לנצרת עילית, במיוחד בעיר נצרת ובכפר ריינה והכפרים מסביב.

<עאאודה שוקרי: אמנם המרחק הגיאוגרפי נע בין 2.5 עד 3 קילומטרים, אבל הדבר גורם למעמסה אנושית רצינית ביותר, שלא לדבר על הזכות הבסיסית לחינוך מתוך ראייה של אזרחים שווים ותושבים שווים.

<עאאודה שוקרי: על אחת כמה וכמה שהמנטרה שאנחנו שומעים אותה והיא מאוד מציקה,של ראש העיר שלנו, שכל יום שני וחמישי אומר 'כל עוד אני ראש עיר, לא יוקם בית ספר ערבי בנצרת עילית'.

<עאאודה שוקרי: יש גם הגדרה לא נכונה, הבקשה שלנו זה בית ספר יסודי ממלכתי צומח, כדי לתת לאוכלוסייה הזו את הזכות לחינוך ושפת הלימוד תהיה בו השפה הערבית והוא משויך לאגף החינוך של משרד החינוך במדינת ישראל.

<עאאודה שוקרי: אי לכך זו זכות בסיסית.

<עאאודה שוקרי: מכאן אני רוצה לגלוש לדבר שהוא מאוד מציק לי.

<עאאודה שוקרי: שראש העיר מביא לנו מצגת ומופיע בדף הראשון הבן של היועץ האישי שלו.

<עאאודה שוקרי: האישי.

<עאאודה שוקרי: זה הבן של היועץ האישי שלו, להביא אותו כדוגמה שהוא בעצמו מהווה בתוך ה-15% ילדים שאנחנו מברכים על זה שהם לומדים בבתי ספר ששפת הלימוד בהם עברית.

<עאאודה שוקרי: אבל להביא מכאן דוגמה ולצאת לדף השני ולכתוב שההורים לא מעוניינים, זה בלשון המעטה, לא רוצה להגיד מילים אחרות, אבל זה רחוק מאוד מהאמת.

<עאאודה שוקרי: אנחנו, כקבוצת עבודה, יש לנו סיעת דו קיום בנצרת עילית, שמורכבת ממני ומעמיתי, דר' גטאס, ה-NGO'S, העמותות שעובדות בתוך העיר נצרת עילית, וועד ההורים שהקמנו שעובד רבות במשך שנים ארוכות כדי להגיע לממש את הזכות הזו.

<עאאודה שוקרי: מכאן אני רוצה לחדד ולנסות להגיד דבר אחד, שאני רוצה להגיד, ודיברה על זה חברת הכנסת זועבי, ב-12.11.2008 היו בחירות בנצרת עילית, נבחר שמעון גפסו ברוב גדול מאוד, וחתמנו איתו הסכם קואליציוני.

<עאאודה שוקרי: על החתום דר' גטאס ואני, ומצד שני ראש העיר וסגניו.

<עאאודה שוקרי: שם, בסעיף 9, בעמוד 4, חתם ראש העיר על הקמת ועדה שתורכב מ-9 אנשים, מתוכם נציגי משרד החינוך ונציגי אגף החינוך, נציגיה הערביים של האוכלוסייה הערבית והנהלת העירייה.

<עאאודה שוקרי: מעל גלי האתר, ב-24.7.2009, לאחר שהתפוצץ ההסכם הקואליציוני על רקע דברים שלצערי עומדים בפני המשפטים ותיקי אישום במדינת ישראל הורדה הוועדה הזו ופורקה, ומכאן אני רואה בחומרה מה שמתרחש כאן, שראש העיר מנסה איכשהו להסיט את הדעת.

<עאאודה שוקרי: אני רוצה משפט אחרון, רוצה להגיד, שבאותו יום הייתי בשיעור עם הגב' דר' שמחון, וזה מוקלט, אני מביא עובדות, שאמרה שמשרד החינוך לא מתנגד, העניין הוא שהדבר הזה נופל לחיקה של הרשות המקומית, שהיא אמורה לתת את הדעת.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: סגן ראש עיריית נצרת עילית.

<אלכס גדלקין: ראשית אני מאוד שמח שהוועדה מתכנסת, אבל לצערי באמת היו עוד נושאים שבנצרת עילית דנים, אז באמת יש הרבה דברים שצריך לדון בהם בסדר היום בנצרת עילית, וצר לי גם מאוד, באמת, אם לפחות חברי הכנסת גם משאר המפלגות היו באמת מתעניינים בנצרת עילית והיו נוכחים פה, וצר לי על כך מאוד.

<אלכס גדלקין: אבל לגופו של עניין.

<אלכס גדלקין: אנחנו דנו לא פעם ולא פעמיים גם במועצת העיר על הנושא של בניית בתי ספר, ואני פה מסכים עם חבריי, הסכמים כאלה ואחרים, אבל באמת אולי הם מביאים את החשיבות של העניין, אבל יש פה גם את הקטע של - - - ודנו, הרבה תושבי עיר בנצרת עילית יהודים ויש דעות לפה ולשם, אבל אם אתה מסתכל היום על נצרת עילית - - -

עמרם מצנע: דעות לפה ולשם על מה?

<אלכס גדלקין: על בניית בית ספר ערבי.

<אלכס גדלקין: כמו שיש גם ילדים שיגידו ש - - - בתוך בתי הספר יש קודם כל שילוב של ילדים ערביים.

<אלכס גדלקין: וכמו שדר' שוקרי אומר, 'אני שולח את הילדים שלי לבית ספר פרטי כזה או אחר', שהוא רוצה שהילדים שלו ילמדו באיזה בית ספר פרטי ולפעמים המרחק בנסיעה, וכולנו בטוח, אני מקווה, יודעים, הגבולות של נצרת עילית, לפעמים בוחרים אנשים מהמגזר לקחת את הילדים שלהם לבתי ספר פרטיים, כי הייחוד שם של בית הספר, זה מה שהם אומרים, הוא הרבה יותר טוב מאשר יכול לתת משרד החינוך במסגרת כזו או אחרת.

<אלכס גדלקין: הפגיעה הזאת, שיכולה להיות תדמיתית לעיר נצרת עילית, בבניית בית ספר ערבי, היא פגיעה לדורות.

<אלכס גדלקין: אנשים היום, היהודים שגרים בנצרת עילית - - -

עמרם מצנע: תסביר מה זה נקרא פגיעה תדמיתית.

<אלכס גדלקין: אני מדבר היום כאחד שעלה לנצרת עילית לפני 20 שנה ואנחנו גרים בשכנות בסך הכול טובה, ואני משתתף גם, בגלל התפקיד, בפרויקטים רבים בנצרת עילית ויש המון ילדים, גם בחוגים של מתנ"סים שהולכים ביחד, אין להם בעיה, הם הולכים, ויש גם גנים משותפים.

<אלכס גדלקין: הייתה בעיה בתחילת שנת הלימודים, אחד הגנים שלקח תכנית מסוימת של משרד החינוך וזה כמעט הגיע לפיצוץ, ולהיפך, זה מכניס יותר לפעמים קטע של גזענות, אם אנשים החליטו לגור בעיר נצרת עילית והולכים לפעמים לגנים משותפים, הולכים לבתי ספר משותפים.

<אלכס גדלקין: עם הבת שלי היו שני ילדים מהמגזר, היו ביחד בגן, חגגו את החגים, למדו את החגים - - -

<אמנון בארי-סוליציאנו: איזה חגים?

<אלכס גדלקין: החגים היהודיים.

<אלכס גדלקין: ותאמין לי, גם במסיבת הסיום בסופו של דבר באו ושרו את השירים וגם נר של חנוכה, אפילו ילד מהמגזר רצה שאבא שלו ידליק נר.

<אלכס גדלקין: אם אנחנו מדברים על שילוב ועל דו קיום, זה דו הקיום האמיתי, יילכו לאותם בתי ספר, והולכים, ויש מלא דוגמאות, כל החוגים, קייטנות, באותה שכונת כרמים, ש-85%-90% מהתושבים הם מהמגזר, קיים מתנ"ס ש - - -

<קריאה: מה זה שייך לבית ספר?

חנין זועבי: הדברים שלו מובנים.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: עורך דין עותמאן, בבקשה.

עמרם מצנע: בקיצור, אני מבקש, כי אני רוצה לתת זמן גם לראש העיר אחר כך.

<נדאל עותמאן: אני ממרכז מוסאווה ואני מנהל המטה למאבק בגזענות בישראל.

<נדאל עותמאן: אני במיוחד הוספתי את התואר השני, כי, אדוני, מדובר כאן בתופעה נוספת של גזענות שאדוני, ואני מברך, לא היסס בחודשים האחרונים להביא נושאים אלה לדיון על שולחנה של הוועדה.

<נדאל עותמאן: זה עוד דיון המובא היום ואני לא רוצה להעביר את האווירה מאווירה של דיון על חינוך לדיון על גזענות, אבל בבסיס של ההחלטות של העירייה, של ראש העיר, שהוא גם מככב בסרטים אחרים במידה זו או אחרת, הקשורים לאמירות גזעניות והתבטאויות גזעניות שחוזרות על עצמן ושהוא חוזר ומתבטא בהן פעם אחר פעם.

<נדאל עותמאן: אין כאן זכות של ראש עיר לבוא ולהגיד ש'אני לא רוצה להקים בית ספר ממלכתי בתוך העיר שלי לקבוצת ציבור מיוחדת, ספציפית', שהיא מונה כ-20% מתושבי העיר.

