ועדת המשנה למאבק בסחר בנשים ובזנות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 5, 2013-07-30 11:00

דוד צור: בוקר טוב לכולם, אני שמח לפתוח את הישיבה של הוועדה.

דוד צור: אנחנו בדיון על מעקב אחר התכנית הלאומית למאבק בזנות.

דוד צור: נמצא איתנו מר יוסי סילמן, מנכ"ל משרד הרווחה החדש.

דוד צור: אנחנו מאחלים לך בהצלחה.

דוד צור: ישנם פה נציגי ממשלה ונציגים ממשרד רה"מ.

דוד צור: אנחנו נפתח בסקירה.

דוד צור: אני אבקש מד"ר גור שתציג לנו מצגת וסרטון קצר על תופעת הזנות בישראל.

דוד צור: צריך לומר שיש לנו פה כמה נתונים.

דוד צור: הונחו בפניכם 2 דוחות מאוד יסודיים של המ.מ.מ ומאוד מקיפים שמדברים על ההיבטים השונים של התופעה, על חלק מצווארי הבקבוק ועל מה שנעשה.

דוד צור: נשמע אחרי הסרט על התכנית של משרד הרווחה, ומשם נתקדם.

<ענת גור: אני מברכת אותך על הכניסה לתפקיד כיושב-ראש הוועדה.

<ענת גור: כשהתחלתי את המחקר שלי בשנת 2000 על חוויתן של נשים שעסקו בזנות רחוב בישראל, כמעט אף אחד בישראל לא דיבר על זנות, בוודאי ובוודאי שלא היו שירותי טיפול לנשים ונערות בזנות.

<ענת גור: מאז עברו 13 שנים.

<ענת גור: עשינו דרך מאוד מאוד יפה.

<ענת גור: אני רוצה לדבר על המשמעות של הזנות וגם כמה מילים על ההיערכות שצריך להמשיך ולעשות.

<ענת גור: אחד הדברים שמאוד בולטים לגבי זנות בכל העולם, בוודאי גם פה בישראל, זה שהזנות מוחבאת במישור הגלוי.

<ענת גור: הזנות היא אחד הפשעים הקשים ביותר נגד זכויות אדם שמתקיימים היום בישראל ובעולם כולו.

<ענת גור: חוקי הזנות בעולם כולו משווים אותה לעבדות - white slavery בספרות המקצועית - ולשואה, למרות שפשע כל כך חמור נגד זכויות אדם מתקיים ממש מתחת לאף שלנו עם מגמה של טשטוש והסתרה של המשמעות האמיתית של מה זה זנות.

<ענת גור: היא נשלטת על ידי עולם תחתון שמגלגל הרבה מאוד כסף באמצעות מכירת הגוף של נשים וילדות בתעשיית המין.

<ענת גור: יש פה בעצם מערכת שמגלגלת המון כסף, שמוציאה הרבה מאוד כסף כדי שאנחנו לא נדע מה זה בדיוק זנות.

<ענת גור: הזנות והסחר בנשים הפכו בשנים האחרונות לבעיה חברתית לאומית בישראל.

<ענת גור: אנחנו יודעים שבישראל יש היקפים מאוד מאוד גדולים של צרכנות זנות.

<ענת גור: לאף גורם רשמי בישראל אין עדיין - אני מבינה שיש סקר - נתונים מדויקים על היקף הנשים, הילדות והנערות שנסחרות לזנות.

<ענת גור: קיימת הערכה שבישראל מתקיימים מיליון ביקורים בחודש.

<ענת גור: אנחנו יודעים שהיקף הצרכנות של הזנות, שזה מה שבעצם מזין את התופעה הזאת בישראל, הוא מהגבוהים בעולם.

<ענת גור: אנחנו יודעים שמדינת ישראל הייתה מדינת יעד לסחר בנשים מאוד גדולה.

<ענת גור: ממשלת ארצות הברית התערבה, הפחתנו את הסחר, אבל הביקוש לא ירד.

<ענת גור: זה אומר שמידי שנה נסחרות מאות או אלפי ילדות.

<ענת גור: רוב הנשים שנכנסות לזנות הן מתחת לגיל 18, אפילו בגילאי 12,14 ו-16.

<ענת גור: את הביקוש הזה הסרסורים דואגים לספק באמצעות ילדות שהם מגייסים מידי שנה לזנות.

<ענת גור: כשמדברים על זנות אנחנו מדברים על היקף מאוד מאוד רחב של פעילויות - חשפנות, ריקוד ארוטי, ריקוד בעירום, סקס בטלפון, סחר בנשים, פורנוגרפיה של ילדים ומבוגרים, מכוני ליווי, זנות ברחובות וכדומה.

<ענת גור: מחקרים בעולם כולו וגם בישראל מראים שרוב הנשים נכנסות לזנות בגילאים צעירים מאוד, רובן במהלך גיל ההתבגרות מתחת לגיל 18, גילאים שנמצאים מתחת לגיל ההסכמה לקיום יחסי מין על פי החוק.

<ענת גור: הוועדה לבחינת ניצול מיני מסחרי של קטינים בישראל דיווחה שיש ירידה -אנחנו יודעים את זה גם מהשטח - בגיל הנערות שמנוצלות בזנות על ידי גברים מבוגרים.

<ענת גור: מדובר בגילאים 11 ו-12.

<ענת גור: כשאמרתי לנשים לספר מה זה בשבילן זנות, כמעט כולן אמרו לי שאני צריכה לשאול על הילדות כי שם זה בעצם התחיל.

<ענת גור: הרוב המכריע של נשים בזנות עברו התעללות מינית, פיזית ונפשית מאוד קשה בילדות שלהן.

<ענת גור: הן הופקרו על ידי המשפחות שלהן ועל ידי החברה.

<ענת גור: מאוד מאוד חשוב לי להדגיש את האחריות החברתית שלנו.

<ענת גור: אנחנו מפקירים את הילדות האלה כמה פעמים.

<ענת גור: בפעם הראשונה באמצעות העלמת עין מהאפידמיה החברתית של פגיעות מיניות בילדים.

<ענת גור: בפעם השנייה כשהן מגיעות לגיל ההתבגרות והן בורחות מהבית כי אין מענים טיפוליים.

<ענת גור: הנערות הקשות ביותר שלא מצליחות להיקלט במענים הטיפוליים הן מן הסתם אלו שעברו את ההתעללות הקשה ביותר.

<ענת גור: הן בעצם אלו שנפלטות מהמוסדות לרחובות, הן אלו שנופלות טרף קל בידי הסרסורים.

<ענת גור: הבעיות הנפשיות הקשות שמאפיינות את נפגעות ההתעללות המינית בילדות, כמו דיכאון, פגיעות להתמכרויות, קורבנות חוזרת, הפרעות ניתוק, הפרעות דיסוציאציה, פגיעה קשה בדימוי עצמי ותחושת זהות עצמית ועוד משמשות בידי הסרסורים.

<ענת גור: הסרסורים יודעים מצוין את מי הם מגייסים לזנות.

<ענת גור: לעניין השאלה אם יש זנות עצמאית של סטודנטיות.

<ענת גור: אנחנו יודעים מישראל וגם מהעולם כולו שלפחות 90% מהילדות והנשים שנמצאות בזנות נשלטות על ידי עולם תחתון, שאלה הסרסורים.

<ענת גור: זו לא באמת בחירה של נשים.

<ענת גור: אם יש בחירה היא מאוד מאוד בשוליים.

<ענת גור: כשאנחנו מדברים על תופעת הזנות זאת התמונה בעולם כולו.

<ענת גור: רוב הכסף בזנות עובר לידי הסרסורים ולא מגיע לידי הנשים.

<ענת גור: נשים לא באמת מתפרנסות בזנות.

<ענת גור: הסרסורים מחזיקים את הילדות והנשים כדי לגרום להן להתמכר בהתמכרויות מאוד קשות באמצעות שיטות של עינויים, טרור ואלימות.

<ענת גור: הם מבטיחים טראומה נפשית מתמשכת ואת ההילכדות שלהן בזנות.

<ענת גור: מאגר הנערות שמנוצלות בזנות מתבסס על התעללות מינית בילדות, העלמת עין והפקרה של המשפחה והחברה.

<ענת גור: הזנות היא בעצם פדופיליה ממוסדת.

<ענת גור: ברוב המקרים גבר מבוגר קונה גוף של ילדה צעירה מתחת לגיל 18.

<ענת גור: נשים בזנות עוברות התעללויות מאוד מאוד קשות על בסיס יום יומי, אם זה רצח, ניסיונות רצח, אונס, שוד.

<ענת גור: יש גם העברה בין דורית חמורה מאוד בזנות.

<ענת גור: רוב הנשים הבוגרות בזנות הן אימהות לילדים.

<ענת גור: ילדים של נשים בזנות נמצאים בסיכון עצום לפגיעות מצד הלקוחות.

<ענת גור: יש לנו עדויות בסרט שעידית ממכון תודעה ביקשה להקרין.

<ענת גור: הילדות של נשים בזנות ממש נאנסות על ידי הלקוחות מגילאים מאוד צעירים.

<ענת גור: הסיכוי שלהן להגיע לזנות גבוה מאוד.

<ענת גור: יש צורך בהקמת רצף של מענים.

<ענת גור: זאת נקודה שמאוד מאוד חשוב לי להדגיש.

<ענת גור: הזנות היא בעיה חמורה שפוגעת לא רק בנשים בזנות אלא בכולנו כבני אדם, כחברה.

<ענת גור: בבסיס הזנות עומדת התפישה שגוף של אישה, ילד או ילדה זו סחורה שאפשר לקנות בכסף.

<ענת גור: זה משפיע על כבוד האדם, בוודאי על כבוד הנשים והילדות בישראל.

<ענת גור: אני הייתי יוזמת ושותפה לבניית שירותי הטיפול.

<ענת גור: בנינו רצף של שירותים.

<ענת גור: עברו מאז כמה שנים.

<ענת גור: דיברנו על מסלול להפחתת נזקים, מקלטים טיפוליים, מרכי יום לשיקום תעסוקתי ונפשי, עובדים סוציאליים בכל הרשויות שיהיו מומחים לטראומת הזנות ולא יגידו את מה שהיום הם אומרים שהם לא יודעים לטפל בזה, שהם מרימים ידיים, בניית מערך הסברה ומניעה שלדעתי עדיין חסר מאוד.

<ענת גור: אני לא שומעת הסברה בטלוויזיה או ברדיו על מה זה לקנות גוף של ילדה בזנות.

<ענת גור: כמובן שיש את העניין של אכיפת החוקים הקיימים ושינויי חקיקה.

<ענת גור: ברגע שמדברים על רוב של קטינות בזנות אין אכיפה של חוקים קיימים.

<ענת גור: לא צריך לחוקק כדי להפליל לקוחות וכדי להכניס לבית סוהר גבר שמקיים יחסי מין בזנות עם ילדה בת 12 או בת 14.

<ענת גור: חשוב לדעת את זה.

<ענת גור: אני מאוד מברכת על הקמת שירותי הטיפול לנשים בזנות.

<ענת גור: לדעתי עדיין חסרה אינטגרציה, חסר גוף שירכז את כל המשאבים הכספיים והמקצועיים תחרת קורת גג אחת.

<ענת גור: אני חושבת שריכוז כל המשאבים יהווה איזה שהוא גוף אפקטיבי אמיתי להילחם בזנות.

<ענת גור: צריך שיתוף של מספר משרדי ממשלה כדי לקבוע מדיניות לאומית, כדי לגבש נוהלי עבודה ושיתופי פעולה, כדי לקבוע הסדרים מיוחדים לחיזוק המניעה.

<ענת גור: מניעה זה דבר קריטי.

<ענת גור: צריך לוודא מיצוי של אכיפה וענישה על עבירות שקיימות היום בשטח.

<ענת גור: זה מוחבא במישור הגלוי.

<ענת גור: זה נמצא שם ואף אחד לא אוכף חקיקה קיימת.

<ענת גור: מדובר במשרד הרווחה, במשרד לביטחון פנים, במשרד המשפטים, הבריאות, החינוך, הקליטה, הרשות לשיקום האסירה והרשות לקידום מעמד האישה.

<ענת גור: אני רוצה להדגיש את עניין המניעה.

<ענת גור: הקמת שירותי הטיפול לנשים בזנות זה צעד חשוב ומתחייב לטיפול בנשים שנלכדו בשואת הזנות, אבל יחד עם זה הגיע הזמן לצעדים נוספים מניעתיים למיגור תופעת ההתעללות המינית בילדים, ההזנחה וההפקרה שהם עוברים.

<ענת גור: אני יודעת ששר הרווחה הקצה עכשיו – זה באמת משמח מאוד- כסף לטיפול בנערות.

<ענת גור: גיל ההתבגרות הוא צומת מאוד מאוד חשוב של מניעה.

<ענת גור: נכון להיום נערות שנפלטות מההוסטלים ומשירותי הטיפול נופלות כפרי בשל לידיים של הסרסורים.

<ענת גור: זאת צומת שחשוב מאוד לשים לב אליה.

<ענת גור: הפחתת הביקוש לזנות צריכה להיות באמצעות חקיקה ובאמצעות הסברה לציבור.

<ענת גור: אני חושבת שחלק מהגברים שצורכים שירותי זנות לא באמת מודעים לזה שהם מבצעים פשע.

<ענת גור: החוק השוודי מהווה אבן פינה במאבק הממשלה השוודית ליצור חברה דמוקרטית שבה נשים ונערות יכולות לחיות כשהן משוחררות מכל צורה של אלימות מצד גברים.

<ענת גור: באמצעות מסע פרסומי להעלאת מודעות ותמיכה בקורבנות מצליח החוק השוודי למנוע במידה רבה זנות וסחר בבני אדם.

<ענת גור: חשוב לי להדגיש את העניין של האחריות החברתית.

<ענת גור: יושב פה מנכ"ל משרד הרווחה ויושבות פה חברות כנסת.

<ענת גור: אני חושבת שטיפול רב תחומי בבעיית הזנות תיצור מענה לאחת הבעיות החברתיות הקשות ביותר בישראל.

<ענת גור: היא תאפשר טיפול בקבוצת אוכלוסייה מהחלשות ביותר שקיימות בחברה הישראלית שנמצאת על קצה רצף הסיכון, העוני, המצוקות הנפשיות והכלכליות.

<ענת גור: חיסול או צמצום הזנות יהווה פריצת דרך לא רק לנשים בזנות אלא לחברה הישראלית שקבעה את ערך כבוד האדם, האישה וחירותו.

<ענת גור: הזנות היא הפרה קשה של כבוד האדם והאישה.

דוד צור: תודה רבה לד"ר גור.

דוד צור: המצגת מצוינת, היא מבהירה את הנקודה ואת הנושא.

דוד צור: הייתי מוריד את המילה" שואה".

דוד צור: המילה הזאת קשה בצירופים האלה.

דוד צור: אני ממבקש ממר יוסי סילמן, מנכ"ל משרד הרווחה, לספר לנו על פעילות המשרד בנוגע למה שנעשה ולגבי התכניות קדימה.

<יוסי סילמן: תודה לחבר הכנסת דוד צור, תודה לד"ר ענת על הסקירה המחודדת.

<יוסי סילמן: העיסוק בזנות הוא אחד מהמוקדים של המשרד.

<יוסי סילמן: אנחנו רואים את עצמנו כאינטגרטור.

<יוסי סילמן: אנחנו חושבים שזו חובתנו כמשרד הרווחה.

