ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 69, 2013-07-15 08:30

מירי רגב: בוקר טוב לכולם, אני פותחת את ועדת הפנים והגנת הסביבה בסוגיית העסקתם של עובדים זרים לטובת עבודות הבניין.

מירי רגב: זה כבר דיון, אם אני לא טועה, שלישי רצוף בסוגיה זו, לאור מצוקות הדיור שקיימות במדינת ישראל, שחלק מהמצוקות גם נובע מחוסר בידיים עובדות.

מירי רגב: לצערי, אין לנו מספיק ישראלים שרוצים ומוצאים את עצמם באים לעבוד בעבודות בניין, ולכן אנחנו נאלצים להביא עובדים זרים מחו"ל.

מירי רגב: כרגע כל הסוגיה של העסקה ושל הבאת עובדים זרים מחו"ל מתנהל בצורה כזאת שאנחנו לא רואים את השינוי בתכלס בזה שיש לנו יותר בנייה.

מירי רגב: מדוע?

מירי רגב: משום שהעובדים הזרים שמגיעים לא מוכשרים לעבודת הבנייה.

מירי רגב: בניגוד למה שאומרת הממשלה עד היום, תאגידים וגם "בוני הארץ" חושבים שהמצב כפי שהוא הוא מצב קשה, ואנחנו גם רואים את זה במציאות.

מירי רגב: ולכן הדיון היום בא לראות אם חלה איזושהי השתפרות, התהליך השתנה, נעשה איזשהו תהליך כדי להביא לאיזשהו הסכם.

מירי רגב: דיברנו על איזשהו הסכם שאמור להיות, גם הסכם בילטרלי עם הסינים שתיכף יציג את זה נציג משרד החוץ, אבל גם הסכם שאמור היה להוביל משרד ראש הממשלה.

מירי רגב: ההסכם הזה בהתחלה לא היה מקובל, אני מבינה, על משרד המשפטים, היה מקובל על "בוני הארץ", על התאגידים, וכמובן על המשרד שאחראי על כל סוגיית העובדים הזרים.

מירי רגב: ואני רוצה לשמוע היום היכן עומד ההסכם, אם הוא לא מקובל מדוע הוא לא מקובל.

מירי רגב: ואני מציעה שנפתח עם הסקירה קודם כול של לשכת ראש הממשלה על המתווה, לאחר מכן ראש מנהלת ההגירה אמנון בן עמי ייתן סקירה גם הוא, לאחר מכן משרד החוץ, משרד המשפטים, ונעבור אחר כך לגורמים המקצועיים, לתאגידים והקבלנים.

מירי רגב: משרד ראש הממשלה, בבקשה, תציג את עצמך לטובת הפרוטוקול.

<אמיר ברקן: שלום, אמיר ברקן, סמנכ"ל כלכלה במשרד ראש הממשלה.

<אמיר ברקן: ראשית, אני רוצה להבהיר שמשרד ראש הממשלה נכנס לעניין הזה, זה לא התפקיד הטבעי שלנו – יש ועדה בין-משרדית, יש רשות ההגירה, יש משרד החוץ, יש משרד השיכון.

<אמיר ברקן: אנחנו נכנסנו לעניין בגלל הפתיחה שלך, חברת הכנסת רגב, הנושא של מחירי הדיור, הגדלת ההיצע, נושא שמשרד ראש הממשלה לקח קרוב לטיפול צמוד.

<אמיר ברקן: ובין היתר התגלגלה לפתחנו גם הסוגיה הזאת, כאשר הגיעו אלינו למעשה תלונות ובקשות, שהחלטת הממשלה בדבר 8,000 עובדים זרים בעצם יש קושי ליישם אותה, עסקנו בטיוב נתונים, רצו כל מיני מספרים באוויר: כמה עובדים זרים יש, כמה חסר.

מירי רגב: יש לנו נתונים מאוד ברורים מהתאחדות בוני הארץ.

מירי רגב: אנחנו יודעים שיש מכסה של 8,000 עובדים, מתוכם שוהים בארץ 4,700 עובדים.

מירי רגב: מחצית מהם לא נמצאים בארץ, משום שאנחנו לא מצליחים להביא עובדים זרים שבעצם מסוגלים לעשות את עבודת הבנייה שאנחנו משוועים אליה כל כך.

<אמיר ברקן: אכן היו דיונים גם על המספרים האלה.

<אמיר ברקן: אנחנו מקבלים גם נתונים מרשות ההגירה, גם מרשויות מוסמכות, גם מהתאחדות בוני הארץ.

<אמיר ברקן: עסקנו בטיוב המספרים, המספרים עכשיו טיפה יותר גבוהים, אני חושב, אבל לצורך העניין הבנו שיש בעיה ונרתמנו לנסות ולסייע.

<אמיר ברקן: בתחילת יוני הופעתי בפני הוועדה הבין-משרדית כדי לנסות ולהציע איזשהו תהליך שיוכל לכנס אותנו לקראת פתרון.

<אמיר ברקן: אני שמח שהוועדה הבין-משרדית – כפי שאמרתי, היא מורכבת מנציגי כל הרגולטורים שיש להם השפעה על העניין – נענתה לבקשה, ובעצם הסמיכה אותי כנציג משרד ראש הממשלה לרכז צוות שאמור להציע בלוח זמנים קצר מודל שיאפשר לפתור את הבעיה לטווח ארוך, כאשר אנחנו מתמודדים, וזה לא סוד, עם שני קצוות, עם שני מתחים.

<אמיר ברקן: מצד אחד, מקובל עלינו לחלוטין, כמשרד ראש הממשלה אני אומר, שברגע שאתה מטיל אחריות על מישהו להעסיק עובדים, מן הראוי שתיתן לו גם את האפשרות לבחור את אותם עובדים.

<אמיר ברקן: זה מה שנקרא common knowledge.

<אמיר ברקן: מצד שני, יש גם את הסיפור של צמצום עד כמה שניתן את החשש, והיו דברים מעולם, של גביית דמי תיווך, שיש לכך השלכות קשות ביותר, גם משפטיות, גם מבחינת יחסי החוץ שלנו וגם מבחינת המוטיבציה של אותם עובדים, אחרי שהם מסיימים את תפקידם פה בארץ, לחזור למולדתם.

<אמיר ברקן: אז למעשה אנחנו עוסקים פה בשתי קצוות ואנחנו מנסים למצוא פתרון.

<אמיר ברקן: יש לנו מודל בסיסי שאמור לפתור את העניין.

<אמיר ברקן: למען הזהירות וכדי שגם כל הגורמים ירגישו בנוח עם המודל, השלמנו בשבוע האחרון התקשרות עם מומחה בעל שם, פרופ' לתורת המשחקים, פרופ' אייל וינטר מהאוניברסיטה העברית שיסייע לנו בתיקוף המודל, כדי שבאמת נוכל אחר כך גם להציג אותו בכל פורום, גם בוועדה הבין-משרדית, גם בפני שרי הממשלה, אם נצטרך, גם בפני הכנסת, גם בפני ערכאות, כדי שנוכל באמת להראות שעשינו את המקסימום והשגנו את שתי המטרות.

מירי רגב: מתי לדעתך המודל הזה יתוקף על-ידי הפרופסור?

<אמיר ברקן: לקח לנו שלושה שבועות להתקשר אתו, עניינים של בירוקרטיה ממשלתית, הוא טס, היום הוא חוזר לארץ, ביום רביעי השבוע יש פגישה ראשונה.

<אמיר ברקן: אני מאוד מקווה שתוך שבועיים-שלושה נוכל להציג בפני הוועדה את המסקנות.

מירי רגב: ואז מה המודל הזה אומר באופן עקרוני?

<אמיר ברקן: באופן עקרוני, אני יודע שזה קצת נשמע טאוטולוגיה אולי, אבל מצד אחד זכות הבחירה תישמר, ומצד שני התמריץ או היכולת לשלם דמי תיווך, אנחנו ננסה לאפס אותו.

<אמיר ברקן: זאת אומרת, שכמעט ולא יהיה כדאי או לא יהיה כדאי, אני צריך לראות עדיין איך לטייב את זה, לאותו תאגיד או לאותו מייצג של עובד בחו"ל, כי לפעמים זה עובר לא בצורה ישירה, לא להציע דמי תיווך, ולעובד לא כדאי לו לשלם בכלל דמי תיווך.

מירי רגב: זה אכיפה צריך להיות, כדי שבסוף לא נשפוך את התינוק עם המים.

<אמיר ברקן: אז אני אומר:

<אמיר ברקן: אנחנו כלכלנים, אנחנו מציגים מודל.

<אמיר ברקן: יחד עם המודל הזה רשות ההגירה תציג מודל אכיפה שיהיה בצמוד לעניין הזה.

<אמיר ברקן: אנחנו נציג את זה בפני הגורמים.

מירי רגב: מתי המודל הזה לדעתך יוכל לצאת לפועל?

<אמיר ברקן: אני אמרתי, בינתיים, עוד פעם, ואני רוצה להודות - - -

מירי רגב: אנחנו עוסקים במודלים, אבל בינתיים יש מצוקה בחוץ.

<אמיר ברקן: אני יודע, אני מבין.

<אמיר ברקן: אני מסביר שאנחנו כמשרד ראש הממשלה נכנסנו לעניין בתחילת יוני, אז אני מבקש את הקרדיט.

מירי רגב: אני גם רוצה להודות בעניין הזה, באמת גם לך וגם ללוקר, על זה שנכנסתם לסוגיה הזאת כל כך מהר והבאתם איזשהו פתרון שמקובל על כל הגורמים.

<אמיר ברקן: יש גם פתרון ביניים, ואני רוצה להודות גם ל"בוני הארץ" וגם לכל מי שהיה שותף, שבינתיים מכל מיני שיקולים, גם שיקולים של יחסי חוץ, שחררנו את בולגריה ומולדביה תחת המודל הישן, בלי כמובן שזה קובע מסמרות לגבי העתיד, אבל זה מאוד מאוד חשוב.