<נדאל עותמאן: בנייר העמדה שהעברנו אנחנו גם נכנסנו לטיעונים משפטיים, שאם תבוא העת וניאלץ נעלה אותם בפני בית המשפט, אבל כאן אנחנו לא רוצים להעלות טיעונים משפטיים, זה לא המקום להעלות טיעונים משפטיים, כאן מדובר בתופעה שחוזרת על עצמה, שראש העיר, שגם הבחירות מתקרבות והוא רוצה שוב לככב ולתפוס את העמדה של הגזען שלא מפסיק להתבטא באמירות גזעניות, על מנת למשוך את הקול היהודי שיכול להצביע לגורם קיצוני שמביא את המקום הזה, גם את הארץ, בכללותה, וגם את נצרת עילית, למקום לא רצוי שהתושבים הערביים לא רוצים להביא אותו לשם.

<נדאל עותמאן: אותם תושבים בנצרת עילית שבחרו לחיות שם ולהיות תושבים של המקום, הם בחרו להיות חלק מהמקום, הם בחרו להיות חלק מהתושבים - - -

<שמעון גפסו: חלק מהעיר היהודית.

<שמעון גפסו: כן, חלק מעיר יהודית.

<נדאל עותמאן: המדינה עצמה עד עכשיו מוגדרת יהודית ודמוקרטית.

<שמעון גפסו: אמת.

עמרם מצנע: חברים, אני מבקש לא להתחיל ויכוח, יש מספיק סיבות - - -

<נדאל עותמאן: התעוזה ואפילו מעבר לכך, מילה אחרת, חוצפה.

<נדאל עותמאן: לבוא ולהגיד ש'אני לא רוצה תושבים ערבים בעיר שלי', זו חוצפה ממדרגה ראשונה.

<שמעון גפסו: בחיים לא אמרתי את הדברים האלה.

<שמעון גפסו: אני מבקש ממך שתבדוק את הדברים לפני שאתה מדבר.

<שמעון גפסו: אתה תשמע אותי אומר בדיוק מה שאני אומר פה, מעל גלי האתר, ואין לי שום חשש.

<שמעון גפסו: זאת המדינה שלי, אני נולדתי בטוניסיה, חביבי, אני באתי לפה - - - בטח לא אתה תגיד לי מה זה יהדות וציונות.

<שמעון גפסו: ואם להגיד מדינת ישראל היא מדינה יהודית ודמוקרטית זו גזענות, אז אני גזען.

עמרם מצנע: אם אתם רוצים שהדיון הזה יתנהל כמו שצריך, אני מבקש להימנע מקריאות ביניים.

עמרם מצנע: זו ועדת חינוך, נא להתנהג בהתאם.

<נדאל עותמאן: כשמדברים על חינוך מדברים על זכות בסיסית.

<נדאל עותמאן: כאן יש פגיעה ישירה, יסודית, בזכות יסוד.

עמרם מצנע: הנקודה ברורה.

<נדאל עותמאן: לכן אני מבקש שהוועדה לא תיתן עוד יד לפעולות של ראש העיר שרוצה למשוך את כל תשומת הלב אליו בתקופה הספציפית הזו ושתצא מכאן המלצה ברורה להקמת בית ספר יסודי צומח ממלכתי בתוך העיר נצרת עילית, ושיתאפשר שם המשך חיים משותפים, של ערבים ויהודים, ואין לנו עניין להפוך את המקום למקום אחר, יש לנו עניין שהערבים והיהודים בעיר נצרת עילית יחיו ביחד ויוכלו לבנות עתיד משותף יותר ברור וצומח.

עמרם מצנע: תודה.

עמרם מצנע: קרן אברהם, בבקשה.

<אמנון בארי-סוליציאנו: אני רוצה לדבר דקה על נושא מדיניות, לצאת רגע מנצרת עילית.

<אמנון בארי-סוליציאנו: נצרת עילית, על פי הגדרות למ"ס, על פי הגדרות פורמליות של המדינה, היא עיר מעורבת.

<אמנון בארי-סוליציאנו: היא עיר מעורבת.

<שמעון גפסו: שלילי.

<אמנון בארי-סוליציאנו: היא עיר מעורבת בדיוק כמו כל עיר מעורבת אחרת, ובדיוק כמו שבעכו, ברמלה, בלוד, בערים אחרות, יש בתי ספר ערביים, בנצרת עילית כעיר מעורבת ובערים מעורבות אחרות, כמו מעלות תרשיחא, צריכים להיות מוסדות ושירותים שנותנים מענה לאוכלוסייה הערבית בעיר הזאת.

<אמנון בארי-סוליציאנו: המספרים שמוצגים הם מספרים לא נכונים, משום שיש בעצם שותפות אינטרסים בין הנקלטים לבין הקולטים, שלא להירשם.

<אמנון בארי-סוליציאנו: זה טוב, תדמיתית, כמו שנאמר פה באופן כל כך מצמרר, וזה טוב גם לאנשים שנקלטים, לאוכלוסייה הערבית, משום שהיא רוצה לשמור על זיקה עם עיר או עיירת או כפר המוצא שלה, כדי להיות בין השאר מסוגל לקבל שירותים, שירותי קבורה, שירותי חינוך, כל שירות אחר.

<אמנון בארי-סוליציאנו: כך ששני הצדדים פה משתפים פעולה עם תת ספירה.

<אמנון בארי-סוליציאנו: כעיר מעורבת צריכה להיות מדיניות ממשלתית מה זה אומר, מה זה אומר מבחינת חינוך ושירותים אחרים.

<אמנון בארי-סוליציאנו: אני לא נכנס לזה עכשיו כי זה דיון בוועדת החינוך, אבל עיר מעורבת צריכה לתת שירותים לאוכלוסייה הערבית, מהעריסה עד הקבר, כולל חינוך.

<אמנון בארי-סוליציאנו: זה לא יכול להיות פררוגטיבה או גחמה של אדם כזה או אחר, זה לא תלוי פרסונה.

<אמנון בארי-סוליציאנו: המדינה, הממלכה, הריבון, צריך להחליט איך נראית עיר מעורבת בישראל ומה השירותים שהיא נותנת לאלה ולאלה וגם ביחד.

<אמנון בארי-סוליציאנו: אפרופו גם ביחד, אם במערכת החינוך העברית, דוברת העברית, בנצרת עילית, עיר מעורבת, רוצים הורים לשלוח גם את ילדיהם הערביים, נהדר, אבל שוב, צריכה להיות מדיניות מה זה אומר.

<אמנון בארי-סוליציאנו: מה אומר גן ילדים?

<אמנון בארי-סוליציאנו: מה זה אומר כל החגים?

<אמנון בארי-סוליציאנו: חוגגים את כל החגים בעיר מעורבת, את חג עיד אל פיטר עכשיו יחגגו?

<אמנון בארי-סוליציאנו: את חג אל אדחא יחגגו?

<אמנון בארי-סוליציאנו: יציינו אותו?

<אמנון בארי-סוליציאנו: יגידו לילד, או שרק אם הוא מדליק נר זה אומר שככה זה צריך - - -

<קריאה: גם לא יסגרו את בית הספר.

עמרם מצנע: חברים, אני מבקש, זה לא מועצת עיריית נצרת עילית פה.

<אמנון בארי-סוליציאנו: השורה התחתונה, זה לא יכול להיות פררוגטיבה של אדם כזה או אחר, פוליטיקאי שנבחר, זה לא תלוי פרסונה, צריכה להיות פה איזה שהיא אמירה של המדינה, גם מהוועדה הזאת - - -

עמרם מצנע: ברור.

<אמנון בארי-סוליציאנו: אנחנו הכנו סרטון של שלוש דקות, שבין השאר ראש העיר אומר בו משהו, אבל אני חושב שחשוב שנראה את זה.

<אמנון בארי-סוליציאנו: (הקרנת סרטון).

עמרם מצנע: תודה.

עמרם מצנע: ראש העיר, בבקשה.

אחמד טיבי: מקובל, אדוני היושב ראש, שאחד היוזמים מדבר לפני המשיבים.

<שמעון גפסו: אחד היוזמים דיברה לפני שאתה הגעת, אדוני.

חנין זועבי: היוזמת דיברה.

<שמעון גפסו: היוזמת דיברה, לפני שאתה הגעת, אדוני, חבר הכנסת.

עמרם מצנע: ראש העיר, מי שמנהל את הדיון זה אני.

עמרם מצנע: חבר הכנסת אחמד טיבי הוא בין היוזמים לדיון הזה, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני.

אחמד טיבי: אני לא מתחרה למי יש יותר גדול, אז תירגע.

אחמד טיבי: אדוני יושב ראש, ההגדרה של עיר מעורבת היא הגדרה מספרית, כאשר שני תתי אוכלוסייה השייכים ללאומים שונים, שני לאומים, גרים באותו יישוב.

אחמד טיבי: למשל בלוד, למשל ברמלה.

אחמד טיבי: נדמה לי שבנצרת עילית שיעור הערבים הוא גדול יותר מאשר ביישובים אחרים גם.

אחמד טיבי: שם לאף אחד אין בעיה להתכחש למציאות של מה שקרוי עיר מעורבת.

אחמד טיבי: האמת היא שלמרות שקיבלתי פניות מתושבים ערביים בנצרת עילית חככתי בדעתי אם בתקופה של ערב בחירות אני צריך ליזום דיון כזה, אבל נעניתי לבקשה, כי אני בטוח שכשמועמד לראשות עיר, ראש עיר מכהן מועמד לראש עיר, הוא ינסה בצורה תיאטרלית לעשות הכול, גם להביא איתו מצלמות וידאו וכדומה, להשתמש בנו כתפאורה לבחירות ההולכות וקרבות, אבל כנראה שזה המחיר, לצערי הרב, ולכן בכל זאת החלטתי לעשות מעשה ולהיענות לבקשה של חלק מהתושבים.