<יוסי סילמן: אנחנו משתדלים לנהוג ככה וליצור מערכת מסונכרנת במידת האפשר.

<יוסי סילמן: אנחנו מנסים להכווין את המטרות.

<יוסי סילמן: יש לנו שיתופי פעולה מצוינים עם העמותות השונות, כמו עמותת עלם, ועם הרשויות.

<יוסי סילמן: אני שמח שאנחנו נעים לכיוון הנכון.

<יוסי סילמן: הבטחנו, דוד, שנקדים את הסקר.

<יוסי סילמן: אני מקווה שתוך 3,4 חודשים יהיה פה סקר.

<יוסי סילמן: בזמנו ביקשת שנקצר את התהליך.

<יוסי סילמן: אנחנו נעשה כמידת האפשר על-מנת לקצר את לוח הזמנים כדי להבין את היקף התופעה.

<יוסי סילמן: השר מאיר כהן הקצה 5 מיליון שקל במידית לתחילת טיפול בבני נוער קטינים וקטינות שעוסקים בזנות.

<יוסי סילמן: אנחנו עוברים לשלב המעשי.

<יוסי סילמן: אנחנו כרגע בעניין של לחפש מנהלת לפרויקט וחוזה למרחב משמעותי לטיפול.

<יוסי סילמן: אנחנו מפתחים את הקונספט.

<יוסי סילמן: אני מקווה מאוד שבזמן הקרוב ניכנס לעניין הזה.

<יוסי סילמן: זה דבר ערכי ביותר.

<יוסי סילמן: אני מאוד מתחבר לאמירה של ענת, שצריך להתעסק במניעה המשמעותית.

<יוסי סילמן: אני חושב שהממשלה בתכנית הלאומית לבני נוער בסיכון מדגישה מאמץ מאוד מאוד משמעותי לאתר בשלבים המוקדמים נפגעי התעללות מינית, נפגעי תקיפה.

<יוסי סילמן: זה הבסיס האמיתי שמוביל לעיסוק בזנות.

<יוסי סילמן: אנחנו משקיעים בזה המון.

<יוסי סילמן: פתחנו לפני שבוע את מרכז ההגנה הרביעי שלנו בחיפה- בית לין.

<יוסי סילמן: אני מקווה מאוד שאנחנו נשלים 8 מרכזי הגנה בטווח של חצי שנה.

<יוסי סילמן: יש את העניין של המניעה, שהיא מאוד משמעותית, יש את הטיפול בתופעה ולאחר מכן לראות שיש התייצבות.

<יוסי סילמן: את הנושא המשפחתי בנושא הזנות צריך לברר.

<יוסי סילמן: צריך לראות מה המשמעות של התא המשפחתי אצל אישה שעוסקת בזנות.

<יוסי סילמן: אנחנו ננסה לברר במקומות שאפשר בהם לרתום את התא המשפחתי על-מנת לחזק.

<יוסי סילמן: הקרעים שם עצומים.

<יוסי סילמן: אנחנו ננסה לברר את זה.

<יוסי סילמן: אני חושב שנוכל לפתח פה עוד כמה דברים.

<יוסי סילמן: אנחנו ממשיכים להקצות קרוב ל-6 וחצי מיליון שנתיים.

<יוסי סילמן: יש לנו שיתוף פעולה טוב עם הרשויות.

<יוסי סילמן: אני חושב שאנחנו מתקדמים.

<יוסי סילמן: בסך הכל הכיוון הוא כיוון חיובי.

<יוסי סילמן: בכל יוזמה או בכל כיוון שנחשוב להרחיב בעניין הזה אנחנו לא נחסוך.

<ציפי נחשון גליק: אני אומר כמה מילים על התכנית הבין משרדית.

<ציפי נחשון גליק: אחר כך אני מציעה שכל אחד יפרט בתחום שלו.

<ציפי נחשון גליק: יש את אפרת שתדבר על השירותים שקיימים במשרד הרווחה לצעירות ולנשים, יש את משרד הבריאות שידבר על הניידות, יש את ורד שתדבר על הקמפיין שאנחנו מכינים.

<ציפי נחשון גליק: התכנית הבין משרדית בזכותה של מרית שיושבת פה והוקצה לה תקציב ייעודי, כוללת מעורבות בין משרדית.

<ציפי נחשון גליק: משרד הרווחה לקח על עצמו את פיתוח המענים הטיפוליים, כולל מסלול של מזעור נזקים ומסלול של טיפול.

<ציפי נחשון גליק: משרד הבריאות לקח על עצמו להפעיל את הניידות.

<ציפי נחשון גליק: משרד החינוך קיבל תקציב להרכיב את פעולות המניעה.

<ציפי נחשון גליק: אני מניחה שאת פעולות המניעה הם עושים בלי התקציב הזה.

<ציפי נחשון גליק: המשרד בראשותה של ורד לוקח על עצמו את הנושא של הפרסום והגברת המודעות.

<ציפי נחשון גליק: אני אספר על פריצת הדרך שאנחנו רוצים לעשות בנושא של זנות קטינים.

<ציפי נחשון גליק: לפני שנתיים הוגשה תכנית לשר הקודם.

<ציפי נחשון גליק: בעקבות ההצלחה של התכנית הבין משרדית הגדולה לטיפול בנשים וצעירות בזנות, ביקשנו להרחיב את הטיפול לגבי זנות קטינים בשיתוף פעולה שיש לנו במשרד עם עמותת עלם בתכנית שנקראת "ערים בלילה" שמתמקדת באיתור קטינים בזנות.

<ציפי נחשון גליק: התבשרנו על ידי השר לפני חודש וחצי על קבלת תקציב של 5 מיליון כדי לפתח מענים.

<ציפי נחשון גליק: כרגע אנחנו מפתחים את המענים בעיר תל אביב.

<ציפי נחשון גליק: לפני כן האוצר עזר לנו לקבל תקציב של מיליון וחצי כדי לפתח תכנית בירושלים.

<ציפי נחשון גליק: בשנתיים האחרונות הקמנו איזה שהם מענים נקודתיים בכמה רשויות קטנות.

<ציפי נחשון גליק: אנחנו מעדיפים לא לציין את הרשויות, כי המדיניות שלנו בטיפול בקטינים בזנות היא לא למהר ולתייג אותם.

<ציפי נחשון גליק: הרבה פעמים נמצא את עצמנו אומרים טיפול באוכלוסייה בקצה הרצף וטיפול בקטינים בזנות.

<ציפי נחשון גליק: ישנם קטינים שעדיף שמדינת ישראל לא תתייג אותם בגיל 14,15 - אפילו לפעמים בגיל 12 שזה גיל הכניסה לזנות - בכך שהיא תגיד שהם מנוצלים בזנות.

<ציפי נחשון גליק: יש לנו מענים ראשוניים ב-8 רשויות מקומיות.

<ציפי נחשון גליק: כמו שאמר המנכ"ל, התכנית הגדולה ביותר תהיה בעיר בתל אביב.

דוד צור: מה יינתן שם?

דוד צור: האם זה יהיה רק מקום מחסה?

<ציפי נחשון גליק: זה יהיה מאוד מגוון.

<ציפי נחשון גליק: התקציב של 5 מיליון שקיבלנו כרגע מתוך בקשה לתקציב הרבה יותר גדול מאפשר לנו מסלול של הפחתת נזק.

<ציפי נחשון גליק: עלינו לזכור שקטינים שנמצאים בזנות או בקצה הרצף זאת אוכלוסייה שנפלטה מהרבה מאוד מסגרות, מהרבה מערכות תמיכה.

<ציפי נחשון גליק: האמון שלה באדם, בחברה ובמשפחה כמעט ולא קיים.

<ציפי נחשון גליק: במסלול של הפחתת נזק אנחנו אמורים להקים מבנה גדול שיהיה פתוח 24 שעות ביממה, 365 ימים בשנה, כולל יום כיפורים.

<ציפי נחשון גליק: זאת תהיה דלת שלא נסגרת.

<ציפי נחשון גליק: יכולים לבוא לשם קטינים וצעירים עד גיל 25 כדי לקבל איזה שהוא מענה.

<יוסי סילמן: גם בשמות בדויים.

דוד צור: האם יש שלב של ליווי כדי להחזיר אותו חזרה לחיים נורמליים?

<ציפי נחשון גליק: אנחנו מאמינים שלהחזיר אותו חזרה לקהילה או למשפחה זה תהליך של חודשים.

<ציפי נחשון גליק: יש לנו את הניסיון של התכנית "ערים בלילה".

<ציפי נחשון גליק: זה לוקח זמן להחזיר את האמון.

דוד צור: "ערים בלילה" נועד לאתר אותם, נכון?

<ציפי נחשון גליק: לאתר ולתת מענה ראשוני.

דוד צור: אני שואל על המענה בסוף.

דוד צור: האם יש כוונה, מעבר למענה הראשוני שאני מבין שהמעון הזה - - -?

<ציפי נחשון גליק: ודאי.

<יוסי סילמן: הרעיון המרכזי זה העניין של הקליטה הראשונה.

<יוסי סילמן: זה המקום שהם יכולים להגיע אליו על-מנת לקבל את כל הטיפול האפשרי.

<יוסי סילמן: אנחנו נקים גם הוסטל שיהיה בו טיפול פרטני לשלב ההוצאה.

<יוסי סילמן: אחר כך יהיו דירות מעבר.

<יוסי סילמן: אנחנו ניישם תכנית כוללת.

דוד צור: אני רוצה רגע לגעת בעניין של התקציב.

דוד צור: בנושא הזה של התקציב ניתן פה מענה יוצא מן הכלל.

<יוסי סילמן: ראשוני.

דוד צור: האם זה תקציב שנתי או תקציב חד-פעמי?

<יוסי סילמן: שנתי.

<יוסי סילמן: הוא ייכנס לבסיס הכספים של המשרד.

<יוסי סילמן: אני מקווה ששנה לאחר מכן התקציב יהיה הרבה יותר מ-5 מיליון.

<ציפי נחשון גליק: כל שנה.

דוד צור: לפעמים דברים שנאמרים לפרוטוקול חשוב שייאמרו.

<יוסי סילמן: אנחנו מקצים אותו לבסיס התקציב.

<ציפי נחשון גליק: 5 מיליון לתל-אביב ומיליון וחצי לירושלים.

דוד צור: אם לא היה קיצוץ והייתה יכולת להוסיף עוד כסף, איפה המקומות הבעייתיים שהיינו רוצים לתת מענה כזה כמו בתל-אביב?

דוד צור: שם זו אולי עיקר הבעיה.

<ציפי נחשון גליק: בתל-אביב חסר לנו ואנחנו אמורים לקבל מענה מ-4 הקרנות של המשרד לביטוח לאומי לאוכלוסיית להט"ב, שזה לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים.

<ציפי נחשון גליק: מוביל את זה מנהל המוסד לביטוח לאומי בסניף בתל-אביב.

<ציפי נחשון גליק: הוא כבר ישב עם כל מנהלי הקרנות שלו.

דוד צור: כמה הם מקצים?

<ציפי נחשון גליק: הוא רוצה להקצות 5 מיליון לאותו מערך של דירת חירום, הוסטל ומרכז יום לאוכלוסייה ייחודית זו.

<יוסי סילמן: אנחנו נראה איך אנחנו יכולים להקדים את לוחות הזמנים, אבל בכל ערי המחוז - חיפה, באר-שבע, תל-אביב וירושלים שקולטות מכל הסביבה אנחנו רוצים לבנות את מענה הרצף.

<יוסי סילמן: הדבר הראשון זה באמת הקליטה הראשונית, לאחר מכן הוסטל שבו יתבצע הטיפול האמיתי ודירות המעבר עד כדי השתלבות בחזרה.

<ציפי נחשון גליק: יש לנו גם תכנית שאנחנו קוראים לה חליפה אישית.

<ציפי נחשון גליק: אם לרשות המקומית לא יהיה תקציב לנער שנצליח להחזיר הביתה על-מנת לטפל בו על פי מה שאנחנו בונים איתו, אנחנו נצייד את הרשות המקומית בתקציב מתוך התכנית הגדולה הזאת.

דוד צור: לגבי שיתוף הפעולה עם הרשויות המקומיות קיבלנו מהסקירה של המ.מ.מ ומהדיווחים רושם שזה לא בדיוק עובד.

<יוסי סילמן: קיבלתם אולי רושם מוטעה על תל-אביב.

<יוסי סילמן: אנחנו פתרנו את הבעיה.

<יוסי סילמן: יש לנו שיתוף פעולה.

<יוסי סילמן: איפה שיש חסמים אנחנו פותרים.

דוד צור: יש פה את תל-אביב וחיפה.

<יוסי סילמן: חיפה משולם אצלנו מלא, נכון?

<ציפי נחשון גליק: גם בתל-אביב משולם מלא.

<יוסי סילמן: מי העלה את הבעיה?

<רותי סופר: אנחנו היינו הפיילוט בתכנית.

<רותי סופר: עבדנו עליה בשיתוף פעולה עם כל אותן נשים נפלאות ועם אותם גברים נפלאים שעשו עשייה מקצועית עם הבנה שיש כאן בעיה.

<רותי סופר: זה היה בשיתוף פעולה עם המשרדים השונים, בראש וראשונה עם משרד הרווחה.

<רותי סופר: מדובר בעשייה פמיניסטית שכתוצאה ממנה נולד מפעל חברתי בשם סלעית.

<רותי סופר: השר החדש והמנכ"ל החדש ביקרו.

<רותי סופר: הם שוחחו עם הנשים ועם הצוות המקצועי המצוין שבראשו עומדת נעמה.

<רותי סופר: סלעית היא חלק אינטגרטיבי, אדוני היושב-ראש, ממערך השירותים של עיריית תל-אביב יפו - החל ממי שעומד בראש העירייה והמשך בצוות המקצועי.

<רותי סופר: סלעית משולבת בתוך מינהל השירותים החברתיים באופן הכי מעמיק שיכול להיות.

<רותי סופר: היא מהווה את רצף השירותים.

<רותי סופר: סלעית מבחינתנו היא שירות ארצי ומקומי.

<רותי סופר: תל אביב יפו היא מטרופולין.

<רותי סופר: מגיעות נשים מכל רחבי הארץ שנקלעו לזנות.

<רותי סופר: מדובר בנשים ללא תעודות זהות שמנסות למצוא את מזלן.

דוד צור: היה סיכום על matching של 25% ו-75%.

<רותי סופר: במהלך 5 השנים האחרונות משרד הרווחה מימן את התכנית בצורה מלאה.

<רותי סופר: משרד הרווחה בחר בתל אביב באמצעות השר והמנכ"ל להיות הפיילוט של התכנית המניעתית שהולכת ונחנכת על ידי סלעית.

<רותי סופר: אנחנו חושבים ומציינים שהמודל התקציבי והמקצועי שנבנה ב-100% מימון של משרד הרווחה הוכיח את עצמו.

<רותי סופר: יש לנו תוצאות מצוינות.

<רותי סופר: נשים אצלנו השתקמו, נשים מצאו מקומות עבודה.

<רותי סופר: בשבוע הבא יש לנו דיון עם המנכ"ל.

עדי קול: מה זה אומר כשאת אומרת שנשים השתקמו?

עדי קול: מדובר הרי בזמן קצר מאז שהמקום הוקם.

עדי קול: איך אפשר לבדוק אם זה שיקום סופי ואם אין חזרה?

<נעמה רבלין: השיקום מזנות הוא שיקום.

<נעמה רבלין: יש לנו נתונים שהבאתי אותם, השאלה אם זה הזמן להעביר מה זו הצלחה וכמה נשים השתקמו.