<אמיר ברקן: אז בינתיים אני מבין שיש כבר מיונים בבולגריה ואנחנו מקווים גם שבמולדביה זה ייכנס, אמנון יסקור, ואני מאוד מקווה שתוך שלושה-ארבעה שבועות נוכל לבוא כבר לוועדה הבין-המשרדית עם ההמלצות, עם חוות הדעת של המומחה.

<אמיר ברקן: בהנחה שיקבלו את זה נוכל להפעיל את זה באופן מיידי.

מירי רגב: אוקיי, תודה רבה לך.

מירי רגב: אני מבקשת התייחסות של אמנון בן עמי, בבקשה.

<אמנון בן עמי: טוב, בהמשך לדברים שאמר אמיר, בהמשך לדיון גם שהיה כמובן פה בוועדה בתחילת יוני, למעשה אני שמח ואני מודה להתאחדות בוני הארץ שנענו לפנייה שלנו ויחד יצאה המשלחת היום, הבוקר, לבולגריה למיונים של 1,400 איש.

<אמנון בן עמי: ב-12 באוגוסט תצא משלחת למיונים של 1,200 איש במולדובה, כך שאני מקווה מאוד שבזה קודם כול המכסה שנקבעה על-ידי הממשלה תהיה מלאה.

<אמנון בן עמי: לגבי המספרים, אני רק אומר: המספרים שננקטים, יש כמובן ויכוח.

<אמנון בן עמי: בסופו של דבר מי שנותן את האשרות זה אנחנו והמספרים המדויקים הם שלנו.

<אמנון בן עמי: אבל עכשיו לא ניכנס לוויכוח בעניין הזה.

<אמנון בן עמי: אני מקווה שאחרי בולגריה ומולדובה המכסה תהיה מלאה.

<אמנון בן עמי: אכן הוקם צוות לבניית מודל.

<אמנון בן עמי: יש החלטת ממשלה: מניעת דמי תיווך.

<אמנון בן עמי: יגובש מודל שיודע למנוע דמי תיווך ולקיים את המתווה הבילטרלי – נשמח לקבל אותו, ולא – לא נוכל לקבל אותו.

<אמנון בן עמי: ואז או שיחזרו לממשלה ויגידו: בואו נשנה, אנחנו רוצים מודל עם דמי תיווך.

<אמנון בן עמי: הממשלה תחליט.

<אמנון בן עמי: אנחנו פתוחים, גברתי היושבת-ראש, לכל מודל שיכול באמת להפוך את התהליך ליותר משומן וזורם וכו'.

<אמנון בן עמי: אין לנו רצון להתעמת, בוודאי לא עם הקבלנים.

<אמנון בן עמי: אבל צריך לזכור את החלטות הממשלה לגבי הסכמים בילטרליים ומניעת דמי תיווך.

מירי רגב: בסדר, הממשלה – אפשר לשנות את ההחלטות שלה.

<אמנון בן עמי: כל עוד המודל הזה ייתן לזה מענה, אנחנו נשמח כמובן לשתף פעולה.

<אמנון בן עמי: זהו, זה להתחלה.

מירי רגב: אוקיי.

מירי רגב: אני מבקשת את ההתייחסות של משרד החוץ בעניין ההסדר הבילטרלי עם סין.

<רחל אוברמן: עם סין אנחנו נמצאים במגעים, עדיין מגעים ראשוניים יחסית, וכרגע אין איזושהי התקדמות שאפשר לדווח עליה.

מירי רגב: מתי לדעתכם תוכלו לדווח על איזושהי התקדמות?

<רחל אוברמן: זה לא כל כך תלוי בנו.

<רחל אוברמן: אנחנו עשינו את מה שמוטל עלינו.

מירי רגב: אז זה נמצא עכשיו אצל הסינים?

<רחל אוברמן: כרגע זה בצד הסיני ואנחנו עוקבים אחרי הנושא.

מירי רגב: אוקיי.

מירי רגב: משרד המשפטים, יש לכם איזושהי הסתייגות מההסכם הזה, מהמודל שמוביל המשרד של לוקר?

<שי סומך: אנחנו כרגע בשלב של בחינת המודל.

<שי סומך: מחרתיים נקבעה ישיבה ראשונה לתהליך הבדיקה.

<שי סומך: אנחנו בוודאי ניכנס בנפש חפצה לבדוק את הנושא.

<שי סומך: יש כאן אתגר לא פשוט.

<שי סומך: מצד אחד, בקשת התאגידים לבדוק את העובדים, בקשה שאנחנו בהחלט מבינים אותה, מצד שני יש כאן עבירה פלילית חמורה וחשש לתשלום דמי תיווך.

מירי רגב: אפשר שכל מה שיש בו אפשרות לעבירה פלילית, להלאים על-ידי הממשלה.

מירי רגב: אפשר כל דבר שלא קורה נכון בהפרטה, להחזיר לממשלה.

מירי רגב: אני חושבת שאפשר למנוע את ההפרטה עכשיו של הנמלים כתוצאה מזה, אפשר למנוע הרבה הפרטות, כי אם כל פעם אנחנו חוששים שיקרה משהו בנושא פלילי, במקום לאכוף את הפלילי אפשר שהממשלה תעשה הכול.

מירי רגב: דרך אגב, זה לא רע בחלק מהמקרים.

מירי רגב: את חוות הדעת של משרד המשפטים אני אאמץ לגבי כמה דברים נוספים.

<שי סומך: אני אומר את מה שאמרו גם האחרים: יש מספר חלופות, ייתכן שיש אפשרויות יצירתיות לגשר בין שני האינטרסים האלה, מצד אחד שתהיה אפשרות בחירה ומצד שני למנוע את החשש מהפרת החוק ומתשלום דמי תיווך.

<שי סומך: אנחנו בתחילת תהליך הבדיקה.

<שי סומך: כמו שאמר אמיר ברקן, משרד ראש הממשלה ידווח לוועדה על מסקנות הצוות.

מירי רגב: אוקיי.

מירי רגב: אני רק אומרת שצריך להבין, אני גם אגיד את זה בסיכום שלי, בגלל שיש אפשרות להפרת החוק הממשלה בעצם עושה הכול, כי במצב הזה בעצם מדינה לא יכולה להחזיק את עצמה ולתפעל את עצמה, ולגרום למצב של שוק חופשי מצד אחד ומצד שני של פיקוח.

מירי רגב: בשביל זה יש מנגנוני פיקוח, בשביל זה יש את המשטרה, בשביל זה יש את בג"ץ, בשביל זה יש את בתי-המשפט, כדי שמי שלא פועל על-פי החוק אנחנו נאכוף את זה.

מירי רגב: אבל לא יכול להיות מצב שבגלל הסוגיה של התיווך, היום אנחנו נמצאים בפער כזה של עובדים זרים שמביאים עובדים זרים לא מיומנים, שלא מוכשרים בעבודת הבנייה, ואנחנו מוצאים את עצמנו בלי עובדים זרים בבנייה, בוא נודה על האמת.

מירי רגב: הכול בגלל פערי התיווך, שאפשר לחשוב שיש פקידים שלא עושים דברים בניגוד לחוק, כולם פועלים על-פי החוק, כל הפקידים תמיד פועלים על-פי החוק.

מירי רגב: אז בגלל זה צריך לפטר את כל הפקידים?

מירי רגב: לא.

מירי רגב: אם יש חשש לדמי תיווך צריך לטפל באותו תאגיד שהתנהג באופן עברייני ועבר על החוק.

מירי רגב: אבל מפה להגיד: הם לא ימיינו, וכתוצאה מזה שהם לא ממיינים אנחנו הממשלה נמיין, וכתוצאה מזה שאנחנו בממשלה ממיינים אז אין לנו מספיק עובדים מוכשרים לעבודת בנייה.

מירי רגב: ועכשיו, לטפל בנושא של התיווך זו בעיני בעיה אמיתית, שאני לא מבינה איך משרד המשפטים לא מבין את זה, ואיך כל הגורמים פה מחכים כל כך הרבה זמן כדי לתת לזה פתרון.

מירי רגב: וטוב שלוקר ואמיר נכנסו לעניינים, ואנחנו נעשה את הכול שתהיה החלטת ממשלה שונה.

מירי רגב: כי אם ראש הממשלה רוצה לטפל בדברים כאלה, אין שום דרך ללכת יותר להפרטה.

מירי רגב: זה מסר חד-משמעי, שממשלה מגייסת עובדים וממיינת עובדים, זה בחיים לא שמענו.

מירי רגב: אבל טוב, נמשיך הלאה בדיון.

מירי רגב: פשוט דיברת על החוק והייתי חייבת להתייחס לעניין הזה.

מירי רגב: אני מבקשת לשמוע את עמדתו של בובליל, נשיא התאחדות בוני הארץ.

מירי רגב: אני רגילה התאחדות הקבלנים.

מירי רגב: אוקיי, בוני הארץ.

מירי רגב: דב חנין, אתה רשום לדיבור.

מירי רגב: אתה גם הח"כ היחידי, אז אני אתן לך להתייחס יותר מהזמן המקובל.

מירי רגב: בבקשה, מר בובליל.

<ניסים בובליל: בוקר טוב, אני מודה לכם שהזמנתם אותנו לדיון הזה.

<ניסים בובליל: ואני רוצה להגיד דבר בסיסי, אולי לא קשור לישיבה הזאת, אבל התאחדות בוני הארץ מעדיפה ורוצה עובדים ישראלים.

<ניסים בובליל: שיהיה ברור לכולם, המטרה שלנו היא שבסופו של יום הענף הזה יעבדו בו עובדים ישראלים.

<ניסים בובליל: אנחנו נמצאים בתקופת ביניים, תקופה מאוד קשה, מחירי הדיור עלו בעשרות אחוזים, והעובדים הזרים היום, ואולי החבר'ה שלי יוסיפו, העובדים הסינים מגיעים למשכורות של עד 20,000 שקלים לחודש.

<ניסים בובליל: מי שמנהל היום את הענף בעצם זו קבוצה של עובדים סינים על-ידי ראיסים סינים שנמצאים פה כבר הרבה מאוד שנים, והם קובעים לנו איפה הם יעבדו, כמה יקבלו, ובאיזה תנאים הם יעבדו.