אחמד טיבי: הזכות להיות חלק ממערכת החינוך היא זכות יסוד של כל אזרח, הזכות לייחוד תרבותי היא זכות יסוד של כל אזרח ולכן הקמת בית ספר ערבי, אני לא יודע למה ראש העיר שהתבטא בצורה הזאת 'לעולם לא יוקם בית ספר ערבי', מתבטא כמו שהוא מתבטא.

אחמד טיבי: מקובל להגדיר התבטאות כזאת כהתבטאות גזענית, אבל היא - - -

יוני שטבון: מה הקשר לגזענות עכשיו?

יוני שטבון: הוא אומר שיש בית ספר יהודי ויהיה לכולם אפשרות ללמוד, מה - - -

אחמד טיבי: אגב, יש אנשים - - - או שאתה מיתמם, או שאתה - - -

יוני שטבון: אני לא מבין את השאלה או את - - -

אחמד טיבי: מקובל בעולם, אדוני היושב ראש, שאנשים גזעניים, אנשים שמבצעים פרקטיקה גזענית, תמיד יש להם הסבר, הוא הסבר שמשכנע חלק מהציבור, אבל משכנע אותם הרבה.

אחמד טיבי: תאר לעצמך שבמקום מסוים יש 20% מהאוכלוסייה שהם יהודים וקם ראש עיר ואומר 'לעולם לא יוקם בית ספר יהודי ביישוב שלי'.

אחמד טיבי: מה היה קורה לדובר הזה?

אחמד טיבי: מה היה קורה?

אחמד טיבי: הוא לא היה שורד יום אחד בתפקיד.

אחמד טיבי: אלי ויזל היה מוציא הודעה, נתניהו היה מגיב מכאן והכנסת הייתה יוזמת דיון דחוף.

אחמד טיבי: אין הסברים לגזענות.

אחמד טיבי: לכן כאשר יש 17% עד 20%, כמעט 2,000 תלמידים, הם זקוקים למערכת חינוך, לבית ספר בשפת אימם.

אחמד טיבי: ראיתם כאן סרטון, דר' שוקרי שיזם מאז ומתמיד את הרעיון, קבוצות התארגנו ביישוב כדי לקבל את הדבר שנראה כל כך בינארי, כל כך אלמנטרי, כל כך אמפירי, ברור.

אחמד טיבי: הם לא תיארו לעצמם שתהיה התנגדות עם הסבר כזה.

אחמד טיבי: אגב, מי שרוצה ללכת לבית הספר היהודי שיילך, אף אחד לא כופה עליו, אם יוקם בית ספר ערבי, לא בנצרת עילית, לא בחדרה וגם לא ביישובים ערביים.

אחמד טיבי: אגב, ביישובים ערביים יש בתי ספר ערביים ויש תלמידים שיוצאים ללמוד ביישוב השכן, שהוא יישוב ערבי, בחירה חופשית.

דב חנין: או יישוב יהודי.

אחמד טיבי: או ביישוב יהודי.

אחמד טיבי: כן.

אחמד טיבי: לכן הבחירה הזאת והשירות הזה צריך להינתן לאזרח והאזרח הוא מי שמכריע ולקהילה כקולקטיב.

אחמד טיבי: האמת היא שלא צריך, קל לחברה מסוימת להתעסק בדמויות צבעוניות שנכון וקל להדביק להם תווית של גזען, אבל מה נלין על גפסו, שמתגאה שהוא גזען?

אחמד טיבי: מדינת ישראל עצמה אומרת 'לא תקום אוניברסיטה ערבית במדינת ישראל'.

אחמד טיבי: המדינה.

אחמד טיבי: הנה, אני תוקף את האסטרטגיה, יותר מאשר את המקרה הפרטי.

אחמד טיבי: לכן זו גם החלטה גזענית וזו גם החלטה גזענית.

אחמד טיבי: צריך לתקוף גם את זה וגם את זה, לטפל ברמה הפרטנית הקטנה והחשובה לכל אזרח בנצרת עילית, וגם ברמה המקרוסקופית, אדוני היושב ראש.

אחמד טיבי: תודה רבה.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: ראש העיר, בבקשה.

<שמעון גפסו: תודה רבה.

<שמעון גפסו: אני חושב שבתשובותיו של חבר הכנסת אחמד טיבי יש הרבה מאוד תשובות למה שאני הולך להציג.

<שמעון גפסו: בראש ובראשונה אני רוצה להכריז קבל עם ועדה שנצרת עילית היא עיר יהודית.

<שמעון גפסו: נצרת עילית בונה עכשיו 3,000 יחידות דיור לאוכלוסייה החרדית שמגיעה עד - - -

אחמד טיבי: אבל יהיה בה - - -

<שמעון גפסו: רק שנייה, אני לא הפרעתי לך, חבר הכנסת, אני לא חבר כנסת, אני רק מבקש שתאפשר לי לדבר.

<שמעון גפסו: תודה.

<עאאודה שוקרי: אבל אתה חותר להיות, לא?

<שמעון גפסו: דר' שוקרי, אתה גם קורא מחשבות?

<עאאודה שוקרי: אני פסיכולוג, בין היתר.

עמרם מצנע: חבל שאתם תפריעו.

<שמעון גפסו: אני חוזר ואומר, נצרת עילית היא עיר יהודית ואנחנו מחויבים לתת שירות לכל מי שגר בה.

<שמעון גפסו: מעולם לא גירשנו שום תושב ערבי, ההיפך הוא הנכון, כל בן אדם שבא ורוצה להקים את ביתו בנצרת עילית מקבל את מלוא הסיוע בעיריית נצרת עילית וכמובן זאת מדיניות שלנו.

<שמעון גפסו: מעבר לנצרת עילית, במרחקים קצרים מאוד, כמו שעוד תראו עוד דקה במצגת, יש בתי ספר ערביים שמספקים את כל השירותים.

<קריאה: גם יהודיים יש, אז שהיהודים - - -

<שמעון גפסו: רק שנייה.

<שמעון גפסו: קרן אברהם, אני לא הפרעתי ואני חושב שיש לנו מספיק עימותים טלוויזיוניים, אם תרצה, וגם את זה אין לי שום בעיה לעשות, אבל זה לא המקום ואני חושב שצריך לכבד את הוועדה הזו.

<שמעון גפסו: אז אני אציג עכשיו את המצגת בקצרה.

<שמעון גפסו: כפי שאני אומר, מדובר פה בילד שקוראים לו אמיר שחאדה, ויש כאלה יותר מ-100 ילדים שלומדים במערכת בנצרת עילית.

<שמעון גפסו: אנחנו מאוד מעריכים ומכבדים אותם, הילדים האלה גם יוצאים מאוד מוצלחים והם מחוברים היטב לקהילה ולחברה.

<עאאודה שוקרי: אתה מתכוון מחוץ לעירייה?

עמרם מצנע: אני מבקש לא להעיר, כי אני אצטרך להוציא אותך.

<שמעון גפסו: זה נכון שהוא גם שכן שלי וגם אבא שלו עובד בעירייה, זה גם נכון, אבל בכל זאת זה פשוט ילד קטן ואני לא יכול להציג כל ילד קטן, אז הוא לומד בבית ספר לתקשורת, שולט בשפה העברית בצורה מצוינת ובשפה הערבית בצורה מצוינת.

<שמעון גפסו: פה, בפרויקט משותף שהם עשו, זה בעיניי דו קיום אמיתי.

<שמעון גפסו: נצרת עילית מחויבת, כפי שאמרתי, להעניק חינוך והשכלה לכל תושביה.

<שמעון גפסו: כמות התושבים בנצרת עילית היא 50,000 תושבים, יש בנצרת עילית 43 גנים, מתוכם 4 גנים רק בערבית, ואני חייב לציין, 9 בתי ספר יסודיים ושני בתי ספר על יסודיים של 12 כיתות.

<שמעון גפסו: על פי החלטת ותפיסת העולם של משרד החינוך ושר החינוך, נצרת עילית ונצרת נרשמים באזור אחד, על מנת שאותם שירותים שלא ניתנים בנצרת עילית יוכלו להינתן במקום שהוא במרחק גיאוגרפי קצר מאוד.

<שמעון גפסו: האוכלוסייה הערבית בנצרת עילית מונה כ-17.9% של האוכלוסייה.

<שמעון גפסו: בקרב המצביעים זה הרבה פחות, בקרב המצביעים זה 14%, אבל זה כבר שיקול אחר, כי אנשים - - -

עפו אגבאריה: זה כמו בכלל האוכלוסייה.

<שמעון גפסו: לא, בכלל לא.

<שמעון גפסו: השיקול הוא אחר, אני מוכן גם להסביר.

<שמעון גפסו: הרבה מאוד תושבים רשמו את עצמם בנצרת על מנת להשפיע שם בבחירות המוניציפאליות.

<שמעון גפסו: זאת התשובה האמיתית.

<שמעון גפסו: רבותיי, אני יודע ממשרד הפנים, אבל זה לא הנושא.

<שמעון גפסו: אני רוצה להראות לכם.

<שמעון גפסו: זאת מפה, המרחק מקצה האחד לקצה השני של המפה, מהקצה הימני, המסגרת, למסגרת השמאלית, הוא 5 קילומטרים, פה ממוקם מרכז נצרת עילית וזו נצרת.