<נעמה רבלין: אם להגיד או להגדיר אם זאת הצלחה לכל החיים, אז יש הרבה נפילות, הרבה מעידות.

<נעמה רבלין: לאורך כל השנים הן צריכות איזו שהיא תמיכה כי הטראומה לא התחילה כשהן הגיעו לזנות.

דוד צור: אם יש לך נתונים חיוביים תני לנו אותם, כי אנחנו עדיין בדיכאון מהסרט.

דוד צור: ד"ר גור הצליחה לדכא אותנו.

<נעמה רבלין: יש לנו בהחלט מקום לאופטימיות.

<נעמה רבלין: 40% מהנשים שהשתלבו במסלול השיקומי השתלבו במקום עבודה.

דוד צור: כמה זה במספרים?

<נעמה רבלין: סלעית מטפלת על כל הרצף של הזנות, זאת אומרת מהיום שבו אנחנו פוגשים אישה בסיורים שלנו.

<נעמה רבלין: דרך אגב, אנחנו לא מחכים שנשים יגיעו לתכנית, אנחנו יוצאים לסיורים בזירות הזנות המגוונות, כולל בדירות דיסקרטיות.

<נעמה רבלין: מקובל לחשוב שאנחנו עובדים רק עם נרקומניות או רק עם מכורות לסמים.

<נעמה רבלין: אנחנו עובדים עם צעירות ונשים שהגיעו מבתים נורמטיביים בהם הן נפגעו מינית ולכן הן מצאו את עצמן במעגל הזנות.

<נעמה רבלין: אנחנו פוגשות נשים על כל רצף הזנות.

<נעמה רבלין: מדובר בכ-400 נשים בשנה.

<נעמה רבלין: מתוך זה כ-25%,30% מהנשים משתלבות במסלול שיקומי.

<נעמה רבלין: 50% מהפונות לקו הסיוע שהן לא מכורות לסמים משתלבות במסלול שיקומי טיפולי כל שנה.

עדי קול: מה אורכו של הטיפול והמעקב אחר כך?

<נעמה רבלין: שנתיים בממוצע.

<נעמה רבלין: לגבי אישה שנמצאת בהוסטל זה שנה טיפול בהוסטל פלוס שנה דירת מעבר.

<נעמה רבלין: יש לנו שתי דירות מעבר שפיתחנו באמצעות שיתוף פעולה עם משרד השיכון.

<נעמה רבלין: את הנשים שמגיעות ואינן זקוקות למעטפת של ההוסטל אנחנו מלוות בין שנתיים ל-3.

<נעמה רבלין: ההמשך אחר כך הוא יותר מעקב.

<נעמה רבלין: 5 שנים התכנית קיימת.

<נעמה רבלין: 65 נשים השתלבו במעגל התעסוקה.

<נעמה רבלין: עם 40,50 נשים אנחנו שומרות על קשר.

<נעמה רבלין: הן מגיעות לקבוצות פעם בחודש.

עדי קול: מי אמור לתת מענה לאורך החיים?

עדי קול: זה אמור לחזור לרווחה?

<ציפי נחשון גליק: היא לא חייבת כל החיים להיות תחת כותרת של אישה בזנות.

<יוסי סילמן: היא יודעת למי לפנות ברגעי משבר.

<נעמה רבלין: היא כנראה תמיד תפנה לבית.

<נעמה רבלין: סלעית הוא מודל משפחתי, הוא מודל ביתי.

<נעמה רבלין: הן רואות בזה מקום.

<נעמה רבלין: חלקן ממשיכות קשר ברווחה, חלקן יוצרת מסביב לסלעית דירות ובתים שהן משכירות.

<נעמה רבלין: הן ממשיכות איתנו איזה שהוא קשר.

<נעמה רבלין: זה ליווי לכל החיים.

עדי קול: אני שואלת כיוון שאני מסתובבת באנ-איי פעמים רבות, לפעמים פעמיים, שלוש בחודש.

עדי קול: אני פוגשת נשים 10,15 שנים אחרי שלא בהכרח מוצאות מענה.

עדי קול: נכון שיש את המענה של האנ-איי, אבל הוא מענה קבוצתי קהילתי, לא בהכרח מענה מתאים.

עדי קול: אני לא בטוחה שהן תמיד יודעות מי יכול לתת להן את הכתובת אחרי.

<נעמה רבלין: אני חושבת שלפעמים הן מפסיקות ואחרי כמה שנים יש משבר.

<נעמה רבלין: דרך אגב, כל דבר שנחשב חיובי בחיים שלנו, כמו למשל לידה, נישואין, יכול להיות משבר עבורן.

<נעמה רבלין: כל מצב של איום כלכלי יכול להחזיר אישה לזנות.

<נעמה רבלין: צריך להבין ולקחת את זה בחשבון.

עדי קול: לכן השנים המאוחרות חשובות בעיני.

דוד צור: הם אמרו שזה משרד הרווחה.

<נעמה רבלין: אני רוצה להגיד מילה על הנושא של התקציב.

דוד צור: היינו בפינה האופטימית ועכשיו חזרנו לפינה הפסימית.

<נעמה רבלין: נכון, כי התקציב קוצץ.

<נעמה רבלין: אני מאוד שמחה לשמוע שבנושא של מניעה ונוער זה הולך וגדל.

<נעמה רבלין: אנחנו התחלנו בתל אביב עם 3.8 כל שנה.

<נעמה רבלין: אנחנו עומדים היום על 3.3.

<נעמה רבלין: זה אומר קיצוץ בתקנים שהיו השנה ואיום לשנה הבאה לגבי קו הסיוע.

<נעמה רבלין: קו הסיוע הוא מקום שמגייס כ-100 נשים מתוך ה-400 שדיברנו איתן.

<נעמה רבלין: 100 נשים שונות פונות לקו הסיוע.

<נעמה רבלין: אלו נשים שלא נראה בסיורים.

<נעמה רבלין: אלו נשים שפונות אלינו אנונימית הרבה פעמים.

<נעמה רבלין: מדובר בצעירות בנות 20,22, 18, בנות בשירות לאומי או חיילות שמתחילות לנהל איזה דיאלוג עם הזנות שלהן .

<נעמה רבלין: קו הסיוע הוא דירת החירום לנשים שלא נראה.

<נעמה רבלין: קו הסיוע נמצא בסכנת סגירה בתקציב של שנה הבאה.

<נעמה רבלין: אני מבקשת לשים את זה על השולחן, לראות איך קרה - - -

דוד צור: תיכף נשמע את נציג האוצר.

דוד צור: אני רוצה למצות את הנקודה של ה-matching הזה בין הרשויות.

<מרית דנון: על זה אני בדיוק רוצה לדבר.

<מרית דנון: אנחנו כולנו פה משבחים את שיתוף הפעולה בין התכנית הזאת לרשויות המקומיות.

<מרית דנון: באמת יש שיתוף פעולה נפלא, מקצועי.

<מרית דנון: אני חושבת שאי אפשר לעבור לסדר היום במצב שהרשויות לא משתתפות בתקציבים של התכניות האלו.

<מרית דנון: התכנית הזאת התחילה עם 15 מיליון שקל כאשר ראש הממשלה אהוד אולמרט השתתף בישיבה היסטורית בוועדה לקידום מעמד האישה.

<מרית דנון: זאת הייתה הפעם הראשונה שראש ממשלה ישב פה בישיבה.

<מרית דנון: הוכרז על תקציב של 15 מיליון שקל לשנה לתכנית של הזנות.

<מרית דנון: אחר כך משרד ראש הממשלה היה במו"מ עם האוצר כדי שהסכום הזה לא יהיה חד פעמי וייכנס לספר התקציב.

<מרית דנון: הסכום קטן ל-10 מיליון שקל.

<מרית דנון: כל קיצוץ רוחבי במשרדים בשנים האחרונות משפיע אוטומטית על התקציב של התכנית הזאת.

<מרית דנון: מצד אחד, התכנית מאוד מתמסדת והשירותים מתרחבים והופכים למאוד פעילים, מצד שני, התקציב קטן כשהרשויות לא משתתפות.

דוד צור: מתי הרשויות הפסיקו לתת את החלק שלהן?

<מרית דנון: הן לא התחילו.

<מרית דנון: אסור לעבור לסדר היום מהבחינה הזאת.

<מרית דנון: הרשויות חייבות להשתתף בתכנית הזאת.

<באטריז רוזן כץ: אני מצטרפת למה שאומרת נעמה בנושא של הקיצוץ.

<באטריז רוזן כץ: אנחנו ספגנו קיצוץ קשה מאוד שהיה כרוך בפיטורים של עובדים סוציאליים.

דוד צור: זה נכון גם לגבי המרפאה הניידת של לוינסקי.

<באטריז רוזן כץ: שאלו קודם בקשר להמשך טיפול.

<באטריז רוזן כץ: הבתים שלנו הם בתים.

<באטריז רוזן כץ: בשונה מכל מיני תכניות אחרות, אצלנו אישה שמסיימת טיפול עוברת לדירה עצמאית.

<באטריז רוזן כץ: אם בחיים העצמאיים היא מפוטרת מהעבודה היא יודעת שיש לה בית.

<באטריז רוזן כץ: היא חוזרת אלינו לחודש, לחודשיים להתארגן מחדש ולצאת כדי למנוע את אותו מצב שאומרת נעמה שברגע שיש משבר קשה היא שוב עלולה ליפול לזנות.

<באטריז רוזן כץ: אנחנו מהווים רשת ביטחון לנשים.

<באטריז רוזן כץ: אני חושבת שמהבחינה הזאת השירות הזה הוא ייחודי.

דוד צור: כמה הקיצוץ שעברתם?

<באטריז רוזן כץ: 10%.

<אפרת שרעבי: התקציב שהועבר אלינו מהרשות למעמד האישה היה קבוע במשך כל השנים ונע בסביבות ה- 6.5 מיליון שקלים.

<אפרת שרעבי: כפי שהסבירה מרית, האוצר הסכים לתקציב של בערך 10 מיליון שקל ובאופן חד פעמי נתן 5 מיליון שקל בהתחלה של התכנית כדי להניע את זה.

<אפרת שרעבי: עד שהתכנית הגיעה לבשלות בשנים 2009, 2010 ו-2011 עוד נותרו עודפים מה-5 מיליון שקל האלה.

דוד צור: העודפים האלה הסתיימו

<ציפי נחשון גליק: העודפים הסתיימו ב-2012.

<אפרת שרעבי: נאלצנו לגרור אותם משנה לשנה.

<אפרת שרעבי: היה תקציב אקסטרה שיכולנו להעביר למסגרות ולרפד אותן טיפה יותר.

<אפרת שרעבי: הם הסתיימו בשנת 2012 ונאלצנו לחזור לתקציב המקורי שהיה 6.5 מיליון שקל.

<אפרת שרעבי: בגלל שספציפית בשנת 2012 המשרד נתן את ההודעה על החזרה לתקציב המקורי קצת מאוחר, המשרד ספג את העלות הזאת והשווה את התקציב ל-2011.

<אפרת שרעבי: משנת 2013 ואילך אין יותר עודפים, אין יותר אקסטרות, חזרנו לתקציב המקורי.

<ציפי נחשון גליק: חשוב גם לומר שהעודפים האלה ניתנו לרשויות כתוספת ל-6.5 מיליון, תוך הבטחה שכשייגמרו העודפים הם ישלמו 25%.

<ציפי נחשון גליק: כשאין את ה-25% זה מצטייר כקיצוץ.

דוד צור: מה שברור הוא שניתן פה איזה משהו שהוא אקסטרה.

<נעמה רבלין: הוא נלקח בסופו של דבר.

<נעמה רבלין: זה אומר קיצוץ.

<יוסי סילמן: מתרגלים מהר לאקסטרה הזאת.

דוד צור: מתרגלים לאקסטרה הזאת, עובדים לפי זה, אבל אז כשחוזרים למצב הנורמאלי קשה מאוד להתרגל לזה.

דוד צור: אנחנו בפירוש לא חושבים שצריך לחזור למצב ההוא, כי המצב בחוץ דורש את האנשים ודורש את הטיפול.

דוד צור: זו לא אקסטרה שתהיה.

דוד צור: זה חשוב.

דוד צור: תסלחי לי ששאלתי אם זה בבסיס התקציב.

דוד צור: לא סתם אני שואל את זה, כי תמיד כשזה ניתן באופן חד פעמי בטוחים שזה מפה והלאה.

דוד צור: היה פה אולמרט.

דוד צור: כל הכבוד שנעשתה פה פעולה חד-פעמית.

דוד צור: הציפייה עכשיו שהמשרדים האחרים, כולל הרשויות המקומיות, יתנו את ההתחייבות על ה-25%.

דוד צור: קשה לי להצביע פה על משרד הרווחה, כי משרד הרווחה בא מתקציבו.

דוד צור: פעם אחת הוא הוסיף מעון נוסף לקורבנות, פעם שנייה יש את הבשורה של פתיחה של מעון לקטינים.

דוד צור: אנחנו מצפים לאיזה שהוא מענה חיצוני.

דוד צור: השאלה אם אנשי האוצר הם אנשי בשורה.

<תמי סלע: גם הרשויות המקומיות.

דוד צור: דיברתי כרגע על הרשויות המקומיות.

דוד צור: לדעתי, פיני, אתה לא הכתובת לתת לנו מענה, אלא אם כן יש לך בשורות ותגיד לנו.

דוד צור: בהכירי את עיריית תל אביב, פחות את חיפה - הייתי בכנס, ראיתי שעושים שם דברים נפלאים – ואת כמות המשאבים והמאמצים שהיא משקיעה ברחובות ובטיפול בכל מה שקשור לדרי רחוב, מעונות ועוד הרבה מאוד מיני בישין שמסתובבים ברחובות, עדיין לתכנית הספציפית הזאת הייתה פה התחייבות שלדעתי הרשויות מתחמקות ממנה.

דוד צור: אין לי דרך אחרת לומר את זה.

דוד צור: זה יחד עם כל העשייה הרחבה שיש בחיפה ובתל-אביב.

דוד צור: לגבי חיפה קיבלנו מסמך שמצביע על זה ש-25% לא מגיעים.

דוד צור: האם יש לזה מענה?

דוד צור: אני ארצה לשמוע מהגברת סוויד שתיתן לנו קצת מידע מהזווית שלה לגבי הנושא, בעיקר להתרכז בנושא המשאבים.

דוד צור: אין צורך להדגיש את החיוניות, את הצורך, את היקף הבעיה כי כולנו חיים אותה.

דוד צור: לראות איך מטפלים בה זה פחות התפקיד שלי.

דוד צור: אני צריך לראות שכל מה שהרשויות התחייבו, התיאום בין המערכות אכן קורה.

דוד צור: לצערי, אני רואה שזה לא כך.

דוד צור: אני מבקש להתרכז בעניין הזה.

<ורד סוויד: תודה כבוד היושב-ראש.

<ורד סוויד: אני חושבת שהובלת את ליבת הדיון לאחד הנושאים המרכזיים והחשובים ביותר.

<ורד סוויד: הצלחת לגעת בדיוק בנקודה החשובה.

<ורד סוויד: אני רוצה לברך את מרית דנון שהיא המייסדת מאחורי התכנית.

<מרית דנון: לא אני המייסדת.

<מרית דנון: יושבות פה נשים שכתבו - - -

<ורד סוויד: כולן יחד כתבו איתך.

<ורד סוויד: ציפי נחשון גליק וכל הצוותים.