מירי רגב: למה הם נמצאים פה כל כך הרבה שנים?

מירי רגב: בוא נחזיר אותם ונביא אחרים.

מירי רגב: הרי בדיוק זה ההבדל בין עובדים זרים לבין מסתננים, שעובדים זרים אנחנו יודעים לכמה זמן הם מגיעים, לאיזה תפקיד הם מגיעים, אם זה לסיעוד, אם זה לבנייה.

מירי רגב: מה הבעיה לטפל בעובדים הזרים האלה?

<ניסים בובליל: אני אסביר.

מירי רגב: אוקיי.

מירי רגב: תיכף אני ארצה גם לשמוע התייחסות של אמנון בעניין הזה.

<ניסים בובליל: כל העובדים שעובדים בענף הבנייה הם עובדים חוקיים.

<ניסים בובליל: היות שלא נכנסו, היו שמיים סגורים ולא נכנסו עובדים חדשים, אז העובדים הקיימים היום בארץ קיבלו כל פעם אורכה נוספת, ולכן הם נמצאים תקופה - - -

מירי רגב: כן, אפשר גם להפסיק להם את האורכה.

<ניסים בובליל: אני מנסה לצייר מצב.

<ניסים בובליל: אני יודע את מקומי, אני לא מחליף את רשות ההגירה ולא את מקבלי ההחלטות, אני מנסה לצייר מצב.

<ניסים בובליל: היום העובדים הסינים נמצאים בארץ מעל לחמש שנים, יש כאלו שנמצאים תקופות הרבה יותר ארוכות.

<ניסים בובליל: והעובדים האלו ברגע שתיגמר להם השהייה כולם יעזבו, אין ברחנים מהסינים, מפני שאנחנו משאירים מעין תשלום עזיבה, תמריץ פיקדון.

מירי רגב: מתי השבע שנים מסתיימות פחות או יותר של העובדים?

<אמנון בן עמי: עכשיו הארכנו.

מירי רגב: כמה זמן?

<אמנון בן עמי: עד סוף השנה.

מירי רגב: זאת אומרת שעד סוף השנה יש מצב שאנחנו נביא עובדים זרים נוספים מסין, אחרים?

<אמנון בן עמי: אם יהיה הסכם בילטרלי, כמו שאמרה קודם רחל, ויגיעו עובדים מסין, אז יגיעו ויחליפו אותם.

<אמנון בן עמי: אני מניח שאם יהיה הסכם בילטרלי ולא יהיו דמי תיווך, האטרקטיביות גם של הסינים תרד, אבל זה העתיד יוכיח.

<ניסים בובליל: עכשיו, לגבי העובדים שהגיעו מבולגריה.

<ניסים בובליל: אנחנו היום יצאנו עם צוות לבולגריה לבצע מיונים.

<ניסים בובליל: אני יכול רק לומר שהעובדים בסבב הראשון שהגיעו מבולגריה, הייתה תקלה, חלק מן העובדים הם לא מיומנים.

<ניסים בובליל: ואם אנחנו שואלים אם בשיטה הזאת כן מקבלים עמלות או לא מקבלים עמלות, ואם מישהו רוצה שאני אלך ואצהיר הצהרה שבשיטה שהבאנו את העובדים מבולגריה אין מישהו בדרך שנהנה מעצם העובדה שמביאים עובדים מבולגריה, אני לא מוכן להישבע על זה, כי בתחושתי החליפו לנו חלק מהעובדים שהגיעו, אותם העובדים שמיינו להערכתי לא כולם הגיעו אלא חלקם היו עובדים אחרים.

מירי רגב: מה זאת אומרת החליפו לכם?

<ניסים בובליל: ויש שמה אינטרסים נוספים.

<ניסים בובליל: אני יודע שיש, ואני מקבל תגובות מאנשים שמנהלים אותם, שיש עורך-דין במדינת ישראל שהוא בעצם נציג הבולגרים בארץ, כנראה מסיבות כלכליות כאלו או אחרות, והוא מנהל אותם.

<ניסים בובליל: חלקם כבר ברחנים, מה שאין לנו אצל הסינים, אבל חלק מהבולגרים כבר ברחנים.

מירי רגב: למרות שהממשלה מיינה אותם?

מירי רגב: זאת אומרת, שימו לב, משרד המשפטים - - -

<ניסים בובליל: אבל - - -

מירי רגב: שנייה, רגע, בובליל, אני מקשיבה היטב לדבריך והם חשובים לי, כי אני לומדת כל הזמן דברים נוספים.

מירי רגב: אני רוצה להעיר את תשומת לבך, נציג משרד המשפטים, שלמרות שהמדינה ממיינת - - -

<אמנון בן עמי: רק לא המדינה מיינה, קבלנים מיינו.

מירי רגב: אתם, אתם קבלני משנה.

<אמנון בן עמי: קבלנים מיינו.

<אמנון בן עמי: חברת הכנסת רגב, הקבלנים מיינו.

<אליאב בן שמעון: <קבלנים מיינו כי הממשלה לא מיינה.

<אליאב בן שמעון: >

<אמנון בן עמי: בסדר.

מירי רגב: רק מה זה אומר, שהממשלה כממשלה לוקחת גוף, מפריטה את זה לגוף שהיא סומכת עליו, שזה התאחדות בוני הארץ, שאנחנו כולנו סומכים על הגוף הזה.

מירי רגב: גם בגוף הזה המיון הוא בעייתי ובדרך יש כל מיני בעיות.

מירי רגב: זאת אומרת, שכל הנושא הזה הוא נושא בעייתי.

מירי רגב: אם אנחנו לא נשים את הבלמים ואת האיזונים לכל גורם, אנחנו נגיע למצב של חוסר ידיים עובדות או של השתלטות של אותם סינים שנמצאים פה בארץ על המחיר, שב-20,000 שקלים גם ישראלי יכול לעשות את העבודה.

<שי סומך: אין טענה שהקבלנים מעורבים - - -

מירי רגב: לא, גם לי אין טענה.

מירי רגב: ההיפך הוא הנכון, יש לי רק דברים טובים להגיד על הקבלנים.

מירי רגב: אבל אני פה כיוונתי למשהו אחר, ואני מקווה שאתה מבין למה אני מתכוונת.

מירי רגב: אם יש כאן בעיה של תיווך אצל חלק מהתאגידים, צריך לטפל בהם.

מירי רגב: אבל המודל כמודל חייב להיות שמי שממיין הוא גם אחראי על העובדים האלה, תוך פיקוח של הממשלה על העניין הזה.

מירי רגב: כן, סליחה, מר בובליל.

<ניסים בובליל: מה שרציתי לרמוז, שאין שיטה שהיא מושלמת.

מירי רגב: נכון.

<ניסים בובליל: אני מקווה שהבנתם את הרמז.

<ניסים בובליל: ומי שמצפה שתהיה איזושהי שיטה שהיא מושלמת וסגורה במאה אחוז, בעצם אומר שהוא לא רוצה עובדים בארץ.

מירי רגב: נכון.

<ניסים בובליל: בכל שיטה ובכל דבר יש את היוצאים מן הכלל.

<ניסים בובליל: ואם אנחנו רוצים שלא יהיו יוצאים מן הכלל אני חושב שאנחנו לא נגיע לזה, כי תמיד יהיו יוצאים מן הכלל.

<ניסים בובליל: ואנחנו רואים שהלכנו בלב לא שלם עם הגישה של הממשלה לגבי המיונים, ואנחנו כדי להימנע מאיזשהם תקלות, המיונים נעשים על-ידי הצוות הבכיר ביותר.

מירי רגב: בעצם אתם היחידים שנשארתם בחזית בעניין הזה.

<ניסים בובליל: אנחנו מבצעים את המיונים על-ידי הרמה הגבוהה ביותר שיש לנו, אנשים שאני שם את ידי עליהם שהם נקיי כפיים.

<ניסים בובליל: אבל המיון הזה שלי של האנשים שלי גם לקח הרבה זמן והוא מאוד מאוד קשה, כדי לבוא היום פה לוועדת הפנים ולהגיד: אנחנו עושים את הדברים בצורה נקייה לחלוטין, עם רצון עז שיהיו פה עובדים על הפיגומים שהם בעלי מקצוע.

<ניסים בובליל: תוצאה סופית, היום אין עובדים בכמות הנדרשת.

<ניסים בובליל: אני חושש שיש לנו בעיה נוספת, שאנחנו מדברים בעיקר על הנושא של העובדים הזרים, יושבים אתנו גם נציגי ההסתדרות, אנחנו פועלים בצורה מאוד אינטנסיבית בנושא של הכשרה של ישראלים, חיילים משוחררים ומכל המגזרים.

<ניסים בובליל: אנחנו רואים שמה בעיה מאוד קשה של רגולציה.

<ניסים בובליל: אני יודע שזה לא הדיון, אבל אני חייב להגיד.

מירי רגב: מה זאת אומרת בעיה של רגולציה לגבי הישראלים?

<ניסים בובליל: בעיה מאוד קשה.

<ניסים בובליל: אני אתן לך דוגמה: יש לנו מחסור של 3,000 מנהלי עבודה שאנחנו יכולים לקלוט מחר בבוקר.

<ניסים בובליל: אין לנו אפשרות לפתוח קורסים למנהלי עבודה, מפני שדורשים ניסיון מוקדם או תנאי סף להיכנס לקורס של מנהלי עבודה, חמש שנות ניסיון כטפסן.

מירי רגב: מי דורש את זה?

<ניסים בובליל: החוק.

מירי רגב: זה כפוף למי, הדבר הזה?

<ניסים בובליל: התקנות של משרד הכלכלה.

מירי רגב: יש כאן משרד כלכלה, נמצא פה?

מירי רגב: תיכף נשמע אותו בעניין הזה.

<ניסים בובליל: הוא דורש חמש שנות ניסיון כטפסן סוג 5.

<ניסים בובליל: עכשיו, אני לא מכיר הרבה חיילים משוחררים שירצו לעבוד חמש שנים כטפסנים כדי - - -

מירי רגב: להיות מנהלי עבודה.