<שמעון גפסו: הנקודות האדומות הן בתי הספר, בסך הכול מדובר במרחקים קצרים של כ-2.5 קילומטרים.

<שמעון גפסו: כל מועצה אזורית מסיעה מרחקים של 10, 15 קילומטרים, ולמועצה אזורית זה נחשב שום דבר.

<שמעון גפסו: חשוב לציין שמתוך 1,756 תלמידים שלומדים, אני הוצאתי את החינוך המיוחד שלומד בכל מיני מסגרות אחרות, במסגרות רגילות 83% מאותם תלמידים, שהם 1,458 תלמידים, לומדים בבתי ספר פרטיים ורק 17% לומדים בבתי ספר ממשלתיים.

<שמעון גפסו: כל הנתונים האלה כמובן נלקחו מנתוני אגף החינוך של עיריית נצרת עילית שנותן שירותים לכולם.

<שמעון גפסו: בנצרת עילית, כפי שאמרתי, קיימים 4 גנים ערביים הנותנים מענה לכלל האוכלוסייה של ההורים שרוצים שהילדים שלהם ילמדו בגנים ערביים.

<שמעון גפסו: יש יותר ויותר בשנים האחרונות אוכלוסייה שמעוניינים שהילדים שלהם יהיו לא בגן ערבי, בגן ממלכתי רגיל.

<שמעון גפסו: עיריית נצרת עילית מפעילה מערך היסעים בתקן ה-GIS שנקבע על ידי משרד החינוך.

<שמעון גפסו: זאת אומרת כל תלמיד שהמרחק שלו הוא מעל X מטרים מגיעה לו הסעה, הוא מקבל כרטיסייה ואנחנו שדרגנו את זה באמצעות כספים של העירייה לכרטיסייה של חופשי חודשי כך שיוכל לעשות בה שימוש גם אחר הצהריים.

<שמעון גפסו: לא נאמר פה, אבל כמובן בשכונה שהיא שכונה ערבית אנחנו גם מקיימים מתנ"ס עם פעולות תרבות, מה שלא היה בחמש השנים האחרונות.

<שמעון גפסו: פעילות תרבות מאוד פעילה, גם בתחום הספורט, גם בתחום הקהילה, גם באוכלוסייה המבוגרת והקשישים.

<שמעון גפסו: עיריית נצרת עילית מעבירה לבתי ספר חיצוניים תשלומים שמגיע להם בגין חינוך ואנחנו העברנו מתחילת השנה כ-2 מיליון שקלים לאותם בתי ספר.

<שמעון גפסו: אני גם צירפתי לך בחומר שהעברתי לך את הטבלה של הנהלת חשבונות.

<שמעון גפסו: תפיסת העולם שלנו: אין כל הצדקה לפתיחת בית ספר ערבי בנצרת עילית.

<שמעון גפסו: בהסתמך על כך שההורים גם לא מעוניינים להעביר את ילדיהם לבתי הספר ממלכתיים במגזר.

<שמעון גפסו: בתי הספר הממוקמים בעיר נצרת או בריינה נמצאים במרחק קצר מאוד, חלק גדול מהתלמידים שגרים בשכונת הכרמים בנצרת עילית הולכים ברגל, שזה מרחק של 400 מטר, לבית הספר, ולומדים בבית ספר בריינה או בנצרת.

<שמעון גפסו: זה פשוט הרבה יותר קל.

<שמעון גפסו: אם היינו לדוגמה מעבירים אותם להר יונה בנצרת עילית, המרחק הוא 5 קילומטרים, שתבינו על מה אנחנו מדברים.

<שמעון גפסו: כפי שאמרתי, לצד מערך היסעים שהעירייה מפעילה, כמובן בתקן ה-GIS.

<שמעון גפסו: כ-50% מכלל התלמידים בנצרת עילית הם דוברי רוסית ולא פעם אחת נתקלתי בבקשה להקים בית ספר רוסי בנצרת עילית.

<שמעון גפסו: באותה מידה, באותה נחישות, אני גם אמרתי בסרטון, אם תחפשו ביוטיוב, קרן אברהם, תמצאו שאמרתי גם 'לעולם לא יוקם בית ספר רוסי בנצרת עילית', ואין לי שום דבר נגד הרוסים.

<שמעון גפסו: סגני הוא רוסי פה וגם הוא מתנגד להקמת בית ספר רוסי בנצרת עילית.

עפו אגבאריה: אבל זה לא אותו דבר.

עמרם מצנע: תהיה לך זכות דיבור, תדבר.

עפו אגבאריה: אבל ההשוואה היא לא נכונה.

עמרם מצנע: אבל תדבר כשתהיה לך זכות דיבור.

<שמעון גפסו: לסיכום, אדוני, אני אעשה את זה בקצרה.

<שמעון גפסו: אני מרגיש שלכאורה יש איזה שהיא כוונה לעשות פרס או לינץ', הדבר הזה כמובן לא משפיע עליי בכלל.

<שמעון גפסו: תפיסת עולמי היא כפי שהיא, וכפי שאותם תלמידים חרדים שלומדים כרגע בנצרת עילית, ומדובר בעשרות רבות, מוסעים לבתי ספר בעפולה ובמגדל העמק, כי אנחנו לא יודעים לתת להם את אותם מענים שהם רוצים, באותה מידה אנחנו מציעים לאותם הורים, בואו תשתלבו בנצרת עילית, יש לנו מערכות טובות מאוד, אנחנו לא כופים את הדעת בבתי הספר, אלה בתי ספר ממלכתיים ואדוני היה ראש עיר, הוא יודע מצוין מה זה בית ספר ממלכתי.

חנין זועבי: אין הגדרה של חינוך רוסי, אבל יש הגדרה של חינוך ערבי.

<שמעון גפסו: גברתי, יש גם הגדרה של חינוך רוסי.

חנין זועבי: ברוסיה.

<שמעון גפסו: אני מבין שהדיון טעון וזה בסדר, אבל כפי שאין קופת חולים ערבית ואין בנק ערבי, בעצם יש בנק ערבי אבל אין בנק ערבי בנצרת עילית, אין צורך להפריד בין ילדים על פי מגזר, דת, שפה.

<קריאה: אז תעשה בתי ספר מעורבים - - -

עמרם מצנע: חברים, תנו לראש העיר לסיים.

<שמעון גפסו: תודה רבה ואני רוצה לומר לכם שכל הלחץ וכל האמירות, וזה שכיניתם אותי גזען, ואני רוצה לומר מה ששמעתם, ואני אומר את זה בצורה מאוד ברורה פה, כל עוד אני ראש עיר לא יוקם בית ספר ערבי בנצרת עילית, תודה רבה.

עמרם מצנע: אני מבקש לשמוע את עמדת משרד החינוך.

<רבקה וישניה: מנהלת המחוז מתנצלת, בשל לימודים נבצר ממנה להגיע ואני אקרא את ההתייחסות של משרד החינוך.

<רבקה וישניה: בעקבות הפנייה של האגודה לזכויות האזרח הישראלי בעניין פתיחת בית ספר ערבי בנצרת עילית זימנה מנהלת המחוז ישיבה עם ראש העיר נצרת עילית לדון בנושא.

<רבקה וישניה: הדברים המרכזיים שאני רוצה להדגיש הם אלה: אזור המיפוי, כפי שאושר על ידי מינהל הפיתוח במשרד החינוך, על פי בקשת הרשויות המקומיות נצרת ונצרת עילית נקבע כאזור מיפוי אחד.

<רבקה וישניה: המשמעות של זה, לפיכך, זה שתלמיד מהמגזר הערבי, הגר בנצרת עילית, יכול לבחור ללמוד בבתי ספר ממלכתיים בנצרת עילית או לחילופין בבתי ספר ממלכתיים בנצרת.

<רבקה וישניה: משרד החינוך משתתף בעלות ההסעות של התלמידים שגרים בנצרת עילית ומעוניינים ללמוד בנצרת.

<רבקה וישניה: בעיר נצרת מגוון רחב של בתי ספר המאפשרים מענה חינוכי הולם.

<רבקה וישניה: ישנם 13 בתי ספר יסודיים רשמיים, 6 חטיבות ביניים, 3תיכונים, 3 חטיבות עליונות, 19 בתי ספר מוכרים שאינם רשמיים בפיקוח של משרד החינוך, 7 בתי ספר לחינוך מיוחד ועוד בית ספר למחוננים.

<רבקה וישניה: על פי הנתונים שמצויים שבידינו בתי הספר הממלכתיים בנצרת יכולים לקלוט תלמידים נוספים לבתי הספר.

<רבקה וישניה: הטענה שאין מקום היא אינה לאור הנתונים.

<רבקה וישניה: כל בית ספר רשמי יכול לקלוט עוד, בסך הכול, כל בתי הספר ביסודי, יכולים לקלוט עוד כ-250 בכל שנתון, בעוד שבבתי הספר הפרטיים יש בערך 100 בכל שנתון.

<רבקה וישניה: זאת אומרת יש מקום לכולם.

<רבקה וישניה: כל הורה המבקש לרשום את ילדיו לבתי הספר הרשמיים בנצרת ייענה בחיוב ובהתאם לאזור הרישום.

<רבקה וישניה: ככלל, משרד החינוך, בעניין פתיחת מוסדות חינוך, פועל מול הרשויות.

<רבקה וישניה: במידה ובעתיד יוצגו בפנינו נתונים שיצדיקו פתיחת מוסד חינוכי, וככל שהרשות תביע נכונות, הדברים יישקלו באופן מקצועי ולגופו של עניין, על ידי משרד החינוך.