<ורד סוויד: התכנית הזאת היא תכנית מאוד משמעותית.

<ורד סוויד: אני רוצה לברך את מנכ"ל משרד הרווחה, יוסי סילמן, ואת השר מאיר כהן שנכנסו לעובי הקורה וירדו לשטח עם יו"ר הוועדה ועם צוותו, את כל משרדי הממשלה ואת כל הארגונים.

<ורד סוויד: ליבת הבעיה האמיתית לקיצוץ – יש פה את משרד החינוך, את משרד הבריאות, את משרד משפטים - היא העדר העמידה בחלק של הרשויות.

<ורד סוויד: כשנכנסתי לתפקידי, משנה מנכ"ל משרד הרווחה אמר לי שבתכניות הרווחה בכל תחומי הרצף בכל רשות מקומית עובדים כך שהמדינה נותנת 75% והרשות המקומית לוקחת על עצמה matching של 25% בכל הפרויקטים החברתיים.

<פיני קבלו: לא תמיד.

<ורד סוויד: במרבית.

דוד צור: במקרה הזה כן.

<ורד סוויד: בתכנית הספציפית הזאת הייתה הבנה – כך הוצגו לי הדברים על ידי מנחם וכשל – שב-3 השנים הראשונות הרווחה תממן - - -

<יוסי סילמן: בדרך כלל כשאנחנו מניעים פיילוט אנחנו מממנים אותו ב-100%.

<יוסי סילמן: אחרי 3 שנים יש העברה.

<ורד סוויד: על סמך זה וכשל התחייב לסכום.

<ורד סוויד: הפרויקטים של סלעית ואופק נשי קיבלו סכום מלא עבור 3 השנים.

<ורד סוויד: וכשל פנה לרשויות.

<ורד סוויד: הרשויות מיאנו לתת את חלקן הכספי באמתלות שונות.

<ורד סוויד: אחת הסיבות שהובאה בפניי היא סיבה מאוד תמוהה.

<ורד סוויד: אחת הסיבות הייתה שלא כל הנשים שעוסקות בזנות הן ילידות העיר.

<ורד סוויד: בסופו של דבר אותן נשים נמצאות בעיר.

<ורד סוויד: אני חושבת שצריך להזמין לכאן את ראשי הרשויות ולבקש מהם לתת יד ולהמשיך את הפרויקט החשוב הזה, כי המשמעות של קיצוץ 10% היא קיצוץ בתקנים, קיצוץ בפעילות.

<ורד סוויד: אני כמנהלת הרשות לקידום מעמד האישה עמדתי על כך שכל שנה, למרות קיצוצים רוחביים וכו' שהיו, התקציב יגיע במלואו.

<ורד סוויד: עשיתי גם אצלי סדר עדיפות השנה בכדי שהמשרדים לא יינזקו בפרויקט מאחר וזה עובר לבסיס התקציב שלהם.

<ורד סוויד: אני חושבת שהגיע העת לבקש מהרשויות המקומיות לבוא ולתת את חלקן בתמיכה כספית, לא רק בתמיכה גבית.

<תמי סלע: את אומרת במלואו.

<תמי סלע: זה כבר לא 10 מיליון ממזמן.

<ורד סוויד: אני לא מדברת על התקציב החד-פעמי.

<תמי סלע: לפי מה שחישבנו זה מגיע סך הכל ל-8.5 מיליון מרווחה, חינוך, בריאות והרשות לקידום מעמד האישה.

<תמי סלע: זה כבר לא 10 מיליון ממזמן.

<יוסי סילמן: זה כולל את ה-matching של ה-25%?

<ורד סוויד: את מדברת רק על משרד הרווחה או על כל המשרדים הממשלתיים?

<ורד סוויד: משרד הרווחה קיבל השנה 12 מיליון 810 לשתי התכניות, משרד הבריאות קיבל 2 מיליון 718 ומשרד החינוך קיבל 366 אלף.

<ורד סוויד: אלה הסכומים שהועברו אליכם על ידי דורית, מנהלת אגף התקציבים.

<תמי סלע: זה אמור להיות 20 ביחד.

<תמי סלע: בפילוח שניתן לנו לגבי החלק של כל משרד שמיועד לתכנית במאבק בזנות יוצא 8.5 מיליון.

<תמי סלע: דיברו על כך שהיה קיצוץ רוחבי.

<תמי סלע: כשאומרים במלואו - - -

<ורד סוויד: לא חל השנה קיצוץ רוחבי.

<גיא הרמתי: התכנית כולה עומדת על 15 מיליון בהתאם לסיכום בין משרד ראש הממשלה למשרד האוצר מ-2008 ו-2009.

מיכל רוזין: כמה לזנות וכמה לפגיעה מינית?

<ורד סוויד: חצי חצי.

<גיא הרמתי: התכנית הזאת כוללת את נפגעות הזנות ואת נפגעות התקיפה המינית, כאשר החלוקה הפנימית נועדה לגורמים המקצועיים.

<מרית דנון: זה כבר קיצוץ של 5 מיליון.

<גיא הרמתי: לא.

<גיא הרמתי: מדובר ב-15 מיליון לתחום הזה.

<גיא הרמתי: משרד ראש הממשלה ומשרד האוצר לא נברו בחלוקה כמה מתוך ה-15 ילך לנפגעות תקיפה מינית וכמה לזנות.

מיכל רוזין: הייתה חלוקה מראש.

מיכל רוזין: בתכנית הייתה חלוקה בין התקציבים.

<גיא הרמתי: נכון.

<גיא הרמתי: בתוך משרד הרווחה עשו חלוקה של 50 50 לטובת שני הנושאים.

<גיא הרמתי: 6.4 בשירות שמייצגת אפרת ו-6.4 בשירות שמייצגת ציפי.

<גיא הרמתי: סך הכל מדובר ב-15 מיליון שלא פחתו אפילו בשקל.

<נעמה מנחמי: 6.4 ו-6.2 זה לא 15 מיליון.

<גיא הרמתי: יש גם תקציב שהולך למשרד הבריאות ותקציב שהולך למשרד החינוך.

דוד צור: כשאני מסתכל אני רואה שב-2008 היה 19.5 מיליון, ב-2009 זה כבר ירד ל-17.3.

דוד צור: אלה נתונים שקיבלתי מכם.

דוד צור: ב-2010 זה כבר ירד ל-17.

<ורד סוויד: אני דיברתי על שמירת התקציב מ-2010.

דוד צור: אני מדבר על כלל המשרדים, לא על הרווחה.

דוד צור: הרווחה ירד בהתאם.

דוד צור: מרית צודקת שבין 2008 ל-2012 חסרים 5 מיליון שקל.

<מרית דנון: יש קיצוץ של 5 מיליון שקל.

<גיא הרמתי: ב-2008 היה תקציב חד פעמי נוסף.

<גיא הרמתי: אחר כך התקציב עמד על 15 מיליון.

<תמי סלע: לפי מה שהבנתי, דובר על 10 מיליון לכל אחת מהתכניות ועל עוד 5 מיליון חד-פעמי.

<גיא הרמתי: לא .

<גיא הרמתי: הסיכום הוא 15 מיליון לשתי התכניות.

<יוסי סילמן: פלוס 5 מיליון חד פעמי.

<גיא הרמתי: פלוס סכום חד-פעמי.

דוד צור: האם התכנית כולה הייתה 15 פלוס 5, או 20 פלוס 5?

<מרית דנון: התכנית הייתה בהתחלה 30 מיליון שקל והיא הצטמצמה ל-20 מיליון שקל כדי להפוך אותה למשהו רב שנתי, זאת אומרת למשהו שהוא בבסיס התקציב.

דוד צור: 20 מיליון שקל בבסיס.

<מרית דנון: 20 מיליון שקל לשתי התכניות.

<מרית דנון: לזנות 10 מיליון שקל ולנפגעות תקיפה מינית 10 מיליון שקל.

<מרית דנון: מאז אני רואה שכל הזמן חל כרסום, זה לא נשאר 10 מיליון שקל.

דוד צור: גיא, יש פה זיכרון היסטורי שאי אפשר לזלזל.

<נעמה רבלין: אני ראיתי את התכנית שהוגשה על הנייר.

<נעמה רבלין: התכנית לדירת מעבר, קו סיוע, הוסטל ומרכז יום עמדה על 3.8.

<נעמה רבלין: לא דיברו על חד פעמי.

<נעמה רבלין: אם אנחנו מקימים רצף של מענים אנחנו לא מקימים אותם ואחרי שנתיים אומרים שאין כסף.

<נעמה רבלין: זה אומר שכרגע יש לקצץ משהו מהדברים שבנינו.

<ציפי נחשון גליק: חסר ה-25% מההתחייבות של הרשות המקומית.

<גיא הרמתי: רוב הדוברים סביב השולחן הם גורמים שאחראים על הביצוע של התכנית, כל אחד בחלק שלו.

<גיא הרמתי: אף אחד לא מקבל את כל אותם 15 מיליון.

<גיא הרמתי: הוא רואה רק את החלק שלו ומדווח.

<גיא הרמתי: מאיסוף כל החלקים השונים נוצר הרושם כאילו היה קיצוץ.

<גיא הרמתי: אנשים מתייחסים לעודפים שפעם היו להם.

<גיא הרמתי: המקור מגיע מ-3 תקנות ספורות.

<גיא הרמתי: אפשר לראות את זה בתכנת התקציב.

<גיא הרמתי: זה מגיע ממשרד ראש הממשלה, אחרי זה מחולק על ידי אגף התקציבים לתקנות השונות, ומהתקנות השונות לעמותות השונות.

<גיא הרמתי: רק במשרד הרווחה יש שני שירותים שניזונים מאותו תקציב.

<גיא הרמתי: צריך לבדוק את הכסף בתחילת דרכו.

<גיא הרמתי: מבדיקה של הכסף בתחילת דרכו אני אומר שגובה התכנית הוא 15 מיליון בהתאם להחלטה בבסיס.

<גיא הרמתי: אני לא מתייחס לכסף החד-פעמי.

<גיא הרמתי: כך זה היה וכך זה נשאר למרות כל הקיצוצים הרוחביים.

<גיא הרמתי: זה לשני הנושאים.

<גיא הרמתי: משרד האוצר ומשרד ראש הממשלה לא עושים ישיבה אחת על נפגעות תקיפה מינית וישיבה אחת על זנות.

מיכל רוזין: הייתה התחלה יפה, צריך עכשיו להתקדם.

מיכל רוזין: הממשלה הזאת צריכה לעשות צעד אמיץ ולהוסיף תקציב, לא ללכת על מה שהיה ב-2008.

דוד צור: איך שלא נעשה ואיך שלא נסובב את זה חסרים פה 5 מיליון שקל.

דוד צור: מאיפה מביאים את ה-5 מיליון שקל האלה?

דוד צור: האם מהרשויות?

דוד צור: האם כל משרד יוסיף מתוכו כדי להגיע בסוף ל-20 מיליון שקל?

דוד צור: זה מעבר לתכניות הנוספות ששמחנו לשמוע פה שכל משרד מגיע עם יוזמות משלו כי הוא מבין שהצרכים גדלו.

דוד צור: הצרכים פה, לצערנו, גדלים.

דוד צור: יכול להיות שהבלבול נובע מזה שאתם עושים פה ערבוב בין כמה תכניות.

דוד צור: אנחנו מפוקסים בוועדה הזאת בזווית שמסתכלת בנושא של הטיפול בזנות ובנושא של קורבנות סחר.

דוד צור: יכול להיות שההסתכלות היא על תקציבים נוספים שנשפכים לתוך הדבר הזה.

דוד צור: אני מבקש שתיעשה פה בדיקה יסודית, לא איך בסופו של דבר מביאים את זה למצב שבו לא צריך לקצץ כרגע בתקנים של סלעית, של המרפאה הניידת ושל גורמים סוציאליים וגורמי רווחה שעובדים.

דוד צור: הם התחילו ב-2008.

דוד צור: כרגע פתאום הם מגיעים למצב שצריך להחזיר אותם אחורה.

מיכל רוזין: מדובר גם בסכום שלא עולה.

דוד צור: זה לא איזה סכום אסטרונומי.

מיכל רוזין: אפילו אם מקבלים את מה שהובטח ב-2008 עדיין הכל עולה.

מיכל רוזין: שכר הדירה עולה, המדד עולה.

דוד צור: בוא נתפשר לפחות על מה שהיה.

<ציפי נחשון גליק: ה-5 מיליון זה בדיוק ה-25% שהרשויות התחייבו לא רק לטיפול בזנות אלא גם לפגיעות מיניות.

<ציפי נחשון גליק: בפגיעות מיניות התחלנו לגבות את ה-25%.

דוד צור: את זה סיכמנו שהם לא נותנים.

<ציפי נחשון גליק: בזנות יש קושי.

<פיני קבלו: מאחר ולרשויות המקומיות מקצצים את מענקי האיזון הן כמדיניות נמנעות מלקבל תכניות שהמימון שלהן הוא 25% ו-75% אלא רק 100%.

<פיני קבלו: בנושא הזה יש מספר תכניות שהחלו במימון של 100%.

<פיני קבלו: לאחר שנה, שנתיים, שלוש פתאום זה עלה וביקשו שהרשויות ישתתפו ב-25%.

<פיני קבלו: זה יוצר לנו בעיה.

<פיני קבלו: אנחנו רואים חשיבות בכל עבודת הקודש שנעשית כאן.

<פיני קבלו: אני חושב שאנחנו נמצא את הפתרון יחד עם מנכ"ל משרד הרווחה שנמצא כאן.

<פיני קבלו: אנחנו נביא את זה בישיבה הקרובה ביותר.

<פיני קבלו: אנחנו לא יכולים לאלץ רשויות מקומיות, בעיקר אם זה לא חוק.

<נעמה מנחמי: יש התחייבות בכתב.

<פיני קבלו: הפיילוט נעשה ב-4 רשויות.

<יוסי סילמן: פיני, אנחנו עוד לא במצב משברי.

<יוסי סילמן: אנחנו נפגשנו עם רון חולדאי.

<יוסי סילמן: אנחנו נפתור את הבעיה הזאת.

<יוסי סילמן: אנחנו לא במשבר.

<פיני קבלו: אני מאמין שעם 4 הרשויות האלו יימצא הפתרון.

<פיני קבלו: הבעיה אם רוצים להרחיב את זה למקומות אחרים.

<פיני קבלו: לגבי מקומות שמקבלים בהם מענקי איזון נצטרך בישיבה יחד עם המנכ"ל להחליט.

<פיני קבלו: ברגע שנחליט זה יתבצע.

<פיני קבלו: המנכ"ל זה עתה נכנס.

דוד צור: אי אפשר להיות שבעי רצון ממה שאנחנו שומעים פה.

דוד צור: זאת לא תשובה.

דוד צור: זה שרשויות עושות וכולם נרתמים זה ברור.

דוד צור: אני שמח שהמנכ"ל נכנס פה במלוא המרץ.

דוד צור: יש לי ציפייה שהמנכ"ל ייקח את זה לידיים שלו ובאמת יהיה אינטגרטור של העניין הזה כדי לפורר את התקציב הזה לחלקים ולהבין מי מקבל מה, לא לטשטש את זה בדברים אמורפיים שאנחנו ממילא נותנים הרבה פה והרבה פה.

דוד צור: בסוף אנחנו מדברים פה על תכנית מאוד ממוקדת שאנחנו מסתכלים עליה.