<ניסים בובליל: לא להיות מנהלי עבודה, לאפשר להם להתחיל ללמוד.

מירי רגב: הפקידים לא משנים את זה בהתאם למציאות.

מירי רגב: המציאות מדברת, והפקידים והבירוקרטיה ממשיכים להיות כרגיל.

מירי רגב: למה שיהיו דירות?

<ניסים בובליל: אנחנו ביקשנו לשנות את זה ולאפשר לחייל משוחרר או לבוגר 12 שנות לימוד קודם ללמוד ולאחר מכן לעשות סטאז' של שנה בענף הבנייה.

מירי רגב: איפה הוא לומד?

<ניסים בובליל: יש בתי-ספר ללימודים.

מירי רגב: שאתם - - -

<ניסים בובליל: אנחנו, התמ"ת עושה את הסילבוס.

<ניסים בובליל: בעצם משרד הכלכלה מכין את תוכנית הלימודים, ואתנו ביחד, אנחנו מגייסים את האנשים וגם את זה אנחנו לא יכולים.

<ניסים בובליל: והמצב הוא מצב מאוד קשה.

<ניסים בובליל: ומי שלא מבין את זה, שכבר שנתיים לא נכנסו בעצם מעבר לבולגרים שיש ספק לגבי הכישורים שלהם, לא נכנסו עובדים זרים לענף ולא מבין את המשמעות של זה במחירי הדיור.

<ניסים בובליל: ושמענו פה את משרד החוץ שמדבר על כך שאנחנו בדיונים ראשונים עם הסינים.

<ניסים בובליל: אנחנו היינו בטוחים שמחר בבוקר או עוד חודש או עוד שבועיים יהיו סינים, כי אנחנו מדברים כבר שנתיים על העניין הזה.

<ניסים בובליל: ומחכים לדיונים כאלו ולדיונים אחרים.

<ניסים בובליל: ומצד שני אנחנו שומעים מראש הממשלה ועד אחרון הפקידים, שאנחנו נמצאים בתקופת חירום בנושא הדיור.

<ניסים בובליל: אני לא מבין איך זה עובד.

מירי רגב: גם אני לא.

<ניסים בובליל: אם אנחנו נמצאים בתקופת חירום, אז בוא נפעל בצורה יותר אינטנסיבית ונפתור את הבעיה לתקופה הקרובה.

<ניסים בובליל: ובמקביל נפעל ביחד עם משרד הכלכלה ועם ההסתדרות החדשה להכשרת ישראלים, שדרך אגב, אני חולק על מה שאמרת, שישראלים לא רוצים לעבוד בבניין – ישראלים מאוד רוצים לעבוד בבניין בתנאים מסוימים.

מירי רגב: מאה אחוז.

מירי רגב: לא כולם צריכים להיות עובדי קבלן.

<ניסים בובליל: עכשיו, עובד ישראלי לא חייב להיות טפסן או טייח, הוא יכול לבוא לעבודה, ואנחנו מאמינים בזה, עם לפ-טופ שכל התוכניות שמה, ולנהל את העבודה ולהשגיח ולהיות מפקח.

מירי רגב: מאה אחוז.

<ניסים בובליל: ויש הרבה מקצועות, כמו חשמל, גבס, אניסטלציה, אלומיניום, נגרות, שכולם מתבצעים על-ידי הישראלים.

<ניסים בובליל: ואנחנו צריכים את העזרה של העובדים הזרים רק בפרק של העבודות הרטובות.

<ניסים בובליל: ואני חושב שצריך לפתור את הבעיה הזאת, כי העובדים הזרים האלו, ה-8,000 או ה-20,000 עובדים זרים שאנחנו מדברים עליהם, יכולים לגרור אחריהם קבלה של עשרות אלפי ישראלים נוספים לענף הבנייה, וזה דבר שייתן למשק הישראלי פוש מבחינת צמיחה וגם יקטין את האבטלה, בעיקר במגזרים החלשים במדינת ישראל.

<ניסים בובליל: וזה דבר שאנחנו יכולים לעשות באופן מיידי.

<ניסים בובליל: ואני מגיע לעוד ישיבה בכנסת ועוד ישיבה במקום אחר, ואנחנו עם לב נקי ועם ידיים נקיות רוצים לעשות את המקסימום האפשרי, ואני כל פעם נדהם שלא קורה שום דבר.

<ניסים בובליל: ואני מעריך שאנחנו ניפגש פה עוד שלושה חודשים, וזו הערכה שלי.

<ניסים בובליל: אז ייכנסו כמה בולגרים וזה מה שיקרה, והמצב ימשיך להיות כפי שהוא.

<ניסים בובליל: זה הערכה שלי, כל עוד לא תשתנה הגישה, שאנחנו מדברים על הסכמים בילטרליים, כי מי שהכניס את הנושא של ההסכמים הבילטרליים הבין ביום ההחלטה שלא ייכנסו עובדים.

מירי רגב: לפני כן היו עובדים מסין בלי הסכם בילטרלי?

<ניסים בובליל: כן.

<ניסים בובליל: לא רק מסין, מכל העולם.

מירי רגב: מכל העולם.

מירי רגב: אוקיי, תודה רבה לך.

מירי רגב: תיכף אחרי אלדד ניצן, נציג התאגידים, אני מבקשת התייחסות של התמ"ת וההסתדרות בעניין הכשרת הישראלים, איפה זה נמצא ולמה בעצם התהליך הזה לא נעשה מהר יותר.

מירי רגב: אלדד, בבקשה.

<אלדד ניצן: קודם כול, אני רוצה להודות לך, חברת הכנסת מירי רגב, על היסודיות ועל ההולכה הקבועה שאת דואגת לעניין הזה בצורה הכי מקצועית.

<אלדד ניצן: אני רוצה גם להגיד תודה למשרד ראש הממשלה שהחליט להירתם לעניין הזה, ואני חושב שמאז שהוא נכנס לסיפור, בעזרתם של מר ברקן ומר סעדון, אנחנו רואים באמת איזה תהליך רציונלי של כיוון להתיר את הסבך הזה.

<אלדד ניצן: ניסים בובליל דיבר דברי אלוהים חיים על כל המצב כמו שהוא.

<אלדד ניצן: אני מקווה שרק ההערכה האחרונה, באמת שלא נצטרך להיפגש פה בעוד שלושה חודשים כדי לדון עוד פעם.

<אלדד ניצן: הוא תאר את המצב המקצועי בצורה מאוד מאוד מדויקת.

<אלדד ניצן: לאמנון בן עמי, רק דבר אחד.

<אלדד ניצן: פני לשלום.

<אלדד ניצן: סך הכול גם ניסיתי להיפגש עם אדוני ולשבת אתו ולנסות בעבר לפתור את העניין.

<אלדד ניצן: היה עסוק, אני מקווה שגם אחרי הביומטרי שהוא הוביל את זה בהצלחה רבה, שאנחנו - - -

<אמנון בן עמי: הנה, מינו את קופי אנאן, את אמיר ברקן לגשר, אז הכול בסדר.

<אמנון בן עמי: מה שחשוב למצוא פתרון.

<אלדד ניצן: נכון מאוד, מר בן עמי, אני מסכים אתך במאת האחוזים, ואני גם אשמח לשבת ולראות גם את הדברים הלאה אחרי שנפתור את הבעיה הזאת.

<אלדד ניצן: צריך להבין דבר אחד.

<אלדד ניצן: הבעיה זה לא לספור ראשים, לא להביא ראשים.

<אלדד ניצן: להביא עוד בולגרים ועוד מולדבים, העיקר למלא את המכסה – זה לא הפתרון, כמו שמר בובליל ציין.

<אלדד ניצן: אחרי שהשוק האירופי, הרומנים שעבדו פה בעבר, הלכו לכיוון עבודה במערב אירופה, האלטרנטיבה הסינית באה לידי ביטוי, כי המחירים של העובדים הזרים עלו בצורה מאוד משמעותית, והקבלנים היו חייבים לייצר שיטת עבודה לעודד את אותם עובדים לעבוד על-פי שיטת בונוסים, לתגמל אותם בבונוסים כדי שייצרו תפוקה.

<אלדד ניצן: כי מחיר עובד זר, מ-25 שקלים עלה ל-56 ו-65 שקלים, בדיוק כמו שמר בובליל ציין.

<אלדד ניצן: העובדים הסינים ייצרו את האלטרנטיבה בזה שהם עובדים כקבוצות הומוגניות ויכולים לייצר תפוקות.

<אלדד ניצן: העובדים הבולגרים, שלא הגיעו בכלל מקצועיים לחלוטין, או כל עובדים אירופיים שמגיעים, מגיעים כאינדיבידואל וקשה לייצר איתם עבודה.

<אלדד ניצן: בגלל זה המנוף הוא לכיוון הסינים.

<אלדד ניצן: עכשיו, כמו שמר בובליל ציין, זה צריך לרוץ בצורה הרבה יותר אינטנסיבית, לקדם את ההסכם הבילטרלי עם הסינים.

<אלדד ניצן: המתווה הזה שמגובש היום ועומד לפתחו של המומחה שציין מר ברקן, אנחנו לא שלמים אתו בכלל, אנחנו חושבים שיש בו מבחינה מקצועית הרבה הרבה בעיות, יהיה קשה מאוד לייצר קבוצות הומוגניות.

<אלדד ניצן: אבל בגלל שצריך למצוא פתרון ולהפיס את דעתם של כל הגורמים אנחנו יכולים לחיות עם זה, העיקר שנוכל להשאיר את זכות הבחירה, שזו בעצם הנקודה הבסיסית מבחינת משרד ראש הממשלה, לגוף שבאמת אחראי מקצועית.

<אלדד ניצן: אנחנו נושאים היום באחריות המקצועית כלפי העובדים, אנחנו משלמים את האגרות, אנחנו משלמים את השכר.

<אלדד ניצן: אם הקבלן פולט את העובד, אנחנו אחראים לכל העלויות שלו.

<אלדד ניצן: המטרה זה רק לייצר מנגנון רציונלי ולהביא עובדים בצורה כזאת שהם יהיו מקצועיים.