<קריאה: גברתי, את יודעת שתלמיד כיתה א' מחליף אוטובוסים כדי להגיע לבית הספר?

עמרם מצנע: חבר הכנסת זחאלקה, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב ראש, עצם עריכת הדיון הזה מקוממת.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו באים כאן לדרוש את המובן מאליו.

ג'מאל זחאלקה: זה דבר שלא מצריך דיון, עצם הדיון האם מגיע לילדים הערבים בנצרת עילית בית ספר, זאת שאלה מקוממת.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שזה מחזה אבסורד, שאנחנו באים ומעלים טענות ש'לא מגיע לכם'.

ג'מאל זחאלקה: אתה יכול לעשות ככה, אתה יכול ללכת שמאלה, אתה יכול ללכת ימינה, ובעצם הטענה שיש בנצרת עילית, הסיבה למה אין בית ספר, אין בית ספר כי יש בנצרת עילית ראש עיר עם עמדות מסוימות שהן קיצוניות מאוד והוא כופה את עצמו על משרד החינוך, על הממשלה ועל כולם ואני חושב שהגיע הזמן, אני מקווה שהוא לא ייבחר עוד פעם, זו אחת האופציות, וייבחר מישהו קצת יותר פתוח, נורמלי, או לחילופין לכפות על ראש העיר העקשן ולאלף את הסורר.

אחמד טיבי: אגב, הוא מצלם וידיאו.

אחמד טיבי: אתה צריך לאחל לו הצלחה, שיצלמו - - -

ג'מאל זחאלקה: לאלף את הסורר.

ג'מאל זחאלקה: זה לא יכול להיות.

ג'מאל זחאלקה: כבוד יושב ראש הוועדה, איפה אנחנו חיים?

ג'מאל זחאלקה: אתה היום יכול להיות ראש עיר בחיפה שימנע בתי ספר ערביים?

ג'מאל זחאלקה: נגיד יבוא מישהו קיצוני, הוא יכול למנוע דבר כזה?

חנין זועבי: הוא יכול, אם - - -

ג'מאל זחאלקה: לא, אנחנו יכולים לתאר לעצמנו דבר כזה?

ג'מאל זחאלקה: אפשר להעלות דבר כזה על הדעת?

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שמשרד החינוך - - -

חנין זועבי: זה תלוי במבחן של נצרת עילית עכשיו, אם הוא יכול או לא.

חנין זועבי: בחיפה או ב - - -

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שמשרד החינוך צריך לכפות.

ג'מאל זחאלקה: העמדה של משרד החינוך מבישה, היא, איך אומרים?

ג'מאל זחאלקה: הולכת בתלם של גפסו, לוקחת את העמדה של גפסו כנתון בלתי ניתן לשינוי, אם ראש העיר ישנה את דעתו, איזה עמדה זאת?

ג'מאל זחאלקה: תתביישו לכם.

ג'מאל זחאלקה: איפה אורנה?

<רבקה וישניה: משרד החינוך פועל על פי נתונים - - -

ג'מאל זחאלקה: אורנה שמחון כמובן.

ג'מאל זחאלקה: יכול להיות שהיא יושבת איתו וסוגרת.

ג'מאל זחאלקה: תשב עם המשפחות, עם ההורים, לשבת עם ראש עיר כזה?

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שמשרד החינוך צריך לצאת נגד ראש העיר, נקודה.

ג'מאל זחאלקה: אם הוא לא עושה את זה, הוא בוגד במחויבותו לחינוך לילדים.

עמרם מצנע: תודה.

עמרם מצנע: חבר הכנסת שטבון.

דב חנין: אדוני, אני הייתי לפניו וגם נרשמתי לפניו לדיון.

יוני שטבון: תודה רבה על הדיון.

יוני שטבון: יש לי פה גם דוברים, זה טוב.

<קריאה: מה לעשות?

<קריאה: שיהיה עניין, היושב ראש.

עמרם מצנע: בבקשה.

יוני שטבון: אדוני היושב ראש וחבריי, יש איזה תופעה כזו שיש מקומות שהם רגועים במדינת ישראל, ואז מגיעים כל מיני גורמים ומנסים לעשות בלגן, כי לא נוח להם שזה רגוע מדי.

יוני שטבון: מי שנוסע בנצרת עילית ובנצרת היום יודע שהעסק שם מחובר.

יוני שטבון: אני לפחות כשאני נוסע שם לצפון, ואני מקפיד לנסוע דרך שם לצפון, כי אני אוהב את המדינה שלי, אני נוסע דרך נצרת עילית לכיוון רמת הגולן כשאני נוסע לטייל עם ילדיי, אני יודע ששתי הערים האלה, לא מבחינה מוניציפאלית, זה בסך הכול עסק נושק, המרחקים הם אפסיים, הראו את זה פה במפה.

יוני שטבון: יש פה התנהלות, בסך הכול, של אפשרות לנהל דו קיום סביר, שתי ערים שנושקות אחת לשנייה.

יוני שטבון: כמובן שקרן אברהם וארגון מוסאווה, שיודע לעשות את העבודה הזאת יפה גם במקומות אחרים, את אותו בלגן במקומות אחרים, יודע להשתמש במושג גזענות ולהתחיל להתסיס בכל מקום שנמצאים.

יוני שטבון: הפעם השתמשו בחברי הכנסת.

עפו אגבאריה: מה זה השתמשו בחברי הכנסת?

חנין זועבי: סליחה שאנחנו לא - - -

עפו אגבאריה: אתה עוד לא מבין מה זה השתמשו בחברי הכנסת.

עמרם מצנע: אני מבקש לתת לחבר הכנסת שטבון לדבר.

יוני שטבון: עומד פה ראש עיר - - -

אחמד טיבי: אגב, אין יהודים גזענים במדינה.

אחמד טיבי: אין.

יוני שטבון: עומד ראש עיר בנצרת עילית ואומר: יש פה מרחב, נצרת היא העיר מובהקת ערבית, ערבית ישראלית, זו מדינה יהודית שנותרת אפשרות לאזרחות ישראלית לערבים, למרות שהם אומרים שהם שייכים לפלסטין, ומקרה אחד כזה יושב לידי, ואיזה מדינה עושה דבר כזה?

יוני שטבון: וזה קורה במדינת ישראל.

יוני שטבון: הם ערבים ישראלים עם תעודת זהות כחולה, חיים בצורה נורמלית, אומר ראש עיר במדינת ישראל, 'אני בנצרת יש לי את המרקם היהודי שאני רוצה לשמור עליו' - - -

<קריאה: אבל היא עיר מעורבת.

יוני שטבון: הוא הופך להיות גזען.

חנין זועבי: סליחה שאנחנו קיימים.

יוני שטבון: מדינת ישראל אומרת, לא תקום במדינת ישראל, מדינה יהודית, אוניברסיטה ערבית - - -

עמרם מצנע: מדינת ישראל מעולם לא אמרה את זה.

עפו אגבאריה: אבל אם היה ראש עיר בגרמניה, גרמני, שהיה אומר שלא תקום - - -

עמרם מצנע: מדינת ישראל מעולם לא אמרה את זה.

עפו אגבאריה: מה היית אומר?

עפו אגבאריה: אם הוא גזען או לא גזען?

עפו אגבאריה: איך אתה לא מתבייש לדבר ככה?

עפו אגבאריה: בגרמניה, מה היית אומר?

יוני שטבון: הכלי הכי קל - - -

עפו אגבאריה: מה היית אומר?

עפו אגבאריה: בגרמניה?

עפו אגבאריה: לא בצרפת, בגרמניה.

יוני שטבון: אם אתה אומר שאני גזעני אתה רדוד, אתה יודע למה?

יוני שטבון: כי אתה לא נותן לענות על תשובות באמת.

יוני שטבון: תראו באיזה מרקם עדין קורה, אתם מגיעים ומתסיסים פה את העסק.

עפו אגבאריה: מה זה מתסיסים?

יוני שטבון: ---ראש עיר בישראל אתם עושים.

ג'מאל זחאלקה: אל תיתן לנו להתסיס, תקים בית ספר.

ג'מאל זחאלקה: זאת הבעיה.

יוני שטבון: דרך אגב, תצעק במקום אחר, אל תצעק עכשיו, בבקשה.

יוני שטבון: לגבי הסיפור של האוניברסיטה, זה הופך את מדינת ישראל גזענית.

יוני שטבון: אחרי זה באים ממשרד החינוך, גם הוא גזען, כשהוא אומר שיש אפשרות לפתרונות אחרים.

יוני שטבון: ראש העיר גזען.

יוני שטבון: למה להתסיס כל פעם?

יוני שטבון: למה לעשות את הדברים האלה?

יוני שטבון: תפסיקו כבר.

יוני שטבון: יש פה פתרונות שהציגו אותם בצורה ריאלית, נורמלית, טבעית, במרקם חיים כזה עדין.

יוני שטבון: אני אומר לכם, אני מכיר, לא מקרוב כמוכם, כמו מי שנמצא פה, חלקכם, באגף הזה, אבל כולנו מכירים את העדינות שקיימת היום במדינת ישראל, את המרקם בין החיים הערבי והיהודי בתוך המרחב הישראלי, ויש לנו עוד בעיות, ברוך ה', גם בסכסוך הפלסטיני, לבוא עכשיו למקום כזה מורכב, שבאופי שלו אומר, כן, נצרת זה בעל מרקם חיים יהודי, ונצרת עילית מרקם חיים ערבי - - -

<קריאה: הפוך.