דוד צור: אנחנו מבקשים שהדברים האלה יחזרו למצב שהם היו, כי לאורך זמן חל פה פיחות זוחל של בערך 5 מיליון שקל.

דוד צור: אני מקבל את מה שאומר המנכ"ל.

דוד צור: זה לא הגיע למצב שבו אנחנו מרעיבים את הסוס והסוס עומד לכרוע, אבל אנחנו גם לא רוצים להגיע לשם.

דוד צור: אנחנו רוצים לפני כן שהעגלה הזאת תמשוך קדימה.

דוד צור: אני שמח על הישיבה שמתקיימת בשבוע הבא.

דוד צור: אנחנו נשמח מאוד לקבל דיווח ממנה לוועדה על-מנת שנוכל להתקדם.

דוד צור: אני רוצה ב-2 דקות לסיים את העניין של התקציב, כי אני רוצה להתקדם ליעדים שאנחנו רוצים להשיג בתכנית הזאת.

דוד צור: לא שמענו על כך.

<רותי סופר: אני רוצה להוסיף 3 דברים.

<רותי סופר: חשוב לי שהשולחנות ידעו שהדיון והשיח בנושאים המקצועיים והתקציבים גם יחד במהלך ה-5 שנים נדונים כל הזמן בינינו ובין המשרד.

<רותי סופר: נבנה מודל מאוד מאוד ייחודי.

<רותי סופר: קראנו לו המודל בשיחות עם וכשל, המנכ"ל הקודם, ועכשיו עם המנכ"ל הנוכחי.

<רותי סופר: נבנה מודל שאיך שהוא איפשר לנו לחיות עם המציאות ועם קבלת 100% תקציבים.

<רותי סופר: אין ואקום.

<רותי סופר: אנחנו לא נדרשים להעלות זיכרונות מלפני 5 שנים.

<רותי סופר: אנחנו כל הזמן בשיח.

<רותי סופר: זה שיח שיביא את התוצאות.

<רותי סופר: עירית תל אביב יפו החלה להיערך לפני 3 חודשים לתכניות עבודה 2014.

<רותי סופר: גם תכנית סלעית באה לידי דיון.

<רותי סופר: הנושא שציינה חברת הכנסת הוא בהחלט דבר שחשוב להגיד אותו.

<רותי סופר: יש כל הזמן התייקרויות.

דוד צור: יש מספר שעיריית תל-אביב נתנה ותיתן?

<רותי סופר: עיריית תל-אביב קיבלה 100% ונתנה כוח אדם מקצועי.

<רותי סופר: אני חייבת להגיד שלא הייתה הסכמה על כך שבאיזה שהוא שלב יגיע ה-25%.

<רותי סופר: ניתן לבדוק את זה בכתובים.

דוד צור: נתתם יחס חם, אבל בשורה התחתונה - - -

<רותי סופר: אנחנו לקראת הדיון המסכם בשבוע הבא.

דוד צור: ברור לי לגמרי שאתם עושים מאמצים כבירים.

דוד צור: אני לא אומר את זה בציניות.

דוד צור: אני מכיר את עיריית תל-אביב יפו היטב.

דוד צור: אני עדיין אומר שעם זה לא הולכים למכולת.

דוד צור: בסוף הכל חייב לבוא לידי ביטוי בתקצוב.

דוד צור: תאמיני לי, אני מכיר היטב את רון ואת צוותו.

דוד צור: כשעיריית תל-אביב רוצה – אני לא רוצה להפלות עיריות אחרות – היא יודעת לעשות את זה היטב.

דוד צור: זה לא בשמיים.

דוד צור: אני מדבר על תקנון של אנשים, על דברים שנמדדים בסופו של דבר בכסף.

דוד צור: את זה צריך להביא בסופו של דבר לשולחן של המנכ"ל בשבוע הבא ולסגור.

דוד צור: זה נכון שתל אביב היא אבן שואבת לדברים טובים ויפים – אני אומר את זה כתושב העיר – אבל מצד שני גם למיני בישין.

דוד צור: כל סוגית העובדים הזרים היא סוגיה שמוטלת לפתחכם.

<רותי סופר: זה הכל קורה באותו מקום.

דוד צור: ברמה הארצית היא לא טופלה.

דוד צור: אני לא רוצה להיכנס פה לוועדה שהיא לא לי, אבל אני קצת מכיר את הסוגיה.

דוד צור: זה נכון שגם דרי רחוב באים מכל הארץ לתל אביב, כנ"ל גם הזנות.

מיכל רוזין: כפי שראינו הנושאים מתערבבים בוועדות ובשטח.

<פיני קבלו: אדוני היושב-ראש, אני חייב להגן על עיריית תל אביב .

דוד צור: לא תקפתי את עיריית תל-אביב.

דוד צור: להיפך, אמרתי 90% מחמאות, 10% בקשות.

<קריאה: צריך גם לשים דברים בדיוק.

<פיני קבלו: גם בבעיית העובדים הזרים יש עליהם נטל גדול בכספים שהם מוציאים.

דוד צור: פיני, אתה לא צריך לספר לי את בעיות תל-אביב.

<פיני קבלו: הנושא של הסמים שמגיעים מכל האזור.

דוד צור: פיני, אמרתי את זה כרגע.

דוד צור: אני לא רוצה לחזור לשם.

דוד צור: עם כל ההבנה אני לא חושב שהולכים עם זה בסוף למכולת.

דוד צור: חייבים לתקצב את התכנית הזאת.

דוד צור: כיוון שהמנכ"ל הולך לטפל בזה בשבוע הבא אני אמתין בסבלנות לקבל את הדיווח.

<רעות גיא: שמעתי בדיון של הטיפול בקטינים בזנות שהצרכים גדלים.

<רעות גיא: אני רק רוצה לתקן ולהגיד שזה לא שהצרכים גדלים.

<רעות גיא: ככל שאנחנו מעמיקים בטיפולים, מרחיבים את התכניות, מכשירים יותר ויותר אנשי מקצוע לאתר ולזהות קטינים וקטינות בזנות, כך צריך יותר משאבים.

<רעות גיא: זה בסדר שיש לנו פערים מהעבר, אבל צריך לבנות תכניות שהתקציבים שלהן גדלים ומתרחבים.

<רעות גיא: לעניין שאנחנו רק מאתרים, רק עושים טיפול או רק עושים שיקום, הרצף מאוד מאוד רחב.

<רעות גיא: אני רק מזכירה שזמן ממוצע של איתור, חיזור, יצירת קשר ובניית אמון אחרי נערה בודדה אחת יכול לקחת בין חצי שנה לשנה.

<רעות גיא: זה לא אומר שבזמן הזה אין טיפול.

<רעות גיא: בזמן הזה יש טיפול מאוד אינטנסיבי, יש מעטפת, יש אנשי מקצועי שצריכים לקחת חלק בדבר הזה, יש מערך, שכר הדירה נשאר שכר דירה.

<רעות גיא: זה לא מפחית את התקציבים.

דוד צור: את יכולה לתת לנו קצת נתונים על כמות המטופלים אצלכם בעלם?

<רעות גיא: בוועדה הקודמת שהייתה בנושא של ניצול מיני - - -

עדי קול: יש חישוב של עלות פר מטופל?

<רעות גיא: יש חישוב כזה.

<רעות גיא: אני לא יודעת לשלוף את החישוב ואת המספרים, אבל אני יכולה להגיד שבוועדה הקודמת ב-2011 שהתכנסה כאן בנושא של ניצול מיני מסחרי מה שעשינו זה מיפוי כללי של עלם, לאו דווקא בפרויקטים שמיועדים לנוער שמעורב בזנות.

<רעות גיא: מצאנו ש-620 קטינים וקטינות הם בחשש גבוה להיות מעורבים בזנות או ממש כבר מעורבים בזנות.

<רעות גיא: כמובן שהכותרות יום למחרת היו עלייה של 500% במספר הקטינים בזנות.

<רעות גיא: אני שוב מדגישה שלא הייתה עלייה של מספר הקטינים והקטינות בזנות במדינת ישראל, הייתה עלייה במספר אנשי המקצוע שלמדו לאתר ולזהות את התופעה.

<רעות גיא: זה נתון מאוד מאוד משמעותי.

<רעות גיא: זה גם שונה בתכלית ממה שצריך לעשות.

דוד צור: קצינת המשטרה תסביר לך על מה שנקרא נתונים סטטיסטיים בעבירות חשיפה.

דוד צור: ככל שהמספר יעלה כנראה שאתם עושים עבודה יותר טובה.

<רעות גיא: אני חושבת שזה נתון מאוד משמעותי גם בעניין של איפה צריך להשקיע את המשאבים שלנו.

<רעות גיא: צריכים להשקיע לא פחות משאבים בנושא של תודעה ציבורית, בנושא של תודעה של אנשי מקצוע.

<רעות גיא: זאת תופעה חבויה.

<רעות גיא: אין לקטינים וקטינות נטייה לדווח על הזנות שלהם, מה גם שהם לרוב לא תופשים את עצמם בזנות.

<רעות גיא: בדרך כלל קורה שכשאנחנו יושבות בוועדות והדיון מוקדש לנושא של קטינים וקטינות בזנות, פתאום גולשים לדבר על בגירות בזנות.

<רעות גיא: קשה לנו להתרכז בעניין הזה, קשה לנו לזהות את התופעה הזאת, קשה לנו לפעמים למתג אותם בזנות.

<רעות גיא: נכון שגם לא צריך .

<רעות גיא: קטינים וקטינות לא תופשים את עצמם בדרך כלל ככאלה שנמצאים בזנות, הם לא מדווחים על זה.

<רעות גיא: זה נכון שזאת עבירה פלילית שלא מספיק נאכפת, למרות שאני שמחה לראות שבדוח השנה יש עלייה מאוד משמעותית במספר התיקים שנפתחים.

עדי קול: התעסקנו הרבה בנושא של התקציב ואני חושבת שהוא הנושא הבוער, אבל בכל זאת אנחנו כאן - - -

<רעות גיא: השורה התחתונה שלי לעניין התקציב זה שלא רק שצריך להשלים אותו, אלא הוא צריך ללכת ולעלות.

<רעות גיא: ככל שנפתח יותר שירותים - עמותת עלם מאוד מברכת את משרד הרווחה על פתיחת התכנית החדשה והמורחבת - יצטרכו יותר ויותר תקציבים לטפל בזה.

מיכל רוזין: ככל שצופים יותר עבודה כך צריך יותר תקציבים.

מיכל רוזין: זה מה שמפחיד אותם, לכן הם - - -

<רעות גיא: המסקנה שלנו היא להכין תכנית דו שנתית או תלת שנתית שהולכת וגדלה.

עדי קול: אין לי זיכרון היסטורי.

עדי קול: בקושי יש לי זיכרון.

עדי קול: אני חושבת שאין הפרדה בתוך ה-10 מיליון שהולך לזנות, אבל כמה בכל זאת הולך לזנות של קטינים?

<רעות גיא: המספרים מפורטים בדוחות.

<אפרת שרעבי: זה רק לזנות מעל גיל 18.

עדי קול: זה רק לבגירים?

עדי קול: מה עם התכנית הרב שנתית לקטינים?

<ציפי נחשון גליק: הולך משהו כמו 450 אלף לזנות קטינים מתוך 6.4 מיליון.

עדי קול: דיברתם על 10 מיליון.

עדי קול: האם מתוך התקציב הזה יש הקצאה לזנות של קטינים?

עדי קול: יש 5 מיליון חדשים שאמורים להקים בהם את המרכז ועוד כל מיני דברים.

עדי קול: האם ה-5 מיליון שנתיים הם במסגרת תכנית לאומית לקטינים?

עדי קול: יש תכנית לקטינים?

עדי קול: השאלה אם יש תכנית כמו שהייתה ב-2008 שאומרת שאנחנו מקימים 3 מענים.

עדי קול: מה התכנית של הקטינים?

עדי קול: קראתי את הדוחות של המ.מ.מ.

עדי קול: עולות כמה שאלות.

עדי קול: אמרתם אכיפה.

עדי קול: אני חושבת שיש כאן שאלה של חקיקה.

עדי קול: אנחנו חברי כנסת, זה חלק מהתפקיד שלנו.

עדי קול: האם צריך להגדיר יותר נכון זנות קטינים?

עדי קול: תבקשו מאיתנו, בשביל זה אנחנו פה.

עדי קול: הם נותנים כסף, אנחנו יכולים לשנות את החוק.

עדי קול: לא התייחסנו לזה מספיק היום.

עדי קול: אני מבקשת לשמוע אם אתם צריכים מאיתנו שינוי בהסתכלות על הנושא הזה.

עדי קול: השאלה הראשונה שלי היא תקציבית, השאלה השנייה היא תכנית לאומית, השאלה השלישית היא חקיקה.

<רעות גיא: יש תקציב שמיועד לטיפול בקטינים וקטינות בזנות.

<רעות גיא: בכל רשות זה נראה קצת אחרת, אפשר לראות את זה, זה מפורט בדוח.

<רעות גיא: בתל אביב החלוקה בין עלם היא 200 אלף שקל ו-300 אלף שקל.

<רעות גיא: סך הכל 500 אלף שקל לטיפול בקטינים וקטינות בזנות.

<רעות גיא: בכל רשות את יכולה לראות שהתקציב נראה קצת אחרת.

<רעות גיא: באילת זה נראה אחרת, בחיפה זה נראה אחרת.

<רעות גיא: זה מפורט כאן בדוח.

עדי קול: יש שם את ה-25% השתתפות של העיריות.

<רעות גיא: כן.

<רעות גיא: אני רק מזכירה שהמענה הוא לא מענה הוליסטי, כוללני, מושלם כמו שהיינו רוצים, אלא מדובר במרכזים להפחתת נזק של כמה שעות בכל פעם וכל מיני רכיבים של התכנית.

<רעות גיא: לא מדובר על הרכיב הכוללני שעולה יותר.

עדי קול: האם את יכולה להגיד כמה כסף חסר?

עדי קול: אנחנו יודעים כמה כסף חסר לבגירים.

דוד צור: זה ייגזר מהסכום הכללי.

דוד צור: אם תושלם ההקצאה מעבר ל-6.4 זה בטח ייגזר לנושא של הקטינים.

עדי קול: אין דבר כזה שזה ייגזר גם לקטינים.

<רעות גיא: אני יכולה להגיד לך כמה הוגשה התכנית הכללית.

<ציפי נחשון גליק: לגבי זנות קטינים יש תכנית לאומית בהיקף של 30 מיליון שקלים.

<ציפי נחשון גליק: בתך ה-30 מיליון אנחנו מדברים על קטינים וצעירים עד גיל 25.

<ציפי נחשון גליק: כמו שאמרתי, יש שם מערך של 5 מיליון לאוכלוסיית להט"ב, שאת זה אנחנו נקבל בשנה הבאה מהמוסד לביטוח לאומי.

<ציפי נחשון גליק: ה-5 מיליון שניתנו כרגע על ידי השר זה לטיפול בתל אביב, פלוס תקציב של 1.5 מיליון שניתן על ידי האוצר מתוך ה-30 שביקשנו עבור ירושלים.

<ציפי נחשון גליק: אנחנו נפתח, נקדם וכל פעם נתקדם עם התכנית להשלמה של ה-30 מיליון.

עדי קול: יש תכנית?

<רעות גיא: יש תכנית כתובה שהוגשה לשר הקודם.

דוד צור: אנחנו יכולים לקבל אותה?

דוד צור: חברת הכנסת קול יכולה לקבל אותה?

<רעות גיא: אני רק רוצה להגיד שאנחנו בדיונים עם משרד המשפטים ועם כל גורם שמבקש.

