ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 19, פרוטוקול מספר 55, 2013-08-07 09:00

דוד רותם: אני פותח את הישיבה.

דוד רותם: אנחנו נעסוק בתקנות ההוצאה לפועל (הוראת שעה) (תיקון), התשע"ג – 2013.

דוד רותם: כן, בבקשה.

<ענת ליברמן: למעשה מדובר בתיקון טכני שנועד לבצע התאמות לתיקונים שנעשו במסגרת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 41) שבמסגרתו ביצענו שינויים בנוסח המקורי שטיפל במסלול המקוצר.

<ענת ליברמן: במקור מניין שמונת החודשים התחיל ממועד פתיחת התיק ולא ממועד המצאת האזהרה כפי שזה היום, ואז נוצר הצורך להגדיר במסגרת התקנות מהו מועד פתיחת התיק.

<ענת ליברמן: מרגע ששינינו את החוק וקבענו שמניין שמונת החודשים מתחיל מיום המצאת האזהרה לחייב מתייתרת למעשה תקנה 101ד ולכן אנחנו מבקשים את ביטולה.

<ענת ליברמן: כמו כן, בעבר כאשר הוגשה התנגדות על-ידי חייב אז התיק נשאר במסגרת המסלול המקוצר וכעת, כאשר מוגשת התנגדות במסגרת תיקון מס' 41, התיק הזה יוצא מהמסלול המקוצר.

<ענת ליברמן: במסגרת התקנות קבענו בעבר שכשהתיק בשלב ההתנגדות מועכבת ספירת הימים של שמונת החודשים, מאחר וזה יוצא מתייתרת התקנה ולכן אנחנו מבקשים את ביטולה.

דוד רותם: למה זה יוצא?

<ענת ליברמן: זה כבר הוסכם במסגרת החקיקה.

דוד רותם: מי עשה את החקיקה המטומטמת הזאת?

<ענת ליברמן: זה כבר נעשה.

<רות גודרין: מה שהוסבר לנו זה שהניסיון לימד שכשמתחילה בתיק התנגדות ומתחילה מסכת של שמיעת ההתנגדות הוא כבר לא מתאים למסלול המקוצר, הוא לוקח יותר זמן.

<ענת ליברמן: המדינה לא יכולה לייצג את הזוכה במסגרת ההתנגדות ובדרך כלל אלה הליכים שכבר מעורבים בהם עורכי דין, זה לוקח כבר את מסגרת הזמן שלו, הרבה פעמים זה לוקח מספר שנים עד שבית המשפט מסיים את כל ההליכים כי אם מתקבלת ההתנגדות זה הולך לשלב של הוכחות ולכן זה כבר תיק שבמהות שלו לא מתאים להישאר במסלול המקוצר.

<ענת ליברמן: הנוסח שמוצע אלה תקנות 101ד ו-101ה לתקנות ההוצאה לפועל (הוראת שעה), התש"ע-2009, בטלות.

דוד רותם: בקיצור, אתם רוצים לסבך את המסלול המקוצר, אתם נהנים מזה.

<ענת ליברמן: דווקא לא, אנחנו לא רוצים - - -

שולי מועלם-רפאלי: או לפשט.

דוד רותם: עורכי הדין יהיו שמחים מאוד.

<ענת ליברמן: אין פה שום שינוי חוקי, זה בסך הכול שינוי טכני לתקנות כדי שהתקנות תהלומנה את תיקון 41.

דוד רותם: בחקיקה עשיתם את השינוי המהותי.

<ענת ליברמן: כן.

דוד רותם: כן, ומי שחוקק את זה צריך לעמוד לדין.

שולי מועלם-רפאלי: מי זה היה?

דוד רותם: אני לא יודע, את בטח.

שולי מועלם-רפאלי: לא, אני לא הייתי פה בטח אז.

דוד רותם: לא, זה היה לאחרונה אני מבין, אבל גם אני אשם.

שולי מועלם-רפאלי: נראה לי שאתה האשם המרכזי, ברור.

דוד רותם: כרגיל.

שולי מועלם-רפאלי: קראתי בשקיקה את מכתב המכון הישראלי לדמוקרטיה עליך ובעיקר את תשובתך למכון.

דוד רותם: טוב.

דוד רותם: אפשר לאשר, גברתי?

דוד רותם: מי בעד לאשר?

דוד רותם: בעד – פה אחד

דוד רותם: אושר פה אחד.

דוד רותם: תודה רבה, הישיבה נעולה.