יוני שטבון: ויש פתרונות שכבר קיימים ולהפוך את כל העסק לגזעני, לדעתי זו התססה, שאני חושב שכנסת ישראל לא צריכה לתת לה מקום.

יוני שטבון: יש דיון, מקום לא.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: חבר הכנסת חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה, אדוני היושב ראש, נאמרו פה דברים מאוד חשובים על ידי כמה מחבריי, חברי הכנסת שדיברו לפניי, אני לא אחזור עליהם, אני רוצה להתעכב על ארבעה ביטויים שנאמרו פה בדיון.

דב חנין: הביטוי שבו אני רוצה להתחיל הוא הביטוי להתסיס.

דב חנין: ההנחה היא שאין בעיה, זה הכול מלאכותי.

דב חנין: אתה יודע, אנחנו בכלל באנו מבחוץ, כולם באים מבחוץ, וגם דר' שוקרי בא מבחוץ והוא פשוט במקרה הגיע לנצרת עילית, ראה שהמקום שם שקט, שהתושבים מרוצים, שלאוכלוסייה הערבית אין בעיות, וחיפש איזה שהיא בעיה ומאז הוא מתסיס אותה, במשך 20 וכמה שנים, והוא גם גייס משפחות.

דב חנין: אני רק רוצה למען הסדר להזכיר לכולנו שדר' שוקרי, שנמצא איתנו כאן, יושב ראש ועדת הביקורת של מועצת עיריית נצרת עילית, הוא בתפקיד הזה מכיוון שציבור בחר בו.

דב חנין: הוא נבחר ציבור, נדמה לי אפילו שלסיעתו יש לה שני מנדטים במועצת העיר.

<עאאודה שוקרי: אני ודר' גטאס.

דב חנין: האנשים האלה נבחרו על ידי אלפי אזרחים והאזרחים האלה שבחרו בהם, כנראה שמאמינים שהם מייצגים אותם ובחרו בהם בגלל שהם מייצגים אותם.

דב חנין: לכן כשהם באים לכאן ואומרים שיש בעיה, זה לא בגלל שהם רוצים להרגיז, זה לא בגלל שאין להם תעסוקה, זה לא בגלל שמשעמם להם בחיים, אלא מכיוון שהם מייצגי ציבור, חבר הכנסת שטבון, כמוך וכמוני, והם באים ומייצגים את כאבו של הציבור שבחר בהם.

דב חנין: זו הנקודה הראשונה.

דב חנין: אני רוצה מכאן לעבור לביטוי שני שאמרת אותו, אדוני ראש העיר, ואמרת אותו בדיוק בצורה שבגללה כל כך הרבה אנשים מתקוממים עליו.

דב חנין: אני יהודי וגם אתה יהודי, אבל אתה השתמשת בביטוי עיר יהודית בדיוק באופן שבגללו כולם מתקוממים על הביטוי הזה.

דב חנין: כשאתה אומר 'עיר יהודית' מה אתה מתכוון להגיד בזה?

דב חנין: אתה מתכוון להגיד בזה שלא יהיה לערבים.

<שמעון גפסו: לא.

<שמעון גפסו: אם אתה קורא מחשבות, אתה יכול להצטרף לדר' שוקרי.

<שמעון גפסו: אני אומר שזו עיר יהודית, שכל מי שחפץ לגור בה יכבד את הכלל הזה שזו עיר יהודית.

<שמעון גפסו: זו עיר שביום הזיכרון לחללי צה"ל העיר תושבת, לא ייסעו בה ברחובות ביום כיפור - - -

דב חנין: מר גפסו, אני מבין שאתה לקראת בחירות ואני גם מבין שאין לך תשובה טובה - - -

<שמעון גפסו: יש לי תשובה מצוינת.

<שמעון גפסו: זו הייתה התשובה שלי, כל מה שאתה אומר זו התשובה שלי.

דב חנין: בדרך כלל כשצועקים סימן שהתשובה היא נורא חלשה.

דב חנין: אז אל תצעק חזק, כי אנחנו בכנסת מכירים את הפטנט הזה.

דב חנין: אז אני אדבר חלש, כי הטיעונים שלי נורא חזקים.

דב חנין: אדוני ראש העיר, אתה אמרת עיר יהודית ולכן לא יהיה בית ספר ערבי.

דב חנין: ובדיוק בגלל זה הצירוף הזה של עיר יהודית, או מדינה יהודית, או כל דבר כזה, מעורר התנגדות כל כך עצומה, כי זה הדבר הפסול.

דב חנין: זה הדבר הפסול.

דב חנין: זה הדבר הפסול.

דב חנין: אתם לוקחים את הדבר הלגיטימי של להיות יהודי ולוקחים אותו למקום הלא-לגיטימי, של להפלות את הערבים, למקום הפסול, למקום האסור.

דב חנין: זה מה שאתם עושים, זה מה שאתה עושה.

דב חנין: זה מה שראש העיר פה עושה, לצערי.

דב חנין: מהביטוי הזה אני רוצה להגיע לביטוי האחרון שמופיע במצגת היפה שהביאה לנו עיריית נצרת עילית.

דב חנין: הביטוי משכנע אותנו למה לא צריך בית ספר ערבי בנצרת עילית, כמו שלא צריך גם להפריד בין ילדים לפי צבע העיניים.

דב חנין: אני, דרך אגב, מסכים.

דב חנין: הנה, יש נקודה אחת שאנחנו מסכימים.

דב חנין: אני גם מסכים שלא צריך להפריד ילדים לפי צבע העיניים, אבל תראו את הקפיצה בין הטיעונים שמבחינה לוגית הם בכלל סותרים אחד את השני.

דב חנין: מצד אחד אומרים לנו שזו עיר יהודית ולכן לא יהיה בית ספר ערבי, אז יש קטגוריה של יהודים וערבים ולערבים לא יהיה, מצד שני בעצם כולנו נחמדים, מה אתם מפרידים בינינו על פי צבע העיניים?

דב חנין: חברות וחברים, זו לא הפרדה לפי צבע העיניים, במדינת ישראל יש מערכת חינוך ממלכתי בשפה הערבית לציבור הערבי, זה לא אגב טובה שנעשתה לציבור הערבי, זו זכות שלהם, זו זכות של הציבור הזה, זה ציבור שחי פה, הוא לא הגיע לפה משום מקום, הוא נולד פה, מאות בשנים, או אלפי שנים, הציבור הזה הוא חלק מהמדינה הזאת בדיוק בדיוק כמו שאתה חלק מהמדינה הזאת ובדיוק כמו שאני חלק מהמדינה הזאת.

דב חנין: ולכן כמו שלך מגיע בית ספר ולילדים שלך מגיע בית ספר, בשפה העברית, בהחלט מגיע להם, גם להם מגיע בית ספר בשפה הערבית.

דב חנין: זו בכלל לא טובה, לא פריבילגיה ולא משהו שנחמד שאתה עושה לקראתם.

דב חנין: והנקודה האחרונה מופנית למשרד החינוך, וזה הביטוי של המרחב החינוכי, שאני חייב להגיד שאני שומע אותו בהשתאות.

דב חנין: הוא נראה לי כסוג של פיקציה שנועדה לפתור בעיות שאי אפשר כנראה לפתור אותן בצורה נכונה.

דב חנין: אז מה זה מרחב חינוכי?

דב חנין: אם מדינת ישראל מחליטה שצריך לבטל את עיריית נצרת עילית ולאחד אותה עם נצרת, החלטה לגיטימית אולי, אולי פעם יעשו את זה וזאת תהיה עיר אחת, ושם הכול יהיה במסגרת העיר האחת הזאת, אז יהיה על זה ויכוח, יהיו טיעונים בעד, יהיו טיעונים נגד, בסדר, נתווכח, אבל אתם מצד אחד אומרים, לא, לא, אלה שתי ערים נפרדות לגמרי, בכל דבר ועניין שתי ערים נפרדות, אבל כשמדובר בחינוך אנחנו החלטנו שזה לא נפרד, מה פתאום נפרד?

דב חנין: זה הרי ביחד, לא?

דב חנין: חברות וחברים, אנחנו כולנו לפחות לא חושבים, נכון, אנחנו לא חושבים שאנחנו בעצמנו כל כך טיפשים, אז אל תתייחסו אלינו כך.

דב חנין: אם אתם רוצים להכיר במציאות המוניציפאלית של מדינת ישראל, תתייחסו אליה, וכיוון שאתם צריכים להתייחס למציאות המוניציפאלית, שהיא גם מציאות משפטית, תיתנו תשובה בהתאם למציאות הזאת.

יוני שטבון: אגב, זה קורה בעוד ערים.

יוני שטבון: הסיפור הזה לא קורה דווקא בגלל ערבים ויהודים, זה קורה בעוד ערים שיש אזורי רישום משותפים במקומות שנושקים.

יוני שטבון: זו לא סוגיה ספציפית.

דב חנין: אז אני אומר שהסוגיה הזו מבטאת במקרה הקונקרטי הזה, גבירותיי, נציגות משרד החינוך - - -

עמרם מצנע: אגב, אני לא מכיר ערים כאלה, אבל אני אשמח לשמוע.

דב חנין: אני גם לא מכיר ערים כאלה.

יוני שטבון: פרדס כץ.

עמרם מצנע: פרדס כץ זה לא עיר, פרדס כץ זו שכונה.