<רעות גיא: המלצנו את זה גם בוועדה הקודמת.

<רעות גיא: בוודאי שיש צורך.

<רעות גיא: זה נכון שיש חקיקה ושזנות קטינים היא עבירה פלילית שדינה 3 שנות מאסר.

<רעות גיא: לעניות דעתנו זה לא מספיק וצריך - - -

דוד צור: מה לא מספיק?

דוד צור: החמרה בענישה?

<רעות גיא: בעיני כן.

דוד צור: השאלה אם זה בא בחקיקה.

<רעות גיא: בעיני זה קשור.

<רעות גיא: אני חושבת שאנחנו יודעים את הקשר בין אכיפה לענישה.

עדי קול: השאלה אם צריך להגדיר אחרת זנות קטינים.

<רעות גיא: ההגדרה של זנות קטינים מאוד רחבה, לא אנחנו המצאנו אותה.

<קריאה: צריכת זנות מקטין דינה 3 שנות מאסר.

<רעות גיא: נכון.

<רעות גיא: צריכת זנות מקטין זאת עבירה פלילית שדינה 3 שנות מאסר.

דוד צור: עדי שאלה אם חסרים כלים בחוק כדי להגביר את האכיפה.

<רעות גיא: לפי דעתי הגברת ענישה יכולה להגביר אכיפה.

דוד צור: הגברת הענישה לא בהכרח באה מהחקיקה.

עדי קול: לפעמים צריך לדייק את העבירה כדי - - -

<רעות גיא: אני חושבת שהעבירה מאוד מדויקת.

<רעות גיא: הבעיה בעיני היא באכיפה.

דוד צור: אני הגשתי הצעת חוק שמדברת על עבירות מסוימות שבהן תהיה ענישת מינימום.

דוד צור: אם הענישה הייתה מגיעה לתקרת המקסימום של ה-3 שנים על פי הפסיקה הנוהגת, אז לכאורה היינו אומרים שלא מספיק החוק, אבל כנראה שזה אפילו לא מתקרב לשם.

דוד צור: אני טועה?

עדי קול: ניתן מענה לזנות מזדמנת תמורה אייפון ודברים מהסוג הזה?

עדי קול: השאלה אם החוק נותן לזה מענה.

<ענת זוהר: בוודאי.

<ענת זוהר: זנות היא זנות, בין בכסף או בשווה כסף.

<ענת זוהר: אני לא חושבת שהעונש הוא הבעיה.

<ענת זוהר: ראינו בדיון הקודם את בעיות האכיפה שיש בכלל בעבירת זנות.

<ענת זוהר: אני לא חושבת שכאן הקושי.

<ענת זוהר: העניין הוא בהגדרה יותר נכונה של זנות קטינים.

עדי קול: האם אתם עובדים על זה?

עדי קול: האם יש לכם משהו יותר מתקדם שאנחנו יכולים לעזור על מנת לקדם מפה?

<ענת זוהר: המענה לעניין הגדרת עבירה של צריכת זנות על ידי קטינים צריך להיות שלוב בהסתכלות רחבה יותר במענה לצריכת זנות של בגירים שכידוע היום עדיין החוק לא אוסר את הדבר הזה.

<ענת זוהר: לדעתי הדברים צריכים להיות שלובים.

<ענת זוהר: החוק לא מפליל היום לקוחות זנות בהקשר של בגירים, הוא עושה את זה בהקשר של קטינים, לכן לדעתי גם הענישה מקלה יחסית.

דוד צור: האם עמדת משרד המשפטים בנושא של הפללת לקוחות היא עמדה מגובשת?

<ענת זוהר: אני יכולה לומר שלגבי ההצעה שהוגשה במושב הקודם של הכנסת הבענו התנגדות בוועדה שרים לענייני חקיקה.

<ורד סוויד: השר לא קיבל את העמדה .

<ורד סוויד: שר המשפטים וגם השר לביטחון פנים הצביעו בעד החוק.

<ורד סוויד: עשינו עבודה יסודית.

<תמי סלע: בכנסת הקודמת.

<ענת זוהר: השאלה כמובן היא איזו הצעה תונח בפנינו עתה.

מיכל רוזין: תבואו בדין ודברים איתנו.

<ענת זוהר: בבקשה.

<ענת זוהר: ברגע שמונחת הצעה אנחנו יודעים להתייחס.

<תמי סלע: בישיבה שהייתה לגבי מדיניות האכיפה והמדיניות של המשטרה והפרקליטות אפשר היה להבין שהענישה בחוק משפיעה על המשאבים שמושקעים.

<תמי סלע: אפשר להבין את זה באכיפה של אותן עבירות.

<תמי סלע: זה לא שאין קשר בין העונש שנקבע לעבירה ובין המשאבים שרשויות אכיפת החוק משקיעות כדי לאכוף אותה.

דוד צור: באיזה הקשר את אומרת את זה?

<תמי סלע: של ה-3 שנים.

דוד צור: שזה מעט?

<תמי סלע: אני לא אומרת אם זה מעט או הרבה כרגע, אבל עצם זה שהעונש הזה שנמצא בתחום הזה של עבירות זנות, סרסרות וסחר הוא נמוך יחסית, זה דבר שמשפיע על המשאבים שמושקעים באכיפה של העבירה הזאת.

דוד צור: האם זה נכון?

דוד צור: היה לנו דיון בנושא אכיפה, לכן אני פחות מתייחס בדיון הזה לעניין האכיפה.

דוד צור: הואשמתי אפילו שהזנחתי את הקטינים.

דוד צור: האם הפסיקה עד היום הגיעה לתקרת ה-3 שנים כדי שתצדיק מצב שבו הכנסת תחוקק חוק שהענישה תהיה יותר מ-3 שנים?

<רחלי לוי: אנחנו מדברים על קטינים, אבל עכשיו הדיון מתמקד בעבירה מאוד ספציפית של דין לקוחו של קטין.

<רחלי לוי: יש עוד עבירות שנוגעות לנושא של קטינים בזנות.

<רחלי לוי: יש ניצול קטינים בזנות, יש סרסרות.

דוד צור: ששם הענישה יותר חמורה.

<רחלי לוי: שם הענישה יותר חמורה.

<רחלי לוי: שם הגענו לענישה של 8 שנים, כאשר בית המשפט העליון ציין שהענישה צריכה להיות גבוהה מזה.

<רחלי לוי: לגבי דין לקוחו של קטין מעט מאוד תיקים הגיעו אלינו, לכן קשה לדבר על רמת הענישה.

מיכל רוזין: האם הורשע לקוח של קטין?

<אסף רג'ואן: הבעיה המרכזית של הפרקטיקה היא שלקוחות שנתפסים אומרים שהם לא ידעו שהיא בת 17 או שהיא בגיל אחר.

<אסף רג'ואן: בשינוי חקיקה צריך להגדיר כך שזה לא יהווה טענת הגנה.

מיכל רוזין: אבל כבר היום - - -

<אסף רג'ואן: היום זה חובת ראיה.

<אסף רג'ואן: אני מכיר את החוק ומכיר את הנושא מבפנים ומבחוץ.

<אסף רג'ואן: אפשר לעשות את זה במסגרת אחריות קפידה, זאת אומרת שכשמבוגר נתפס עם קטינה בזנות מיד תהיה עבירה.

<אסף רג'ואן: היום בפרקטיקה כשנתפסים סרסורים - אנחנו מכירים מקרה כזה לפני חצי שנה או שנתיים - לא מועמד לדין אף לקוח, בין השאר בגלל שהם אומרים שהבחורה אמרה שהיא בת 18.

<אסף רג'ואן: הרבה פעמים בפרקטיקה – לא נעים להגיד - זה נכון.

<אסף רג'ואן: זאת טענת המשטרה והפרקליטות.

<קריאה: ידיעת החוק פוטרת מעונש.

דוד צור: זה לא עניין של ידיעת החוק.

דוד צור: אין פה את המרכיב הנפשי.

<דליה אברמוף: בלי לפגוע באף אחד מהנוכחים וגם לא נעשה פה שיעור במשפטים, בפן האכיפתי ובחיים הדברים יותר מורכבים.

<דליה אברמוף: כשאנחנו מדברים על קטינים אנחנו מדברים על קשת גילאים שיכולה להתחיל מ-11,12 ולהסתיים בגיל 18 כי הקטינות היא עד גיל 18.

<דליה אברמוף: העבירות כשאנחנו בוחנים את התיקים על פי הראיות שמגיעות עם התיק אחרי חקירת המשטרה הן עבירות מגוונות.

<דליה אברמוף: יכול להיות שחלק מסוים מהתיקים שבהם נאשמים מואשמים בעבירות מין חמורות, כמו אינוס, כמו מעשה מגונה בנסיבות של אינוס, הם בעצם תיקים שבמהות שלהם או בתוכן שלהם נושקים בעבירה של דין לקוח של קטין או בעבירה שבה הקטין הוא על גבול הזנות.

עדי קול: יש לחוק תפקיד הרתעתי.

עדי קול: השאלה אם אנחנו משדרים את המסר המשמעותי שמדבר על מניעת שימוש בשירותי זנות.

דוד צור: אני רוצה להפסיק את הדיון הזה מהסיבה שלא רציתי להישאב לעניין האכיפה בתחום כי עשינו על זה דיון נפרד בפעם הקודמת.

דוד צור: אין לי בעיה להקדיש לזה עוד דיון, אפילו ספציפית בנושא של זנות קטינים.

דוד צור: דיברנו בשבוע שעבר שצריך להגיע באוקטובר עם נתונים מפולחים.

דוד צור: הנתונים לא באמת מפולחים כפי שהיינו רוצים כדי להבין.

דוד צור: אני מפסיק את הדיון הזה, כי אני רוצה לתת לגורמי הבריאות ולגורמי החינוך לומר כיוון שאנחנו ב- session טיפולי בעיקר, פחות ב-session אכיפתי.

דוד צור: לא לדאוג, אני אחזור לזה, כי הנושא האכיפתי יותר קרוב אלינו.

<טל לוין: יש לנו 5 סיורים בשבוע – בוקר, צהריים או ערב, שאנחנו מסיירים ברחוב, בדירות ובמכונים בתל-אביב ובערי הלוויין.

<טל לוין: בסיורים האלה אנחנו מבצעים בדיקות למחלות מין, חלוקת קונדומים וחוברות הסברה.

<טל לוין: ברחוב אנחנו מחלקים גם מזון.

<טל לוין: אנחנו נותנים חיסון להפטיטיס B .

<טל לוין: אנחנו מחזירים תשובות ונותנים טיפול רפואי במקרה שצריך.

<טל לוין: היינו רוצים להגיע לעוד מקומות ולהרחיב את הסיורים.

<טל לוין: חסרה לנו רופאת נשים.

<טל לוין: היינו רוצים שתהיה בדיקת פאפ של צוואר הרחם בסיור.

דוד צור: דיברתי עם שרת הבריאות אחרי הביקור שהיה לנו אצלכם.

דוד צור: אתם עושים שם עבודת קודש.

דוד צור: התרשמנו מאוד.

דוד צור: אפילו שאני מכיר את האזור די טוב, זאת הפעם הראשונה שהתוודעתי לטיפול הזה.

דוד צור: אין לי ספק שאתם בקו הקדמי ודרוש סיוע.

דוד צור: אני מאוד מקווה שעכשיו כשהתפנינו קצת מהתקציב וגם שרת הבריאות, בעיקר עם כל מה שקורה במערך הבריאות, נוכל לקבל מענה למצוקות שהעליתם בסיור.

דוד צור: אני חושב שזה היה סיור חשוב מאוד.

<טל לוין: אני רוצה להתייחס לתחום של הטיפול הפסיכו סוציאלי.

<טל לוין: כבר בסיורים אנחנו מתחילים ליצור קשר ואמון עם הנשים.

<טל לוין: חלקן אחר כך מגיעות להמשך טיפול במרפאה.

<טל לוין: זה כולל מסלול של מזעור נזקים של נשים שעדיין בזנות וצריכות תמיכה ושל נשים שרוצות לצאת מהזנות.

<טל לוין: יש קושי במיוחד כשמדובר באימהות שרוצות להמשיך ולגדל את הילדים ובמקביל לצאת מהזנות.

<טל לוין: יש איזה שהוא פער כלכלי, רגשי ותפקודי שהן צריכות לעבור כדי לעשות את השינוי הזה.

<טל לוין: זה משהו שאין מספיק מענה.

<טל לוין: בזמן האחרון, כמו שחברת הכנסת קול אמרה, פונות אלינו הרבה נשים שמשוקמות הרבה שנים.

<טל לוין: הן מגיעות לאנ-איי ורוצות טיפול.

<טל לוין: אנחנו רוצות לתת להן, אבל לא תמיד יש לנו מספיק משאבים.

<טל לוין: זה ממש חבל.

<טל לוין: זאת בעיה שאנחנו רואים אותה.

עדי קול: לא דיברנו בכלל – אני לא יודעת אם זה ב-session הזה - על ילדים של נשים בזנות.

עדי קול: גם ברשות לשיקום האסיר וגם בתלם יש הרבה.

עדי קול: אני לא מכירה מספיק תכניות לטיפול בילדים בשלב הזנות ואחר כך.

עדי קול: אני חושבת שצריך להתייחס לזה.

עדי קול: אם עושים תכנית לאומית לקטינים זה צריך לכלול גם ילדים של נשים שעוסקות בזנות.

<נעמה רבלין: אני יכולה להתייחס.

<נעמה רבלין: אני לא כל כך פירטתי מה אנחנו עושים.

<נעמה רבלין: בנושא של אימהות עם ילדים אנחנו נותנים מענה.

<נעמה רבלין: יש לנו מטפלת שאחראית לקשר של אם וילד.

<נעמה רבלין: ניתן מענה במסגרת התקציבית המסוימת שיש לנו.

<נעמה רבלין: לא דיברתי על כך, כי אנחנו כרגע עסוקים בלהחזיר את התקציב למה שהיה קודם.

<נעמה רבלין: בוודאי שיש גם חסכים בנושא של אימהות עם ילדים.

<נעמה רבלין: היום אם לילד לא יכולה להתקבל להוסטל.

<נעמה רבלין: ההוסטל לא מתאים.

<נעמה רבלין: יש עוד דברים שצריכים להגדיל.

<רעות גיא: אגב, לא מעט קטינות עם ילדים.

<נעמה רבלין: זה אומר שיש עוד מה לעשות.

<נעמה רבלין: כשנצליח להחזיר את התקציב למה שהיה ברור שיהיה גם מה לפתח.

עדי קול: אני מטפלת עכשיו בשתי נשים שהילדים נלקחו מהבית בתקופת השימוש.

עדי קול: מדובר בנשים שהיו מכורות לשעבר ועכשיו כשהן נקיות, משתקמות ומבקשות לקבל את הילדים בחזרה, מדובר בתהליך נורא ארוך, נורא מורכב.

עדי קול: אני חושבת שצריך לתמוך בהן גם בזה.

עדי קול: אני לא חושבת שיש לזה מענה היום.

עדי קול: אם אנחנו כבר זורקים נושאים, אז אני שמה בסל הזה עוד כמה.

<טל לוין: אנחנו בנינו פיילוט כזה של תכנית טיפול ביתית לאימהות עם ילדים.

<טל לוין: הגענו עם אישה אחת לבית וטיפלנו בה יחד עם הילד שלה.

<טל לוין: זה דבר שמאוד צריך אותו.

<ורד סוויד: צריך לפתח גם תכנית לקבוצה של אימהות.