<אלדד ניצן: גם משרד ראש הממשלה, אני רק רוצה לציין, לקח את הנושא הזה בצורה מאוד מאוד אינטנסיבית והזמין מחקר מקצועי יסודי מאוד לבדוק את הצרכים.

<אלדד ניצן: הגורמים המקצועיים ישבו אתנו, ישבו עם התאחדות הקבלנים, וגיבשו את הצרכים האמיתיים בענף – מה קשור לעובדים הזרים, למה העובדים הזרים בעצם תורמים, מה הם תורמים היום, מה הם צריכים, איזה ישויות צריך.

<אלדד ניצן: הם לקחו את זה בצורה מאוד מאוד אינטנסיבית, ואני מאוד מאוד פונה אליהם ומבקש שיעזרו באמת לקחת את הסיפור הזה ולגמור אותו.

<אלדד ניצן: אנחנו עומדים בפתחם של החגים בספטמבר, הסיפור הזה יכול להידחות, צריך לגמור את הדעה של המומחה.

<אלדד ניצן: את אמרת דברים מאוד מאוד נכונים, ובזה אני גם מסיים, אי-אפשר לסגור את מדינת ישראל.

<אלדד ניצן: מבריחים סחורות, מבריחים חומרים אסורים, אז נסגור את הטיסות מחו"ל?

<אלדד ניצן: יש דברים הגיוניים.

<אלדד ניצן: אי-אפשר לאטום.

<אלדד ניצן: אני שמעתי קבלנים ישרים, שעמדו ובחנו את העובדים בבולגריה, ודיברו אתי ואמרו: הציעו לנו השלטונות הבולגרים שוחד ועמלות כדי להביא עובדים בולגרים כאלה ואחרים, והם עמדו בפרץ ולא נרתמו לדברים האלה.

<אלדד ניצן: הבסיס של הפיתוי קיים בכל דבר.

<אלדד ניצן: צריך למצוא רציונל הגיוני שיכול להפיס מבחינה משפטית את הנושא של העמלות, אבל מצד שני צריך לגם לראות מה העדיפויות של מדינת ישראל, שיהיו פה דירות שירדו?

<אלדד ניצן: ואנחנו יודעים בוודאות שכניסתם של עובדים זרים בצורה אינטנסיבית יכולה להוריד את מחיר הדיור ב-7%.

<אלדד ניצן: ברגע שהסינים האלו שדיברנו עליהם שנמצאים היום בארץ, הם מאריכים את השהות שלהם מחוסר ברירה, כי לא הגיעו עובדים אחרים.

<אלדד ניצן: הם היום הבסיס של העבודה המקצועית.

<אלדד ניצן: אבל ברגע שיגיעו עובדים מקצועיים אחרים, שיכולים לעבוד בשיטה של קבוצות מקצועיות, אנחנו שמחים שהעובדים האלה ילכו לביתם חזרה, הם כבר שבע ושמונה שנים, יגיעו עובדים חדשים, מיד המחיר בשוק ירד בצורה דרמטית מ-400 ומשהו שקל למטר ל-295 עד 300.

<אלדד ניצן: זו ירידה עצומה בתקורת כוח אדם, שמביאה אוטומטית לירידה במחיר הדירה.

<אלדד ניצן: ופה משרד ראש הממשלה צריך לראות את הבסיס, ומשרד המשפטים צריך לראות את הלוגיקה בעניין הזה ולראות את סדרי העדיפויות.

<אלדד ניצן: ואם מונח לפתחו כבר מתווה שאף אחד לא שלם אתו לחלוטין בקטע המקצועי, אבל הוא יכול בתיקונים קלים כאלה או אחרים או יותר, לעשות איזה רווחה לכולם, אז בוא נזדרז ונגמור את זה, שמר ניסים בובליל לא יגיד: עוד שלושה חודשים, כמו שהוא אמר, עוד פעם נשב פה.

<אלדד ניצן: והבקשה האחרונה אלייך, חברת הכנסת מירי רגב, כמו שאת עושה את זה בצורה מקצועית ונחושה, אני מבקש ממך לעקוב אחרי העניין הזה ולזמן עוד ישיבה, אפילו אם צריך בפגרה, כדי לראות איפה אנחנו עומדים בעניין הזה.

מירי רגב: אל תדאג.

<ניסים בובליל: מירי, אני רוצה רק נתון אחד להשלים, כי יש איזושהי תחושה שהיא מאוד לא נוחה לי.

<ניסים בובליל: בענף הבנייה והתשתית עובדים כ-220,00 איש.

<ניסים בובליל: אנחנו מדברים על 8,000, שיש רק 4,500, 5,000 או 6,000, שנבין את הפרופורציות.

<ניסים בובליל: הענף הזה מעסיק כ-220,000 עובדים ישראלים.

מירי רגב: צריך להמשיך עם זה.

<ניסים בובליל: רק צריך להבן את הפרופורציות.

<ניסים בובליל: יש מי שבונה את הארץ - - -

מירי רגב: ברור, ונמשיך לבנות אותה, בכל חלקיה.

מירי רגב: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

מירי רגב: לאחר מכן מויאל, יושב-ראש הסתדרות עובדי הבניין, ולאחר מכן נציגת התמ"ת.

מירי רגב: דב חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה רבה, גברתי יושבת-הראש.

דב חנין: אני חושב שזה דיון מאוד חשוב.

דב חנין: אני מצטרף לחלוטין לאלה שאמרו שבתחום הזה חייבים לעשות שינוי גישה מאוד מאוד רדיקלי, רק ששינוי הגישה שלי הולך לכיוון אחר.

דב חנין: אני חושב, גברתי יושבת-הראש, אנחנו עדים פעם נוספת למצב שבו במדינת ישראל יד ימין לא יודעת מה יד שמאל עושה ולהיפך.

דב חנין: כל יד פועלת בנפרד, כאילו שאנחנו שתי מערכות נבדלות ושונות, וכל אחת מתמודדת עם מישור אחר של המציאות והחיים שלנו כאילו שהדברים מנותקים זה מזה.

דב חנין: אז מצד אחד אני לגמרי מבין את התאחדות בוני הארץ, אני חושב שהם צודקים.

דב חנין: אני קראתי את הניתוחים, אני חושב שהבעיה קיימת – חסרים עובדים, חסרים עובדים ללא ספק בתחום הבנייה.

דב חנין: אני גם מקבל לחלוטין את הגישה שאומרת שצריך לעודד ישראלים לעבוד בתחום הזה.

דב חנין: זה תחום שצריך לעודד בו ישראלים לעבוד, אבל כרגע הישראלים לא נותנים מענה לכל הצרכים שקיימים, ואנחנו רוצים להוריד את מחירי הדירות ולכן אנחנו צריכים עוד עובדים שיעסקו בתחום.

דב חנין: אלא מאי?

דב חנין: יש לנו המון אנשים שהם פוטנציאל לדבר הזה.

דב חנין: בשכונות דרום תל-אביב, גברתי יושבת-הראש, יש 50,000 איש שאין להם מה לעשות.

מירי רגב: נכון, נכשיר את השרץ.

דב חנין: אני לא יודע את מה נכשיר, אבל האנשים האלה שנמצאים שם היום נמצאים במציאות שהיא קטסטרופלית, קטסטרופלית לשכונות שבהן הם גרים.

דב חנין: מורחים אותנו פה בוועדה, גברתי יושבת-הראש, אני זוכר את הדיון האחרון שהיה שאת העלית את השאלה, מה קורה עם מתקני הכליאה.

מירי רגב: יש לנו דיון מיד אחרי זה על נושא מסתננים.

מירי רגב: זה ברצף.

דב חנין: כן, אני רק אומר במשפט.

דב חנין: ואז אמרו לך: כן כן, הנה כבר שולחים, ולמחרת קראנו בעיתון שסוגרים את מתקן הכליאה הכי גדול שתוכנן בנגב.

דב חנין: אז יש פה אנשים שככל שהם נמצאים פה, והם עדיין נמצאים פה, אפשר להכשיר אותם וצריך להכשיר אותם לבצע את העבודות הרטובות, לתת להם תוכנית הכשרה, לחתום איתם על הסכמים מותנים בזמן, ליצור איזושהי מסגרת זמן קונקרטית שבה הם עובדים, לאפשר להם לעבוד ולאפשר להם לעבוד במה שהחברה הישראלית צריכה, לבצע את ההכשרה המקצועית הזאת.

דב חנין: כל עוד הם נמצאים כאן שיעבדו בזה, וכשהם יוכלו לחזור או אפשר יהיה להחזיר אותם למקומות מוצאם או לארצות אחרות – יחזירו אותם, אבל בינתיים בארץ הם יבצעו את מה שהחברה הישראלית צריכה.

דב חנין: אני חושב שזה שאנחנו לא עושים את, זו פשוט טרגדיה ושגיאה ממעלה ראשונה.

מירי רגב: מאה אחוז.

<ניסים בובליל: גברתי יושבת-הראש, אני רציתי להתייחס רק בקצרה, ברשותך.

מירי רגב: תתייחס.

מירי רגב: גם אני אגיד כמה מילים על זה, ואמנון.

<ניסים בובליל: מדברים פה על הכשרה של סודנים.

<ניסים בובליל: ואני אמרתי, שאנחנו רוצים להכשיר ישראלים והרגולטור לא מאפשר לנו.

<ניסים בובליל: יש לנו ישראלים שרוצים לעבוד בענף הבנייה.

<ניסים בובליל: צריך לרדת מהסיסמאות שישראלים לא רוצים לעבוד בענף.

<ניסים בובליל: הישראלים רוצים מאוד לעבוד בענף.

<ניסים בובליל: תאפשרו להם ללמוד את הענף, להכשיר אותם והם יבואו לעבוד.

<ניסים בובליל: הרבה יותר קל להכשיר בדואים מהנגב, ערבים מהצפון, חיילים משוחררים.

מירי רגב: ברור.

מירי רגב: בני עירך קודמים.

דב חנין: מה הכשל כרגע?

דב חנין: למה זה לא – איפה המחסומים?

מירי רגב: תיכף נבקש מהגורמים הרלוונטיים להסביר את זה.