דב חנין: לכן אני מסיים ואומר, אני אומר את זה ברמה הכי הכי עניינית, ואני מבין את כל הרגישויות שקיימות בנושא הזה, אבל אני הייתי מציע לכם, בעקבות הדיון הזה שנעשה בוועדת החינוך, לקחת את הסוגיה הזאת, לקחת את הכאב הזה של ההורים, ששנים שנים שנים הילדים שלהם לא יכולים ללמוד בעיר שלהם, בסך הכול הם רוצים ללמוד בעיר, יש כאלה שרוצים ללמוד במקומות אחרים, מי שרוצה ללמוד במקום אחר שילמד, אבל מי שרוצה ללמוד בעיר שלו לא יכול, זו בעיה, ואני מציע לקחת את הסוגיה הזאת באמת ברגישות גדולה, ממש לשולחנו של שר החינוך ושל המנכ"לית, ולבחון אותה מחדש.

דב חנין: תודה.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: חבר הכנסת פריג', בבקשה, ואחריו חבר הכנסת אגבאריה וזה יהיה האחרון.

עיסאווי פריג': בוקר טוב ושלום רב לכולם וברוכים הבאים.

עיסאווי פריג': אני מבין שיש סטודנטים ותושבים מנצרת ונצרת עילית כאן, אז באמת ברוכים הבאים.

עיסאווי פריג': אני אתמצת ואפנה לראש העיר.

עיסאווי פריג': בעצם הוא הדמות החשובה וכל הדברים הולכים סביבך.

עיסאווי פריג': הצהרת כאן הצהרה, לא יקום בית ספר ערבי בתקופת כהונתי.

עיסאווי פריג': זה נשמע גם סלוגן בחירות, אני מודה, ומצד שני, משרד החינוך בא ומתגאה ואומר את זה וכותב את זה ב- , אני לא רוצה להגיד מילים, נגיד בעזות מצח, נותן יד שזה אזור רישום אחד.

עיסאווי פריג': הדג בעיניי מסריח מהראש.

עיסאווי פריג': יש לי שני נתונים, יש לי הצהרה פוליטית של ראש העיר ויש לי עמדה של משרד החינוך שמגבה אותה.

עיסאווי פריג': יש לי שני נתונים.

עיסאווי פריג': אנחנו, כנבחרי ציבור, יכולים לדבר ללמפה, יכולים לדבר מכאן עד לעוד חודש, מה ייצא מזה?

עיסאווי פריג': אם ראש העיר מקבל גיבוי מוחלט מהמנכ"לית שלא הואילה בטובה להופיע כאן, גב' אורנה שמחון, ובמשרד החינוך - - -

<קריאה: מנהלת המחוז.

עיסאווי פריג': מנהלת מחוז.

עיסאווי פריג': והוא מקבל גיבוי ואומר אזור רישום מאוחד, איזה משפטים, שממציאים אותם, משפטים יפים, כשרוצים להמציא אותם.

עיסאווי פריג': בנתונים האלה, אנחנו, ואני מציע לחבריי, לא צריך לעשות לך לינץ', לא צריך לעשות דיון טעון, כי זה מה שאתה צריך, למה לתת לך את זה?

עיסאווי פריג': אני אומר לך.

עיסאווי פריג': מכל ההיסטוריה של ראשי העיר בנצרת עילית, עם כל הכאב שבדבר, יצאו רק אמירות ודברים מאוד רעים.

<שמעון גפסו: אני בסך הכול השלישי.

עיסאווי פריג': יפה, יש לנו מזל שאתם רק שלושה.

עיסאווי פריג': כל ראש עיר קיבל את הפרסום, קיבל את התדמית שלו, רק מהאמירות, אני רוצה לתת לידידי חבר הכנסת שטבון, שלא יכעס, לא גזעניות, אמירות לא מקובלות בחברה הישראלית.

עיסאווי פריג': נרגעת?

עיסאווי פריג': חאלס, נשים את הגזענות בצד.

עיסאווי פריג': אז זה לא פלא, חברים, שאני אומר, ואני פונה אליך, כבוד היושב ראש, גם כשאנחנו יושבים בוועדת החינוך ומעלים סוגיה רגישה כזו, ואם אנחנו רוצים להעלות את הדברים כאן, רק לשם העלאתם, אז אוי ואבוי לנו.

עיסאווי פריג': לטחון מים, למלא פרוטוקולים, לכתוב עוד מלל.

עיסאווי פריג': אני מבקש ממך לחשוב ביחד, לצאת כאן באמירה שתחייב במידה מסוימת, שתחייב, שתחייב, אחרת מה אני צריך לשבת כאן?

עיסאווי פריג': אני יכול להגיד המון דברים, המון, יש לי המון מה להגיד, המון מה להגיד יש לנו.

עיסאווי פריג': קרן אברהם כאן, אפשר שיוציאו לנו את המלל העברי הלועזי שייתן ביטוי לכל ההתנהגות הפסולה, בעיניי, של ראש העיר בגיבוי משרד החינוך.

עיסאווי פריג': מה תפקידנו?

עיסאווי פריג': למלא פרוטוקולים במלל ריק, או אכן להוביל למהלך שיוביל לעשייה?

עיסאווי פריג': זאת השאלה שנשאלת.

עיסאווי פריג': כי הוא מתגרה בנו, ראש העיר מתגרה בנו, אומר 'לא תקום ולא יקום בית ספר ערבי בכהונתי', הנה, אני מתגרה בכם, נראה אתכם.

<שמעון גפסו: אני נבחר ציבור, הציבור לא יבחר - - -

עיסאווי פריג': ראש העיר, אני שמעתי אותך.

עיסאווי פריג': אני אומר - - -

עמרם מצנע: חבר הכנסת פריג', האמירה שלך ברורה.

עיסאווי פריג': הוא מתגרה בנו.

עמרם מצנע: אתה נראה עדיין חבר כנסת צעיר.

עיסאווי פריג': הוא מתגרה בנו ומשרד החינוך אומר לו 'אל תדאג, אנחנו נמצא את כל הזוויות לרפד אותך'.

עיסאווי פריג': אז מה תפקידי כנבחר ציבור?

עיסאווי פריג': מה תפקידי?

עמרם מצנע: אוקיי, תודה רבה.

עיסאווי פריג': אני רוצה את עזרתך, אדוני היושב ראש.

עיסאווי פריג': חבר הכנסת אגבאריה, בבקשה.

עפו אגבאריה: אדוני היושב ראש, קודם כל אני מקווה שייצא משהו מהדיון הזה ואני רוצה לנגוע בכמה נקודות שבאמת אנחנו כנראה באווירת בחירות וזה מה שאולי ראש העיר, שהוא רצה שכל העניין הזה יהיה מצולם וכך שאפשר יהיה להשתמש בזה במערכת הבחירות.

<קריאה: הוא יכול לא להגיע לבחירות, יש עתירה בבג"צ.

<שמעון גפסו: שלא תתעצבן יותר מדי.

עפו אגבאריה: נצרת עילית הוקמה בין מספר כפרים ועיר ערבית.

עפו אגבאריה: הייתי מצפה מראש עיר שיהיה בעיר הזו שיהיה קצת אולי יותר רגיש לסביבה שהוא חי בה.

עפו אגבאריה: אם מישהו יבוא עכשיו לנצרת עילית ותראו, לא שאני נגד הדגלים, אבל תראו על שש או שבע כניסות של נצרת עילית מתנוססים דגלים ממש על הכביש, דגלים גדולים.

עפו אגבאריה: אנחנו לא נגד דגל מדינת ישראל ואנחנו היינו מאלה שאנחנו - - - אני ממפלגה יהודית-ערבית - - -

<שמעון גפסו: יפה הדגל, אדוני?

עפו אגבאריה: אז מה שאתה עשית - - - זה לא משנה יפה או לא יפה, מה שאתה עושה, שאתה שמת את זה במקומות האלה, זה בשביל להתגרות באנשים.

עפו אגבאריה: בגודל כזה, במיקום כזה, זה לא מטוב לב ולא בגלל זה שאתה רוצה להראות למישהו שאתה יותר ציוני או יותר פטריוט.

עפו אגבאריה: לא בזה מראים את הפטריוטיות ולא בזה מראים - - - זה פשוט צורת שפת דיבור.

עפו אגבאריה: אתה רוצה לדבר לאנשים האלה, אז זה לא מוזר שאתה בא ואומר שלא יהיה בית ספר ערבי.

עפו אגבאריה: אז אתה עושה את הדברים האלה.

עפו אגבאריה: למרות שכאשר הכול משותף והכול רק מעבר לכביש, אז אנחנו רואים גם את קרית הממשלה, שהיא מעבר לכביש ובתוך אזור השיפוט של נצרת, אז היא שייכת - - -

<שמעון גפסו: לא, היא בתוך השטח של נצרת עילית.

עפו אגבאריה: היא שייכת מבחינה שיפוטית לנצרת עילית, גם זה אבסורד.

עפו אגבאריה: היא נמצאת מעבר לכביש, בטריטוריה, איפה שכל הכביש המפריד בין נצרת עילית לנצרת, מהצד המערבי זה נצרת ומהצד המזרחי זה נצרת עילית, רק קרית הממשלה היא בשיפוט של נצרת עילית.

עפו אגבאריה: למה זה?

עפו אגבאריה: כי - - -

<שמעון גפסו: לא, יש עוד מקומות, גם מע"צ - - -

עפו אגבאריה: אתם יודעים למה.