<טל לוין: נכון, הייתה לנו גם קבוצת אימהות.

<טל לוין: לגבי הנושא של הסברה חשוב לי להגיד שיש תכנית של מין מוגן גופנית ונפשית.

<טל לוין: זאת תכנית שמגיעה לבתי ספר, לבני נוער.

<טל לוין: היא מגיעה לפנימיות ולהוסטלים.

<טל לוין: בבתי ספר רגילים זה מפגש אחד, זו לא סדנא.

<טל לוין: גם פה היינו יכולים לפתח יותר אם הייתה לנו האפשרות.

<ליאת קליין: הנושא של תקיפה מינית מטופל לרוב בוועדות אחרות, אבל זה עלה פה מאוד מאוד חזק בפתח הדיון לגבי אותו נתון או אותה נקודה של הקשר המאוד מובהק בין פגיעה מינית בילדות לתופעה של זנות וזנות קטינים.

<ליאת קליין: שמענו פה את הנתון על כך ש-90% מהנשים בזנות הן נשים שעברו פגיעה מינית בילדות.

<ליאת קליין: שמענו פה את העדויות בצורה מאוד מאוד חזקה.

<ליאת קליין: כשאנחנו מדברים על יעדים לטיפול ובטח כשאנחנו מדברים על השירותים הטיפוליים והמענים מתחום הרווחה, צריך לדבר על הנקודה הזאת ועל אותו נתון שלא רק צריך להגיד אלא להבין מה המשמעות שלו.

<ליאת קליין: אני מאוד שמחה לשמוע על ההתרחבות של הטיפול המשרדי בכל הנושא של מניעה, איתור וטיפול בנערים, בנערות בסיכון ובנפגעות ונפגעי תקיפה מינית.

<ליאת קליין: יש מגמה של התרחבות בסל השירותים שניתנים בעשייה, במניעה ובאיתור שיש לברך על זה.

<ליאת קליין: יש משהו אחד שלא הצלחנו לסמן אותו ולהגדיר אותו, שזה כל נושא השיקום של נפגעות ונפגעי תקיפה מינית.

<ליאת קליין: אי אפשר לנתק בין שני הנושאים האלה - בין השיקום של נפגעות ונפגעי תקיפה מינית לשיקום של אותו ציבור שאנחנו פוגשים אותו אחר כך בקצה הרצף, אם בזנות ואם בהתמכרויות שונות.

דוד צור: אנחנו מתכננים דיון משותף עם הוועדה למעמד האישה, שהיא ועדת העל של הוועדה הזאת.

דוד צור: שם אפשר וצריך להעלות את הנושא זה.

דוד צור: אנחנו נעלה אותו.

<ליאת קליין: זה נושא שאי אפשר לנתק אותו כאשר מדברים על יעדים בתחום הזה.

<הילה סגל: אני אמשיך את הדברים של ליאת ואני אומר שבהיותנו משרד חינוך אנחנו מסתכלים על כל מה שקשור להסברה ועל איתור של סיכון ומצוקה.

<הילה סגל: התכניות החינוכיות שלנו עוסקות בפיתוח עמדה של התנהגות חברתית ומינית.

<הילה סגל: הן עוסקות בנושאים של יחסים הדדיים של קשר, של שיקולי דעת לקיום יחסי מין, של מניעת ניצול, של מניעת ניצול מיני.

<הילה סגל: בנוסף לתכניות, שהן תכניות שקיימות בתכנית הליבה של המשרד, אנחנו כל שנה שמים על סדר היום איזה שהוא פוקוס מיוחד.

<הילה סגל: אני יכולה להגיד שבשנה אחת עסקנו בנושא של עבודה עם הורים ואיזה עמדות מתקבלות בבית.

<הילה סגל: כתבנו מסמך משותף עם המועצה הציבורית להורים.

דוד צור: האם אלו תכניות שמדברות על זנות קטינים, או שאלו תכניות שמדברות על מסביב, כמו הטרדות וכן האלה?

<הילה סגל: אנחנו מדברים על תכניות עם כלל ילדי ישראל.

<הילה סגל: אנחנו מדברים על כיתות.

<הילה סגל: בתוך הכיתות האלו אנחנו מדברים על מדרג.

<נעמה רבלין: הילדים האלה צורכים פורנוגרפיה ולא מעיזים לדבר איתם על צריכת זנות.

<הילה סגל: אנחנו עוסקים בנושא של פורנוגרפיה.

<הילה סגל: זה לא עניין שלא מעיזים לדבר איתם.

<הילה סגל: אני יודעת שהיית אצלנו בחיפה ביום ליועצים שנערך במחוז.

<הילה סגל: אנחנו בהחלט עוסקים בנושאים האלה בצורה שמותאמת.

<הילה סגל: צריך להבין את הקונטקסט ואת הקונסטלציה.

דוד צור: המ.מ.מ נתן לנו נתון על כמות הקטינים.

דוד צור: חלקם אמנם מחוץ למסגרות, אבל חלק לא מבוטל בתוך מסגרות.

דוד צור: אם משרד החינוך לא מצליח לאתר אותם בזמן המדרון הוא חלקלק.

<הילה סגל: עד עכשיו דיברתי על תכניות חינוכיות בתוך הכיתות.

<הילה סגל: אפשר לראות בעוגת הפניות והדיווחים שהגורם מספר אחד שמעביר פניות ודיווחים על ילדים במצוקה, בסיכון, בחשש לניצול ופגיעה מינית זה בוודאי המשרד שלנו.

<הילה סגל: אנחנו יודעים היום שילדים במצוקה נמצאים עם סימפטומים מאוד דומים.

<הילה סגל: אנחנו צריכים לראות את כולם.

<הילה סגל: בתחום של מניעת ניצול ופגיעה מינית יש לנו אלפי אנשי מקצוע שעוברים הכשרות מתמשכות כדי לאתר ולזהות.

<הילה סגל: המספרים האלה הולכים וגדלים ודורשים הרבה יותר התערבויות.

<הילה סגל: אנחנו רוצים להתערב רגע אחד קודם.

<הילה סגל: אנחנו מתערבים בהתנהגויות של הטרדה, בהתנהגויות של ניצול, בהתנהגויות של פגיעה בתוך המשפחה ובמצבים שבהם יש חשש להתנהגות סיכונית כל כך כל כך בקצה.

מיכל רוזין: הממשלה התנגדה להצעת החוק שלי בנוגע להכשרת אנשי טיפול, רווחה, בריאות וחינוך.

מיכל רוזין: אני מכירה את העבודה שלך.

מיכל רוזין: אתם עושים עבודה חשובה, אבל אין ספק - - -

דוד צור: מי התנגד?

מיכל רוזין: התנגדות של משרד הרווחה ושל העובדים הסוציאליים על הצעת חוק הכשרת אנשי מקצועי לאיתור וזיהוי התעללות מינית ופיזית בילדים.

מיכל רוזין: אנחנו יודעים שזה הבסיס בסופו של דבר לילדים ונוער בסיכון ולמי שמגיע אחר כך לזנות.

עדי קול: המשרד אמר שזה לא צריך להיות בחקיקה ראשית.

עדי קול: הוא לא התנגד לתהליך.

מיכל רוזין: בואו תעשו את זה.

מיכל רוזין: אני בעד.

מיכל רוזין: מדובר על הכשרה של פרחי הוראה ברפואה.

דוד צור: למה זה צריך להיות בחוק?

מיכל רוזין: אין בעיה, בואו נראה איך זה יקרה.

עדי קול: בהרבה מדינות אחרות בעולם זה בחקיקה ראשית.

מיכל רוזין: בהרבה מדינות אחרות בעולם זה בחוק.

מיכל רוזין: הרבה מאוד שנים ניסו לקדם את זה באיגוד מרכזי הסיוע ובשאר הארגונים לא בחוק.

מיכל רוזין: כאשר אנחנו מגיעים לחוק זה כנראה בגלל שהרשויות לא מקדמות את הדברים.

מיכל רוזין: הובטח לי שזה יקודם.

מיכל רוזין: אני מקווה שזה יקודם.

<נעמה רבלין: אני חושבת שב-5 השנים האחרונות קמו שירותי טיפול.

<נעמה רבלין: אני מבינה למה משרד החינוך נמנע מלהזכיר את המילה "זנות" בתכניות.

<הילה סגל: משרד החינוך לא נמנע מלהזכיר את המילה "זנות".

<הילה סגל: אין לו תכנית שעוסקת בזנות.

<נעמה רבלין: אני חושבת שצריכה להיות תכנית ייעודית על נושא של צריכת שירותי זנות.

דוד צור: הילה, את אומרת שאין לכם תכנית.

<הילה סגל: אני אומרת שיש לנו תפישה שמבוססת על מחקרים נלווים ועל מהות של מה זו עבודה חינוכית אוניברסאלית.

<הילה סגל: אין לנו תכנית לעניין של זנות.

דוד צור: שמענו את מה שאתם אומרים.

דוד צור: זה דיון שני שאנחנו אומרים את זה.

דוד צור: אנחנו מאוד מפוקסים לעניין הזנות.

דוד צור: זה נכון שזה נושא מאוד מאוד רגיש ויש טאבו מסוים להיכנס אליו בבית ספר, אבל בסוף מדברים על זנות קטינים, לא על הטרדות מיניות ועל כל מיני דברים נלווים מסביב.

דוד צור: זה דבר שצריך להקדיש לו שעה בשנה, שעה בשבוע, שעה ביום.

דוד צור: אני לא יודע כי אני לא איש חינוך, אבל בגדול צריך תכנית, להגיד שחייבים לתת לזה התייחסות.

דוד צור: צריך לעשות יום אחד מרוכז, להביא אנשים שיבינו שהתופעה הזאת קיימת.

דוד צור: הנוער אצלנו חשוף הרבה יותר ממה שהיה בזמננו.

דוד צור: פעם הכי מטריד היה, ועדיין מטריד, נושא הסמים בבתי ספר.

דוד צור: לזה יש תכנית ממש מסודרת.

דוד צור: פה זה משהו שצריך.

דוד צור: אני מבין שזה לא קיים.

<הילה סגל: בוודאי שיש עבודה על כל הנושא של צריכת פורנוגרפיה.

<הילה סגל: יש את ההקשרים.

דוד צור: מאה אחוז.

דוד צור: את עדיין מסביב.

<הילה סגל: אחת הדאגות שלנו - אנחנו רואים את זה גם בעניין של פגיעות מיניות – זה שכשאנחנו מדברים עם ילדים על תופעות מאוד בקצה יש להם איזו תפישה שזה לא קשור לעולם שלהם.

<הילה סגל: המשימה שלנו היא לעשות שיעורים.

<תמי סלע: מדברים פה על זה שחלק מהקטינים האלה נמצאים במסגרות.

<תמי סלע: זה מהצד של קטינים שאולי יגיעו לזנות או נמצאים בזנות.

<תמי סלע: יש את הצד של קטינים שעוד מעט יהיו בצבא שצורכים זנות.

<תמי סלע: על הדבר הזה צריך לדבר.

<תמי סלע: זה נוגע לאוכלוסייה מאוד מאוד רחבה שנמצאת במסגרות ותהיה במסגרות.

<אושרה לרר: צריכת זנות היא כמו צריכת פורנוגרפיה וכמו צריכת הרבה מאוד תופעות שאנחנו לא רוצים לראות בחברה שלנו.

<אושרה לרר: הן נובעות מבחינתנו כאנשי חינוך מתוך איזו שהיא לקות ערכית בהבנת שוויון ערך האדם, בהבנת מה זה החפצה.

<אושרה לרר: בזה אנחנו עוסקות במשרד.

<אושרה לרר: אנחנו כורכות את תופעת הזנות בעוד כל מיני תופעות אחרות.

<אושרה לרר: כל אחד עוסק בנושא מסוים.

<אושרה לרר: כשאני יושבת פה אתכם אני חושבת שזנות זה הכי.

<אושרה לרר: כשאני יושבת בישיבות שדנים על הטרדות מיניות או באונס אני חושבת שזה הכי הכי.

<אושרה לרר: יש איזה שהוא סל של תופעות.

<אושרה לרר: אנחנו כמשרד חינוך מזקקות את המרכיב הערכי שלו.

<אושרה לרר: המרכיב הערכי שלו מבחינתנו הוא פגיעה בשוויון ערך האדם.

<אושרה לרר: מתוך הנקודה הזאת אנחנו יוצאות בתכנית.

<נעמה רבלין: זה כאילו שנדבר על שימוש בסמים בלי להגיד את המילה "שימוש בסמים".

<מרית דנון: לא קוראים לילד בשמו.

<אושרה לרר: השנה היינו בסיור בסלעית עם נשות חינוך מאצלכם.

<אושרה לרר: זה לא שאנחנו עוצמות עיניים ואומרות - - -

דוד צור: הבעיה היא לא איתכם.

דוד צור: חייבים להיכנס לעניין הזה בנגיעה, באמירה.

<קריאה: זה נעשה.

עדי קול: הנושא של אינטרנט - - -

<הילה סגל: אנחנו רוצים לעשות את החיבור כך שהילד ידע שיש קשר ברור בין ההתנהגות המנצלת שלו של חברה מהכיתה או הפורנוגרפיה שהוא צורך לבין ההתנהגות שלו עכשיו או בעתיד.

דוד צור: יש את כל הנושא של קשר שתיקה שקיים בין קטינים בגילאים האלה שצריך לשבור.

<הילה סגל: אנחנו נשמח להציג את התכנית ואת ההקשרים.

דוד צור: אנחנו נקדיש לזה פרק מסוים.

<אושרה לרר: כל שנתיים אנחנו יוצאים ביחידה לשוויון בין המינים במכרז לתכניות.

<אושרה לרר: מתוך 8 הנושאים המחויבים שצריכים להופיע לכל גוף שרוצה להפעיל תכניות מגדר בבתי הספר, מופיע במפורש הסחר בנשים ובבני אדם.

<אושרה לרר: זה נושא שאנחנו לא מטאטאים ואומרים שהוא לא קיים.

<אושרה לרר: זה מופיע בתוך 8 הנושאים.

<אושרה לרר: גוף שרוצה להפעיל תכניות מחויב לזה.

דוד צור: תוסיפי את המילה "סחר בנשים וזנות".

<אושרה לרר: אין בעיה, אנחנו נשנה את זה.

<עידית הראל: גם לי יש זיכרון היסטורי.

<עידית הראל: גם אני הייתי פה ב-2007 כשאושרה התכנית.

דוד צור: כשדיברנו על מרית לא דיברנו על 2007.

<עידית הראל: בכל הזדמנות שאני יכולה אני שואלת מה קורה בבאר שבע.

<עידית הראל: אני שמחה שכבוד שר הרווחה איתנו.

<עידית הראל: אני רוצה להגיד לכם שמתחת לראשון אין מבחינתנו מדינת ישראל.

<עידית הראל: אין זנות מתחת לגבול ראשון.

<עידית הראל: יש בבאר שבע, כך הבנתי, משרד.

<עידית הראל: הוא פתוח עד 16:30.

<עידית הראל: נשים בזנות מתפקדות בעולם בלילה, לא בשעות האלו.

<עידית הראל: ב-16:30 אין עם מי לדבר.

<עידית הראל: יש בבאר שבע נערות שעומדות בצמתים ומרימות את החולצה בשביל 20 שקלים שנותן להן הנהג.

<עידית הראל: אין מענה לנשים בבאר שבע.