<ניסים בובליל: אני הסברתי קודם שהרגולטור לא מאפשר לנו, מעמיד תנאי סף כאלו לכניסת תחילת ההכשרה שאנחנו לא יכולים לעמוד בהם.

דב חנין: מה תנאי הסף לתחילת הכשרה לישראלים?

מירי רגב: הוא אמר, הוא אמר את זה עכשיו.

<ניסים בובליל: אני נתתי דוגמה, שאנחנו מדברים על הכשרה של מנהלי עבודה, שהתנאי סף הוא חמש שנים ניסיון כטפסן 5.

דב חנין: אבל נניח לעבודה רטובה - - -

<ניסים בובליל: עבודה רטובה, אדוני חבר הכנסת, היא עבודה מאוד מתוחכמת ומאוד משוכללת, שצריך לעבור קורסים של בטיחות, של מקצוענות.

דב חנין: ומה מונע את זה?

<ניסים בובליל: אנחנו מלמדים היום קבוצה של 300 ישראלים בסך הכול, כי זה התקציב שלנו ואנחנו לא יכולים להגדיל את המספר, ידבר פה איציק מויאל, יושב-ראש הסתדרות פועלי הבניין והעץ על מספרים אחרים לגמרי אם לא הייתה – מה שמגביל אותנו להכשיר את הישראלים זה בעצם הכשרה מקצועית ותקציבים.

מירי רגב: מאה אחוז.

מירי רגב: תודה רבה, בובליל.

<ניסים בובליל: אבל יש רצון רב.

<ניסים בובליל: פרסמנו מודעה בעיתון, עם תנאים מסוימים, עד 9,000 שקלים לחודש לעובד ישראלי שיתמיד במשך שלוש שנים.

<ניסים בובליל: עצרנו את הפרסומים, כי קיבלנו שטף של בקשות שידענו שאנחנו לא יכולים לעמוד בזה.

<ניסים בובליל: אז את הסיסמאות האלה, שישראלים לא רוצים לעבוד בבניין - - -

דב חנין: אז למה לא עושים את זה?

<ניסים בובליל: אני לא יודע.

מירי רגב: אז הנה, אז תיכף נטפל בזה.

מירי רגב: אמנון, בבקשה.

<אמנון בן עמי: כן, אני רוצה להתייחס לסוגיה הזו.

<אמנון בן עמי: הסוגיה של המסתננים, כמדינת ישראל אנחנו עובדים על הוצאת המסתננים ממדינת ישראל.

<אמנון בן עמי: אי-אפשר מצד אחד לנסות לשלב אותם בעבודה עם הכשרה לטווח ארוך, אני מצטרף לדברים של ניסים בובליל בעניין הזה, אנחנו עובדים מול מדינות שלישיות ובאמצעים אחרים, כי המקום של המסתננים הוא לא בישראל.

<אמנון בן עמי: כל שילוב שלהם בעבודה גם נותן פרס למי שמגיע בצורה לא חוקית לישראל וגם מנציח השתקעות פה.

<אמנון בן עמי: ניגע רק בנקודה נוספת.

<אמנון בן עמי: אני מזכיר שממשלת ישראל אישרה בשנה האחרונה תוספת אלפי פלסטינים לענף הבניין.

מירי רגב: מאה אחוז.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: מויאל, בבקשה, יושב-ראש אגף עובדי בניין ועץ בהסתדרות, ולאחר מכן התמ"ת.

<יצחק מויאל: קודם כול, לגבי הנושא של העסקה של העובדים הזרים, אני חוזר על מה שאמרתי בישיבה הקודמת: אני חושב שהמתווה שהמדינה תטפל בזה, כי הנזקים מטעם האיגודים המקצועיים בעולם והממשלות לגבי כל מה שקרה עם העסקה של העובדים, עם כל העמלות, יצרה נזקים מאוד קשים למדינה, ואני אישית יודע את זה מהאיגודים המקצועיים.

<יצחק מויאל: לכן ההמלצה של להמשיך לעשות את המיונים על-ידי המדינה זה דבר שאנחנו תומכים בו.

<יצחק מויאל: עכשיו, אמרתי גם בישיבה הקודמת, שאני חושב שצריך להקים ועדת חקירה, למה לא מכשירים ישראלים.

<יצחק מויאל: ואם נמצא פה נציג משרד ראש הממשלה, אני הייתי מאוד רוצה שבעניין העובדים הזרים, מיד ראש הממשלה נרתם לטפל.

<יצחק מויאל: כבר שבעה חודשים אנחנו מנסים לחתום על הסכם, גברתי יושבת-ראש הוועדה, להכשרת 1,000 ישראלים שמחכים להתחיל לעבוד בענף הבניין.

מירי רגב: אז איפה הבעיה?

<יצחק מויאל: אני אסביר.

<יצחק מויאל: לוח הסיווג של העסקת העובדים הישראלים צריך לעבור מן העולם ולעשות שינוי מאוד גדול.

<יצחק מויאל: כשפרסמנו, ההסתדרות והתאחדות בוני הארץ, ואני רוצה לברך אותה על הצעד הזה, באו אלינו המון ישראלים, ואי-אפשר להכניס עובד לעבודה מסוכנת בלי שיקבל את ההכשרה המינימלית, ויש אלפי ישראלים שמוכנים לעבוד.

דב חנין: זה לא יאומן, זה פשוט לא יאומן.

מירי רגב: טוב שאנחנו עושים דיון על עובדים – אה, דב חנין?

<יצחק מויאל: לא יאומן, אבל בוא אני אגיד לך עכשיו: נציגי התמ"ת פה, יש מתווה להסכם, יש תקציב של 40,000,000 שקל להכשיר 1,000 ישראלים שיחליפו את העובדים הזרים, וזה תקוע במשרד המשפטים של התמ"ת למעלה מחמישה חודשים.

מירי רגב: אה, יפה.

מירי רגב: יש הרבה עבודה כנראה בתמ"ת.

<יצחק מויאל: אם חותמים מחר על ההסכם שהמתווה שלו הוא להכשיר 1,000 ישראלים שמוכנים לעבוד במקצועות שדרושים להם בענף הבניין, ייכנסו מיד.

<יצחק מויאל: אז אם נמצא פה נציג משרד ראש הממשלה, אולי תקדמו את הסוגיה הזאת?

מירי רגב: תיכף תיכף הוא יקבל עבודה.

מירי רגב: אם אמיר חשב שהוא בא לטפל בבנייה רק בקטע של חצאים ממנה, הוא טועה.

מירי רגב: בנייה צריך להתייחס לזה מערכתית.

מירי רגב: זאת הבעיה, לכן אנחנו נמצאים בלי עובדים ועם דירות כל כך יקרות.

מירי רגב: אז כדאי שמישהו יתעורר פה במדינה הזאת.

<יצחק מויאל: עכשיו, הלוואי על עובד ישראלי לקבל שכר כזה גבוה.

מירי רגב: בטח, אם הסינים פה הם בלעדיים, איך הם לא יקבלו כזה שכר.

<יצחק מויאל: לכן אני אומר:

<יצחק מויאל: עשינו גם ככה במקביל הסכם, כדי שיקרא לישראלים, עשינו הסכם ענפי, מעודכן, חדש, שמשווה את כל הזכויות.

<יצחק מויאל: יש בעיה קשה: חסר למעלה מ-2,000 מהנדסים והנדסאי בניין, שלהכשיר אותם, ואני רוצה שתדעו וחשוב שחברי הוועדה ונציגי הממשלה נמצאים פה, אין אפילו בית-ספר אחד, וזה מה שקשה לשמוע, שיכשיר את הישראלים.

<יצחק מויאל: אין בתי-ספר, אין מדריכים, הסילבוס מ-1993.

דב חנין: לא יאומן.

<יצחק מויאל: כל מקצועות ענף הבנייה או מקצועות הלואו-טק, ממשלת ישראל לא מקדמת אותם, וזו הסיבה שחסרים אנשי מקצוע בארץ.

<יצחק מויאל: ואם רוצים להקים ועדת חקירה, במקום לדון על החזקת עובדים זרים, בואו תקדמו את העניין, איך מטפלים, כי העובדים בענף הבניין הישראלים מוכנים להגיע ולעבוד.

<יצחק מויאל: ואני אומר את זה באחריות, כי יש למעלה מאלפי עובדים שממתינים.

<יצחק מויאל: חסרים 2,000 מנהלי עבודה.

<ניסים בובליל: 3,000.

<יצחק מויאל: 3,000.

<יצחק מויאל: להיות רופא, אפשר לעשות את הסטאז' כבר מהשנה הראשונה, להיות מנהל עבודה צריך להיות חמש שנים ותק.

מירי רגב: אנחנו צריכים לסיים את הדיון, ואני עוד רוצה לשמוע את התמ"ת.

<יצחק מויאל: יש הצעות שהצענו, הנחנו אותן, גם ההסתדרות, עמדת ההסתדרות ובוני הארץ, להקטין את תקופת הניסיון למנהלי העבודה בחוק ההסדרים הקרוב.

מירי רגב: טוב, אנחנו נעשה על זה דיון נפרד.

<יצחק מויאל: עכשיו, דבר אחרון לגבי הנושא של העובדים הזרים.

<יצחק מויאל: עמדת ההסתדרות היא שלא רוצים שיהיו עובדים זרים בארץ בכלל.

<יצחק מויאל: אבל עד שיימצא פתרון להעסקת עובדים ישראלים, אנחנו בעד לעודד, כי זה מוזיל את מחירי הבניין.

מירי רגב: כן?

מירי רגב: לא ראיתי שזה הוזיל את מחירי הבניין, העובדים הזרים הסינים.

<יצחק מויאל: אבל הבעיה שכבר שנתיים לא משחררים את - - -

מירי רגב: אז לא להגיד דברים שהם לא נכונים.

מירי רגב: זה לא מוזיל את מחירי הדיור.

מירי רגב: תמ"ת, בבקשה, תציגי את עצמך.

<איריס מעיין: עורכת-דין איריס מעיין, אני ממונה על זכויות עובדים זרים בעבודה במשרד התמ"ת.