עפו אגבאריה: אני הייתי מצפה, אדוני היושב ראש, אתה היית ראש עיר מעורבת, חיפה, ואני יודע שלא סגרת בתי ספר, להיפך, פתחת בתי ספר, ואם אנחנו נחשוב על העניין הזה, איפה נמצאת נצרת עילית, על יד עין מהל, עין ריינה, כפר כנא, משהד, נצרת, שהיא מכל האזורים נמצאת בתוך אוכלוסייה ערבית, אז מן ההתפתחות הטבעית שתהיה שם עיר מעורבת.

עפו אגבאריה: ו-17% או 19%, כפי שאתה מראה, זה הרבה פחות ממה שהאוכלוסייה הערבית בחיפה, הרבה פחות באחוזים, למרות זאת יש בתי ספר ערביים בחיפה- - -

<קריאה: הרבה יותר.

עפו אגבאריה: הרבה יותר ונבנו בתי ספר, לא רק מה שהיו מלפני קום המדינה, גם אחרי.

עפו אגבאריה: אז מדוע, אם אנחנו חושבים על דו קיום, חושבים על פתרון, חושבים על שיחות שלום, אז פתאום אסור שיהיה בית ספר ערבי?

עפו אגבאריה: אתה לא רוצה בית ספר ערבי?

עפו אגבאריה: תעשה בית ספר משותף ערבי-יהודי, כמו בכפר קרע.

עפו אגבאריה: כפר קרע זה יישוב, זה עוד לא עיר, יישוב ערבי, שיש בתוכו בית ספר ערבי-יהודי ובאים מחוץ לכפר קרע יהודים להירשם שם.

עפו אגבאריה: אז למה שאתה לא תהיה הדוגמה הזו, בשביל שלא יגיד חבר הכנסת שטבון שמתסיסים וגזענים וכל מיני, אז תראה שאתה לא גזען, שאתה רוצה לעשות.

עפו אגבאריה: בבקשה, יש לך עודף של בתי ספר?

עפו אגבאריה: אז תקצה בית ספר אחד לערבים, תקצה בית ספר אחד לערבים ויהודים ביחד, בשביל שתהיה אווירה טובה בינך לבין השכנים שלך לבין נצרת עילית, לבין שאר הכפרים.

עפו אגבאריה: אבל משום מה אתה בחרת בדרך הפרובוקטיבית.

עפו אגבאריה: הן הדגלים שבתוך שטח, שאתה אומר שזה בשיפוט שלך - - -

<שמעון גפסו: כן.

עפו אגבאריה: אבל זאת דרך באמת לפרובוקציה ולא דרך לדו קיום.

עפו אגבאריה: לכן הייתי מצפה מהוועדה הזו - - -

יוני שטבון: ---חנין זועבי, אתה מדבר על פרובוקציה?

יוני שטבון: אתה לא יודע מה זה פרובוקציה.

עפו אגבאריה: לא, אני מזהה התנהגות פרובוקטיבית לכן אני הייתי מקווה מיושב ראש הוועדה, שאני מתפלא על הרוח שעדיין נושבת במשרד החינוך, למרות שבשיבה האחרונה שלנו עם שר החינוך הוא שידר אחרת, ואני מקווה שהוא באמת ישדר אחרת ואת הדברים או האנשים שעדיין חיים במתכונת הקודמת, קצת יעשו סוויץ' ובאמת יהיה אפשר להתקדם בעניין.

<נציג ההורים: כבוד היושב ראש, את ההורים לא שמעת.

<נציג ההורים: לא שמעת אף הורה.

<נציג ההורים: לא נתת להורים להתבטא.

<עלוה קולן: סליחה, כבוד היושב ראש, את המכתבים שלנו, תשובת משרד החינוך היא לאגודה לזכויות האזרח.

<עלוה קולן: אנחנו טיפלנו בנושא.

עמרם מצנע: תסלחו לי, הדיון הגיע לסיומו.

<נציג ההורים: אבל הדבר הכואב זה ההורים ולא שמעת אף הורה.

<קריאה: חברי הכנסת לא מכירים את העובדות.

<נציג ההורים: אני אגיד שני משפטים.

עמרם מצנע: חברים, לא נתתי לכם רשות דיבור.

עמרם מצנע: אני מצטער מאוד.

עמרם מצנע: לדיון יש התחלה ויש סוף.

עמרם מצנע: לפי דעתי הנושא הובן וכל מה שתגידו יוסיף, יגרע, הוא מובן.

עמרם מצנע: אני מצטער מאוד, אי אפשר להביא את דברם של כולם, אני חושב שהדברים על ידי חברי הכנסת ועל ידי משרד החינוך נאמרו והם מובנים וברורים, וזה זמן לסיכום.

עמרם מצנע: גם משאב הזמן הוא משאב שצריך להתחשב בו.

עמרם מצנע: אני רוצה לומר את הדברים הבאים.

עמרם מצנע: אני מאוד מצטער על האמירות, כפי שנאמרו על ידי ראש העיר נצרת עילית וכפי שבאו לידי ביטוי בסרטון ושהוא חזר עליהם כאן בדיון.

עמרם מצנע: אני חשבתי שבמדינת ישראל, שהיא מדינה בעלת רוב יהודי ומדינה דמוקרטית, דברים כאלה לא ראוי שייאמרו.

עמרם מצנע: אני מתכוון לאמירה ש'כל עוד שאני ראש עיר ביישוב שלי לא יקום בית ספר ערבי'.

עמרם מצנע: זו אמירה בלתי אפשרית, לא ראויה, ראויה לכל גינוי.

עמרם מצנע: תארו לעצמכם שבמדינת ישראל, שיש בה רוב יהודי, של 80%, היה קם מישהו ואומר 'במדינת ישראל לא יקום בית ספר ערבי'.

עמרם מצנע: אז מדינת ישראל הכריעה, היא מדינה דמוקרטית, עם שוויון מלא, לפחות על פי החוק, לכל תושביה, באשר הם, ובמדינת ישראל יש מסלול חינוך ממלכתי עברי, יש מסלול חינוך ממלכתי ערבי ויש מסלולים נוספים.

עמרם מצנע: לכן גם הערים המעורבות חייבות לכבד את המדיניות ואת המציאות במדינה שבה אנחנו חיים.

עמרם מצנע: מה שיותר מדאיג אותי, דרך אגב, שראש העיר מניח שבאמירה כזו הוא זוכה בקולות בקרב בני עירו.

עמרם מצנע: זה הלוא הרבה יותר מדאיג.

עמרם מצנע: ואותי גם מאוד מדאיגה האמירה של משרד החינוך.

עמרם מצנע: קשה לי להאמין ששר החינוך עומד מאחורי מה שאת הקראת, ולא במקרה, אני מניח, ניסחתם בעדינות והלכתם סביב, ולא נגעתם בנקודה העיקרית.

עמרם מצנע: אם בנצרת עילית יש תושבים ערבים שמעוניינים בבית ספר ממלכתי ערבי, חובה על המדינה לכפות הקמת בית ספר כזה.

עמרם מצנע: אני מבקש, דרך אגב, מהמייצגים של הציבור הערבי בנצרת עילית, אם אתם רוצים לקדם את הנושא, נא להכין רשימות של הורים שרוצים בהקמת בית ספר כזה ופונים למדינה, לעירייה, להקמת בית ספר.

עמרם מצנע: אף אחד לא יוכל למנוע הקמת בית ספר כזה, ואין לי ספק, ואני שוחחתי עם כמה מאנשי משרד החינוך לפני הישיבה הזו, שגם הם לא יוכלו למנוע את זה ויצטרכו לכפות את זה על מי שיהיה ראש העיר כשיהיה ראש העיר בנצרת עילית.

עמרם מצנע: הדבר הזה הוא בלתי ראוי.

עמרם מצנע: אני מציע למי שקצת מקשיב לניואנסים, לא ללכת שולל אחרי סידורים טכניים.

עמרם מצנע: אז יש בתי ספר קרובים ולא צריך לנסוע, או כן צריך לנסוע, יש עיר, ורשות מקומית מעורבת או שאיננה מעורבת מחויבת להעניק שירותים לתושביה.

עמרם מצנע: חלק מהשירותים זה בתי ספר ממלכתיים ערבים וחלק מהשירותים זה בתי ספר ממלכתיים דתיים וחלק מהשירותים זה בתי ספר מוכרים שאינם רשמיים, שגם כאלה בטח יש בנצרת עילית, של האוכלוסייה החרדית או של האוכלוסייה מהסוגים השונים.

עמרם מצנע: זו חובה ולא זכות.

עמרם מצנע: לכן אני כמובן מבחינתי אעשה את הכול, והוועדה הזו רואה בדיון הזה כצעד ראשון בצורך להביא גם את הנקודה הזו לפתרון.

עמרם מצנע: הורים שירצו ימשיכו לנסוע לבתי הספר הפרטיים בנצרת הערבית, הורים שירצו יצטרכו להירשם בבית ספר ומוסדות החינוך יצטרכו להוכיח את יכולתם לתת תשובה הולמת חינוכית מתאימה למגזרים השונים במקומות השונים.

עמרם מצנע: את זה לא ניתן למנוע.

עמרם מצנע: אפשר לעצור את זה, אפשר לעכב את זה בכל מיני תרגילים ביורוקרטיים, לא ניתן למנוע את זה, מדינת ישראל היא מדינה דמוקרטית יהודית והיא תעשה את הכול כדי לשמור על רוב יהודי, אבל עם מתן זכויות מלאות, שוויון מלא, ומצדי בתפיסת העולם שלי אפילו תיקון כדי שהמיעוט היושב בתוכנו יקבל את כל זכויות ואף מעבר לזה.

עמרם מצנע: תודה רבה.