<עידית הראל: נדה

<עידית הראל: מתי לשמוע שתקציב המשרד בבאר שבע הוא 300 אלף שקל.

<עידית הראל: מה זה 300 אלף שקל?

<עידית הראל: שלא נדבר על מה שקורה באילת, ששם המדרכות מרופדות בכרטיסי ביקור כמו שטיח.

<עידית הראל: מה קורה בדרום?

<עידית הראל: הדרום מופקר לגמרי.

<עידית הראל: למשרד החינוך רציתי להגיד שאני מקווה שנתחיל תקופה של עבודה משותפת.

מאיר כהן: יש פה מישהו מהרווחה בעיריית באר-שבע?

<עידית הראל: אני מעולם לא ראיתי את הנציגה מבאר-שבע.

מאיר כהן: את באמרתך פוסלת עבודת קודש שעושה עיריית בבאר שבע במחלקת הרווחה בטיפול בזנות בבאר שבע.

מאיר כהן: מי שישמע אותך ולא מכיר יחשוב שבכל צומת בבאר שבע עומדת נערה שמתערטלת ואף אחד לא מתייחס לזה.

מאיר כהן: מתייחסים לזה.

מאיר כהן: הגברת עמאר, מנהלת המחלקה לשירותים חברתיים בבאר-שבע, נפגשת איתי עשרות פעמים בסוגיה הזאת.

מאיר כהן: רובי גנדילוביץ כנ"ל.

מאיר כהן: הם עושים שם עבודת קודש.

מאיר כהן: מתחילים להבין בכל הערים הגדולות שילדים מכל הפריפריות מגיעים בסוף למטרופולין.

מאיר כהן: באתי מדימונה.

מאיר כהן: אני לא אוהב אמירות - יש לי כבוד למקום שממנו באתי – על כך שזה הדרום הפרוע, שזה הדרום שלא עושים בו שום דבר.

מאיר כהן: עושים שם עבודת קודש.

<עידית הראל: זה לא מה שאמרתי.

<עידית הראל: באתי בשביל להתריע על-מנת להעלות את הבעיה, לא בשביל להגיד שהמקום מופקר.

<עידית הראל: באתי להגיד שהמקום צריך משאבים בשביל לעזור שם לנשים.

מאיר כהן: לפעמים הכוונות הטובות גורמות לכך שפוגעים באנשים שעושים עבודה.

מאיר כהן: תאמיני לי – אני כבר כמה חודשים בקשר איתם - שהבעיה הזאת ניצבת בראש סדר העדיפות בדרום, בצפון ובתל אביב.

<מרית דנון: איזה תקצוב יש לזה?

מאיר כהן: אני יודע מה הם עושים.

מאיר כהן: התקצוב לא נמדד רק במה שמשרד הרווחה עושה, בטח גם לא בתל-אביב.

מאיר כהן: אם מישהו חושב שמשרד אחד הוא היחיד שיטפל בסוגיה הזאת הוא טועה.

מאיר כהן: באתי לראש עיריית תל אביב ואמרתי לו שאני שם 5 מיליון ושישים גם הוא.

מאיר כהן: אין שום ספק שראשי העיריות, במיוחד בערים הגדולות, צריכים להבין - רובם ככולם מבינים - שזאת בעיה שנמצאת לפתחם.

מאיר כהן: אל תבדקי אותי בתקציב.

מאיר כהן: אנחנו הוספנו כסף ונוסיף עוד כסף, אבל זה לא הדיון כאן.

מאיר כהן: הדיון כאן הוא לא אם זה 500 אלף או 800 אלף, הדיון הוא בתודעה האם ראשי רשויות, מנהלי בתי ספר, משרד החינוך, משרד הרווחה ושאר המשרדים מבינים שזאת בעיה, שזה תפוח אדמה לוהט שחייבים לגעת ולטפל בו.

דוד צור: אני מאוד שמח שהצטרפת אלינו לדיון.

מאיר כהן: אני במקרה פגשתי את החבר'ה מבאר שבע.

מאיר כהן: נעשית שם עבודה.

מיכל רוזין: זה עדיין לא אומר שהעבודה הזאת מספקת ושיש לה את המענים המתאימים.

מיכל רוזין: אנחנו שומעים מנשים בשטח עצמו.

מיכל רוזין: בואו נשמע גם את הצד השני.

מיכל רוזין: אנחנו לא מבטלים את כל העבודה שנעשית , אבל אנחנו שומעים מנשים בזנות שאומרות שב-16:00, 17:00 אחר הצהריים לא היה להן מענה, שהעובדות הסוציאליות סגרו והלכו הביתה.

מאיר כהן: זאת הסיבה שפתחנו מרכז שפועל 24 שעות.

מאיר כהן: התחילו לטפל בזה.

מאיר כהן: הדבר הזה קיבל פוקוס מאז שהחבר'ה האלה, כולל את, נמצאים כאן.

מיכל רוזין: אנחנו לא מבטלים את מה שנעשה, אבל צריך לשמוע את השטח על כך שיש קושי ויש מצוקה.

דוד צור: אחרי מה שהשר אמר לא שווה להוסיף.

דוד צור: רוב הדיון פה התנהל על המשאבים המוקצים לאזור המרכז.

דוד צור: דובר על חיפה, דובר על פתיחה של עוד מעון לקטינים בתל-אביב שהמנכ"ל בישר לנו ואנחנו שמחים מאוד לשמוע.

דוד צור: כנראה הבעיה היא בערים הגדולות, כמו באר-שבע, אילת, ששם יש טיפול.

דוד צור: אמר המנכ"ל שהוא הולך לקיים ישיבה עם הרשויות בעניין של הקצאת המשאבים.

דוד צור: מהדיון הזה אני מגיע למסקנה שהרשויות המקומיות לא ממש מקצות משאבים לעניין כפי שהן התחייבו פה.

דוד צור: משרדי הממשלה הקצו.

דוד צור: משרד הרווחה משקיע הרבה מאוד, במיוחד עם הכניסה שלך שנתנה לזה תנופה גדולה מאוד.

דוד צור: יש פה הירתמות אישית של כל הצוות.

דוד צור: זה הולך מלמעלה למטה.

דוד צור: בסוף הרשויות המקומיות חייבות לתת את הכתף ואת הסיוע בנושא או בטיפול.

דוד צור: אמר פה נציג השלטון המקומי שיש הרבה בעיות.

דוד צור: הוא לא נתן תשובות ברורות.

דוד צור: עיריית תל אביב אומרת שהיא מקבלת מבחוץ הרבה מאוד אנשים, שהם משקיעים המון, אבל הם לא יכולים לטפל בכל הבעיות של כולם.

דוד צור: אם בבאר שבע השתנה המצב ממה שאמרה עידית, אז שמחנו להתעדכן.

דוד צור: אם זה חצי משרה כפי שכרגע עולה מהדוח שקיבלנו מהמ.מ.מ - - -

<ציפי נחשון גליק: 300 אלף שקלים זה לא חצי משרה.

דוד צור: אני מניח ש-300 אלף שקל זה לכלל הטיפול.

דוד צור: כתוב פה שיש חצי משרה.

דוד צור: אם זה נכון זה לא מספיק.

דוד צור: אם זה לא נכון, תבשרו לנו.

<ציפי נחשון גליק: לבאר-שבע יש הקצאה של 300 אלף שקלים מתוך 6.4 מיליון.

<ציפי נחשון גליק: העיבוי של התכניות תלוי ב-25% של הרשויות.

<ציפי נחשון גליק: כדי שלא יגידו שמדינת ישראל נגמרת בראשון לציון אני רוצה להגיד שבאילת יש תכנית איתור נשים וקטינים בזנות.

<ציפי נחשון גליק: אנחנו כרגע בשלב שעושים מיפוי.

<ציפי נחשון גליק: ברגע שיסתיים המיפוי נבחן מה הצרכים וניתן מענים.

מיכל רוזין: השר דיבר מדם ליבו על הדרום.

מיכל רוזין: הוא דיבר כראש רשות לשעבר.

מיכל רוזין: הוא בוודאי יזדהה עם מה שאני הולכת להגיד.

מיכל רוזין: לא שאני לרגע חושבת שצריך להסיר את האחריות מהרשויות המקומיות.

מיכל רוזין: אני מכירה את ההחלטה על ה-25%.

מיכל רוזין: אני יודעת שהייתה הסכמה.

מיכל רוזין: כל עוד משרד הרווחה העביר דרכם את הכסף הם הסכימו לתת את ה-25%.

מיכל רוזין: כשהכסף לא עובר דרכם פתאום הם מעבירים בחלק מהדברים.

מיכל רוזין: למרות האחריות של הרשויות המקומיות זה לא מוריד את האחריות המרכזית מהשלטון המרכזי, כי אחרת מה שיקרה הוא שרשויות חזקות, כמו תל-אביב יפו ואחרות שמסוגלות לתת לזה תקציב, יתנו תקציב, ועיריות יותר חלשות ומקומות בארץ שאנחנו יודעים שיש שם זנות בהיקפים גדולים שאפילו לא עלו כאן על השולחן – אנחנו לא נרחיב עכשיו כי אנחנו בסוף הדיון – לא יתנו לכך מענה כי הן בכלל לא יכולות לעמוד בתוספות האלו.

מיכל רוזין: חשוב שהשלטון המרכזי הוא זה שישפה את הרשויות בנושא, הוא זה שיתקצב את העניין.

מיכל רוזין: הסכומים מאוד נמוכים.

מיכל רוזין: מה זה 20 מיליון, 17 מיליון או 15 מיליון לשתי התכניות?

מיכל רוזין: זה שום דבר.

מיכל רוזין: אנחנו יודעים את זה.

מיכל רוזין: כשאנחנו נותנים מענה הביקוש עולה.

מיכל רוזין: זה טוב.

מיכל רוזין: זה אומר שאנחנו מטפלים בבעיה.

מיכל רוזין: צריך שהשלטון המרכזי יכפיל את הסכום, לא רק יבקש מהרשויות.

מאיר כהן: מיכל, אני מתחבר למה שאת אומרת.

מאיר כהן: אני מודיע בזאת שכל יישוב שהוא סוציו אקונומי 4 ומטה לא ניקח ממנו שקל בנושא הזנות וסחר בנשים.

מאיר כהן: אנחנו פוטרים אותו מה-matching.

מאיר כהן: אם ראש הרשות יבוא ויגיד שיש לו בעיה הוא יקבל את הכסף, לא נשאל אותו איפה הכסף שלו.

מאיר כהן: אסור לעשות את זה, כי הם הראשונים להיפגע.

מאיר כהן: אין ספק שמשרד הרווחה הוא זה שצריך לתת את הטון.

מאיר כהן: התחלנו לפני 3 חודשים עם מיליון, עכשיו הגענו ל-6.5 מיליון.

מאיר כהן: בשנה הבאה אנחנו נעמיק ונוסיף עוד כסף.

מאיר כהן: אנחנו צריכים את שיתופי הפעולה של כולם.

מאיר כהן: זה לא מופע של משרד אחד.

מאיר כהן: לעיתים אנחנו יכולים לתת כסף ותכניות.

מאיר כהן: רבותיי, אל תתעלמו.

מאיר כהן: לא נוח לראש רשות כשאומרים לו שיש אצלו ילדים שעוסקים בזנות.

מאיר כהן: דיברתי איתך על הערים הגדולות שראשי הערים אמרו שיש להם עודפים של 200 ו-300 מיליון אבל זה לא נמצא אצלם, זה בחצר האחורית.

מאיר כהן: צריך את המודעות.

מאיר כהן: מה שקורה בשולחנות העיגולים זה מה שמביא את המודעות.

מאיר כהן: אתה כיושב-ראש הוועדה, אתם כחברי כנסת ואני כשר צריכים להוציא מכתב לראשי הרשויות, לכולם על-מנת לעשות מיפוי.

מאיר כהן: אמרתי שמרמה סוציו-אקונומית 4 ומטה כולל, שאלה היישובים שיש להם בעיות, לא נדרוש שקל.

דוד צור: אני רוצה לסכם את הדיון.

דוד צור: זה דיון שהוקדש לכל נושא הטיפול והמניעה.

דוד צור: אגב, בטעות אולי חשבתם שזה דיון על זנות קטינים.

דוד צור: הדיון הוא לא על זה, אבל אני חושב שנתנו את הזמן ואת הנפח הנכון.

דוד צור: אין לי ספק שנקיים על זה דיון בנפרד.

דוד צור: סיימנו בעניין התקציב.

דוד צור: אני רוצה להתחיל את הסיכום שלי בעניין התקציב.

דוד צור: אנחנו מבקשים ממשרד האוצר לערוך בדיקה יסודית של התקציב של התכנית הלאומית, כולל פילוח.

דוד צור: בלי לפגוע במשרדים האחרים – זה לא בגלל ששר הרווחה נמצא פה לצידי - בסוף שר הרווחה הוא הגורם המרכזי שמטפל בכל הנושא בתחום הטיפולי.

דוד צור: אני שמחתי על האמירה של המנכ"ל שהוא רואה את עצמו כאינטגרטור של כלל הגורמים המטפלים בנושא הזה של הזנות.

דוד צור: אנחנו דיברנו בינינו בדיונים מקדימים שאנחנו צריכים מישהו ברמה של הזרוע המבצעת שיהיה אינטגרטור של העניין הזה.

דוד צור: משרד ראש הממשלה הוא גורם שיכול ללוות, הוא לא גורם ביצועי.

דוד צור: עם כל הערכה לגברת סוויד, למרית ולמי שמטפל בזה מטעם משרד ראש הממשלה, עדיין צריך פה גורם אחד כאינטגרטור.

דוד צור: אני מאוד שמח לשמוע שזה המנכ"ל של משרד הרווחה.

מאיר כהן: שזה לא ישחרר אותם.

דוד צור: לא ישחרר מבחינה תקציבית ומבחינת העשייה.

דוד צור: כל אחד באחריות שלו במלוא המרץ.

מאיר כהן: הגברת השותפות המלאה שלנו.

דוד צור: לעניין ההתחייבות של הרשויות המקומיות.

דוד צור: תראו, זה חור שחור.

דוד צור: אני מבקש בעניין הזה, אחרי הדיון שייערך אצל המנכ"ל בשבוע הבא, לקבל דיווח על המקומות שהם מקומות חלשים ולא יכולים.

דוד צור: בסופו של יום יצטרכו להשלים את התקציב הזה ממקורות אחרים ולא מ-matching של רשות חלשה.

דוד צור: בסוף נראה שהתקציבים שמוקדשים לשם הם תקציבים ראויים.

דוד צור: אנחנו נקיים דיון בנושא של זנות קטינים על האכיפה, על המניעה, על הטיפול ועל הפילוח של משרד המשפטים.

דוד צור: אנחנו נקיים דיון כזה בתחילת המושב הבא כדי למצות את התהליך הזה.

דוד צור: בנושא של משרד החינוך אני מבקש שתעבירו לנו את התכניות.

דוד צור: תיקחו לתשומת ליבכם את מה שנאמר כאן.

דוד צור: אני חושב שתרומה שלכם יכולה להיות מאוד משמעותית לעניין הזה של מניעה ושל איתור על-מנת לתפוס אותם לפני המדרון החלקלק.

דוד צור: אני מודה לכל הגורמים שנטלו פה חלק, כולל המ.מ.מ שהוציא לנו דוח.

דוד צור: אנחנו מצפים שמשרד הרווחה יוציא לנו את הסקר לקראת המושב הבא.

דוד צור: אני מודה לד"ר גור על הסקירה המאלפת.

דוד צור: תודה רבה לכולם.