<איריס מעיין: תחום העיסוק שלי איננו הכשרה מקצועית, אם כי אני עובדת תחת מיכל צוק שהיא המשנה למנכ"ל על תחום תעסוקה.

<איריס מעיין: למיטב ידיעתי, כשאני יושבת בישיבות בתפקיד שלי כממונה על זכויות עובדים זרים, כשאני יושבת בישיבות שקשורות בהכשרת עובדי בניין, אני מבינה שהמכשול הוא מכשול תקציבי באמת, כפי שהעלו כאן, וצריך יהיה לדבר על זה, אבל אני לא בטוחה - - -

מירי רגב: מה תקציבי?

מירי רגב: יש כאן בעיה בירוקרטית שלכם – חמש שנים ניסיון.

<איריס מעיין: אני בטוחה שזאת לא התשובה המלאה והכוללת לשאלה בעניין הכשרה מקצועית, ואני אפנה אל הממונה על תעסוקה כדי שתפנה לראש אגף הכשרה מקצועית.

מירי רגב: זאת הבעיה, שעד שהוא פונה וזה פונה ועבודת מטה וזה פונה, בסוף האזרחים קונים דירה - - -

<איריס מעיין: אני לא ראש אגף הכשרה מקצועית ואני לא עוסקת בתחום ואין לי על זה תשובה.

מירי רגב: מאה אחוז.

מירי רגב: לא, את צודקת, את לא היית אמורה לתת תשובה לעניין הזה.

<איריס מעיין: ומאוד לא אחראי שאני אתן תשובה שאני לא יודעת.

מירי רגב: מאה אחוז, את צודקת.

מירי רגב: האמת היא שבעניין הזה את צודקת.

<איריס מעיין: אז זה לעניין ההכשרה המקצועית.

<איריס מעיין: אני חושבת שהעניין הזה אפשר יהיה לקדם אותו היום לנוכח כל הנושא של הכשרה מקצועית שכן מקבל קידום, אחרי חוק התקציבים החדש ומה שעומד מאחוריו.

<איריס מעיין: לעניין העובדים הזרים, אני חוזרת על מה שאמנון אמר, אני יושבת אתו בצוות הבין-משרדי ולכן הדברים גם באים - - -

מירי רגב: זה מקובל על כל המשרדים?

<איריס מעיין: מקובלים עלי.

<איריס מעיין: אנחנו כן חושבים שצריך, כמו שנאמר פה, להישען גם על עובדים שיותר קרובים למשק הישראלי, היינו עובדים מהמגזר הערבי בתוך אוכלוסיית ישראל, או עובדים פלסטינים, שיש לנו לדעתי יותר אינטרס להעסיק אותם מאשר עובדים שמגיעים מחוץ למדינת ישראל ולא מהשטחים הפלסטינים.

<איריס מעיין: צריך לחשוב גם על העניין הזה.

<איריס מעיין: ובאמת צריך לחשוב, גם כשעורכים כל מיני תוכניות לאיזון האינטרסים שפה משחקים, וזה באמת בסופו של דבר כששוק כלכלי עובד, וגם אם הוא שוק ליברלי או ניאו-ליברלי, מה שמשחק פה זה אינטרסים.

מירי רגב: יש אינטרס אחד עכשיו של הציבור הישראלי, שיקנה דירות במחיר מוזל.

מירי רגב: זה אינטרס שבודקים אותו?

מירי רגב: מעניין מישהו?

<איריס מעיין: העניין הוא לא רק שימכרו לנו דירות במחיר מוזל אלא שגם יהיה פה מי שיוכל לקנות בהכנסה שהוא מקבל מעבודתו את הדירות האלה, שגם אם אנחנו נוריד אותן ב-20%, עדיין לא תהיה לו הכנסה כדי לקנות אותן.

מירי רגב: מאה אחוז.

מירי רגב: בוא נוריד קודם כול את מחירי הדירות, ואז נדבר - - -

<איריס מעיין: אז גם על זה צריך לחשוב.

מירי רגב: מאה אחוז.

<איריס מעיין: וצריך גם לחשוב על זה ששכר הוא תלוי ותק.

<איריס מעיין: אז אם יש פה למשל עובדים סינים שנמצאים פה 20 שנה.

מירי רגב: יש פה שבע שנים.

<איריס מעיין: ואלה לא העובדים שעוסקים בעבודות הרטובות.

<איריס מעיין: ואת זה אני אומרת מהניסיון בשולחן שלי על המשרד שלי, אלא מי שמנהל אותם ומנהל את בוני הארץ, ומנהל את כולנו פה וזה הראיסים שלהם.

<איריס מעיין: אז שאף אחד לא יספר לי שיש עובד סיני שעומד במקום שלו ונשאר ולא נוטש, משום שהסינים האלה נוטשים כל יום בבוקר לאן שהראיסים שלהם אומרים להם לעבוד, וזה מה שמעלה את התעריף, משום שהראיס הוא זה שקובע כמה ישלמו תמורת העובדים שלו, ואם זה לא מוצא חן בעיניו שאתה באמצע יציקה ואתה צריך את העובד, אז הוא יגיד לך: אני לא נמצא פה מחר בבוקר וגם לא עשרת העובדים שלי שעושים לך פה יציקה.

מירי רגב: בושה וחרפה.

מירי רגב: מדינה שמנוהלת על-ידי סינים.

<אלדד ניצן: מה שהיא אומרת, אני רק חייב להתייחס.

מירי רגב: שנייה, תן לה בבקשה לסיים, היא אומרת פה דברים שחשוב לי לשמוע.

<איריס מעיין: ולכן כשאנחנו מביאים עובדים זרים, אנחנו צריכים לקחת בחשבון את כל האינטרסים שמשחקים פה, והאינטרס של הראיס הזה, יש לו הרבה מאוד אינטרסים כלכליים שמשמעותם כסף קשה, רובו כסף שחור, וקשה מאוד להוכיח את העניינים האלה.

<איריס מעיין: כשגברתי אומרת לנו: מצד אחד תבצעו רגולציה, מצד שני תבצעו אכיפה, זה מילים פשוטות, מאוד קשות ליישום.

<איריס מעיין: גם את העובדה הזאת צריך לשקלל לתוך התהליך.

<איריס מעיין: ולכן כשמשקללים את הכול לתוך התהליכים, אכן התהליך של הסכמים בילטרליים הוא כרגע, לפי מיטב הבנתי וההבנה שלי נשענת על כמות רצינית מאוד של ידע, התהליך הזה של הסכמים בילטרליים הוא התהליך הטוב ביותר.

<איריס מעיין: איך אנחנו נטייב אותו, זו כבר שאלה - -

<ניסים בובליל: שנתיים לא נכנס שום עובד.

דב חנין: התהליך הטוב ביותר הוא להשקיע בהכשרה של עובדים ישראלים.

מירי רגב: הוא תהליך כל כך טוב שאין לנו עובדים זרים, ובעבר שלא היו ההסכמים הבילטרליים מי שהיה אחראי על העובדים זה היה התאגיד.

מירי רגב: לא היית צריכה לאכוף את העובד הזר, היית צריכה לאכוף את התאגיד ובזה היית פותרת את הבעיה.

<איריס מעיין: אני לא חושבת שבעבר - - -

מירי רגב: אבל בסדר, זה מה שקורה כשאין חשיבה יצירתית מעבר לקופסה.

מירי רגב: אז עכשיו החלפנו את התאגידים בראיסים.

מירי רגב: בושה וחרפה שמדינה מנוהלת על-ידי ראיסים סינים.

מירי רגב: אני אומרת לך את זה חד-משמעית, אמנון, זה בושה וחרפה.

<אמנון בן עמי: מה זה את אומרת לי?

מירי רגב: אני אומרת לך, כי אתה אחראי על - - -

<אמנון בן עמי: חברת הכנסת רגב, בבקשה, אני לא אחראי על הראיסים, אחראים על הראיסים מי שמעסיק את הראיסים.

מירי רגב: כן, אבל בגלל שאין לו.

דב חנין: אתם מאפשרים את זה.

<אמנון בן עמי: הכול פה התהפך - -

מירי רגב: בגלל שאין פה עובדים אחרים - - -

<אמנון בן עמי: - - הכול פה התהפך.

<אמנון בן עמי: מי שבא לעשות סדר תוקפים אותו ומי שלא - - -

מירי רגב: לא, הסדר שעשיתם, שנתיים לא עשיתם סדר.

<אמנון בן עמי: לא נכנסו לפה עובדים, כי חצי שנה ממתינים 3,000 עובדים.

<אמנון בן עמי: ניסים בובליל היקר אמר בעצמו לפני חודש בדיון שהייתי, העובדים ממולדובה הם עובדים נהדרים, למה לא יצאו להביא אותם?

<אמנון בן עמי: הבולגרים מוינו על-ידי קבלנים, חלק מהם לא הוכשרו.

מירי רגב: אמנון, אני רוצה להגיד משהו, ופה המסר מועבר חד-משמעית למנכ"ל משרד ראש הממשלה ולשר הפנים ולשר התמ"ת, ואני מבקשת לסכם את זה.

מירי רגב: תראו, המצב שנמצא פה היום הוא מצב מגוחך.

דב חנין: הוא מצב עצוב.

מירי רגב: מדוע הוא מגוחך?

מירי רגב: פשוט אני לא יודעת אם לא לצחוק, אני לא יודעת כבר איך להגיב.

מירי רגב: מצד אחד אומרים: יש לנו משבר דיור במדינת ישראל, מצד שני לא מכשירים עובדים ישראלים לעבודה במדינת ישראל בנושאי בניין, מצד שלישי תוקעים את המהלך של העובדים הזרים בגלל דמי תיווך, ואין לנו דמי תיווך בגלל שחוששים מדמי תיווך אז יש לנו ראיס סיני.

מירי רגב: זה פשוט מדהים, זה כמו המסתנן שפגשנו לא מזמן בדרום תל-אביב.

מירי רגב: אז שאלו אותו: למה אתה לא גר בדרום תל-אביב?

מירי רגב: אז הוא אומר: לא, אני עובר למקום אחר, דרום תל-אביב זה רק לאנשים עניים.

מירי רגב: זה פשוט מדהים.

מירי רגב: אנחנו הבאנו אותו לדרום תל-אביב, הוא לא רוצה לגור בדרום תל-אביב.

מירי רגב: המצב הזה מחייב את משרד המשפטים לעבוד לא כפקידים, אף אחד לא יכול לעבוד פה כפקידים.

מירי רגב: כולם צריכים להבין שיש כאן מצוקה אמיתית של דיור במדינת ישראל.

מירי רגב: ואם אנחנו לא ניתן מענה לזה אז פשוט יהיה מצב בלתי אפשרי של הפיכה, ואני אומרת לכם את זה, אני מסתובבת בשטח, אני רואה את הכאבים של אנשים צעירים שלא מסוגלים לקנות פה דירה במדינה הזאת, וכולם צריכים להתעורר: פנים, משפטים, ראש ממשלה ותמ"ת.

מירי רגב: כולם צריכים להתעורר – לא, אין אצבע עכשיו, את האצבע אתה תבוא לדיון הבא שלי.

פניה קירשנבאום: איפה האוצר?

מירי רגב: והאוצר, כמובן.

מירי רגב: ושלא נדבר על משרד הבינוי והשיכון, יושב בשקט, מסתכל מהצד, אם אני הייתי שר הבינוי והשיכון הייתי הופכת את השולחן ארבע פעמים.

מירי רגב: אנחנו נמצאים במצב בלתי אפשרי מבחינת מצב הדיור במדינת ישראל.

מירי רגב: לא יכול להיות שבגלל דמי תיווך והסכמים בילטרליים לא מביאים לכאן עובדים, כדי שהכול יהיה מסודר.

מירי רגב: מדינת ישראל היא מדינת חוק.

מירי רגב: פתאום אנחנו נגד הפרטה.

מירי רגב: אז לא נפריט את הנמלים ולא נפריט את הרכבות, פתאום נגד הפרטה.

דב חנין: אני מקווה רק שהדבר הזה ייכנס לסיכום.

מירי רגב: הכול נכנס לסיכום.

מירי רגב: עכשיו זה הסיכום.

מירי רגב: מצד אחד התאגידים שיש להם אחריות, הם לא ממיינים, אבל יש להם אחריות על העובדים שהם לא מוכשרים לבנייה, ופתאום המדינה ממיינת.

מירי רגב: מה פתאום המדינה צריכה למיין?

מירי רגב: יש תאגידים, נעשה עליהם פיקוח ואכיפה, ובזה נגמר העניין.

מירי רגב: מי שסרח – יטופל.

מירי רגב: מה פתאום אמנון בן עמי, שיש לו 20,000 דברים להתעסק איתם, צריך ללכת עכשיו להיות אחראי על מיון של עובדים בבולגריה.

מירי רגב: ואחר כך להגיד לו על הראש: סליחה, העובדים בבולגריה הם לא מקצועיים.

מירי רגב: הוא אומר: מה אתם רוצים ממני?

מירי רגב: הקבלנים מיינו אותם.

מירי רגב: אבל הקבלנים אומרים: סליחה, אנחנו לא יכולים למיין לבד, אנחנו רוצים גם את התאגידים שנמיין ביחד, יותר אנשים שנמיין ביחד.

מירי רגב: ובסוף מה קורה?

מירי רגב: שהמהלך הזה תקוע אצל המדינה.

מירי רגב: המדינה לקחה אחריות על להביא עובדים ולא מסוגלת לעשות את זה.

מירי רגב: ואחר כך אומרת: התאגידים, הקבלנים מעלים אחרים.

מירי רגב: פה מי שאשם בכל המהלך הזה זה המדינה.

מירי רגב: מי במדינה?

מירי רגב: זה מחולק לפנים, זה מחולק לתמ"ת, זה מחולק לגורמים שנרדמו בשמירה.

פניה קירשנבאום: אוצר.

מירי רגב: והאוצר.

מירי רגב: אבל זה לא האוצר, אוצר לא מביא את ה - - -

פניה קירשנבאום: למה לא?

פניה קירשנבאום: זה הכסף של ה - - -

מירי רגב: פאינה, את יודעת שאני מכבדת אותך.

מירי רגב: אני אומרת לך: כנסי לעניין הזה ומהר.

מירי רגב: כנסו לעניין הזה ומהר.

מירי רגב: הנושא הזה הוא מצב בעייתי, שאם לא עשיתי דיון ומשרד ראש הממשלה לא נכנס לעניין, זה לא היה מגיע למצב הזה.

מירי רגב: אני אומרת לך שאתם לא צריכים להתעסק עם מיון של עובדים, יש לכם מספיק צרות, אני יודעת במה אמנון מתעסק.

מירי רגב: שאת המיון עובדים יעשו האנשים המיומנים לזה, התאגידים יחד עם הקבלנים.

מירי רגב: ומי שצריך לפקח עליהם בנושא דמי תיווך, שתהיה המדינה.

מירי רגב: לא יכול להיות מצב שאין לנו עובדים זרים מיומנים במדינת ישראל.

מירי רגב: בסוף יש לנו ראיסים סינים שקובעים את המחיר, ראיס סיני.

מירי רגב: ואני מודיעה לך, אמנון, צריך למנוע את ההישארות שלהם בארץ.

מירי רגב: צריך לעשות הכול שעד סוף החודש - -

<אלדד ניצן: יגיעו חדשים.

מירי רגב: - - יגיעו חדשים מסין.

מירי רגב: יגיעו עובדים חדשים, שלא יהיו להם ראיסים.

מירי רגב: זה לא יכול להיות מצב כזה.

<שי סומך: להיפך, בעולם הישן היו הראיסים.

<שי סומך: השיטה החדשה אמורה למנוע את הראיסים.

מירי רגב: אז תאשר את השיטה החדשה, תאשר אותה כבר.

מירי רגב: תאשר את השיטה.

מירי רגב: תקשיב, לא מעניין אותי מה היה, אותי מעניין מה יהיה.

מירי רגב: תאשר את השיטה החדשה.

<שי סומך: אנחנו בודקים את הנושא.

מירי רגב: אז תבדוק אותו יותר מהר.

מירי רגב: אני יודעת שיש מצב חירום, וכשהסורים על הגדרות הרמטכ"ל לא ישן בלילה.

מירי רגב: לא הפקיד, לא המח"ט, לא המג"ד – הרמטכ"ל לא ישן בלילה.

מירי רגב: אם יש מצב חירום של דיור אני רוצה ששרת המשפטים לא תישן בלילה, שתמצא לזה פתרון, ושר הבינוי והשיכון לא יישן בלילה, ושר הפנים שזה אחריותו לא יישן בלילה, וגם אני לא אשן בלילה.

מירי רגב: סליחה, יש כאן מצב חירום, ומי שלא ישן בלילה זה בסוף הציבור הישראלי.

מירי רגב: ולכן אני מבקשת ממך, אני גם נפגשת היום עם לוקר, שהמודל הזה יסוכם כמה שיותר מהר.

מירי רגב: שם לנו פה איום נורא גדול אמנון, שאין אישור ממשלה, אז נא להביא לאישור ממשלה, שיאשרו את המודל.

מירי רגב: בגלל דמי התיווך, הוא אומר שהממשלה החליטה על דמי תיווך, והוא עובד רק על פי החוק וזה בסדר, ולכן אני מאמינה שהמודל הזה יאושר על-ידי הממשלה.

מירי רגב: מודל שיאושר על-ידי הממשלה – זה ברור, כי לוקר מוביל אותו, אז לא לדאוג, החלטת ממשלה תשונה בהתאם.

<אמנון בן עמי: אנחנו נעשה מה שהממשלה תחליט.

מירי רגב: בדיוק.

מירי רגב: הדבר הנוסף, משרד החוץ צריך לזרז את העניין של הסינים.

מירי רגב: לא לחינם רציתי שיהיה פה אלקין, שיהיו פה אנשים שיוכלו לתת תשובות ברורות.

פניה קירשנבאום: הם בשביתה.

מירי רגב: כולם בשביתה.

<רחל אוברמן: כמו שאמרתי, זה לא ב - - - שלנו.

מירי רגב: משרד המשפטים, נא לאשר כמה שיותר מהר את המודל כדי שהמודל הזה יוכל לצאת לדרך כמה שיותר מהר.

מירי רגב: בנושא העובדים הזרים הסינים, ברגע שיאושר המודל אז מן הסתם הראיסים כנראה יצאו לפנסיה.

מירי רגב: אז אני מקווה שכך יהיה.

<אמנון בן עמי: יצאו, יגיעו חדשים.

מירי רגב: משרד רוה"מ, אני מבקשת להיכנס גם לכל סוגיית הכשרת הישראלים לבנייה.

מירי רגב: אני אדבר על זה עם לוקר.

מירי רגב: אנחנו נקיים דיון עם התמ"ת, עם מנכ"ל משרד התמ"ת, עם ההסתדרות - -

<יצחק מויאל: יש הסכם לחתימה שבעה חודשים.

מירי רגב: שנייה, מויאל, - - עם הקבלנים בעניין הכשרת ישראלים לטובת הבניין, עם שר השיכון והבינוי, שיבואו עם תוכנית, כיצד הבירוקרטיה לא הופכת להיות המטרה, אלא כיצד הבירוקרטיה הולכת לקראת המציאות שנמצאת כאן יחד עם משרד המשפטים.

<יצחק מויאל: גברתי, זה שר הכלכלה, זה לא משרד השיכון.

מירי רגב: אמרתי שר הכלכלה, אמרתי התמ"ת.

<יצחק מויאל: לא, אמרת: שר השיכון.

מירי רגב: גם.

<יצחק מויאל: יש הסכם לחתימה, היום אפשר להכשיר 1,000 ישראלים.

מירי רגב: אז אתה תעביר לי גם את ההסכם הזה, ואני מבקשת שיהיה דיון עם כל הגורמים.

מירי רגב: אנחנו נעשה את זה או במהלך הפגרה או מיד עם תחילת המושב הבא.

מירי רגב: אני חושבת שהמשפט המסכם זה המשפט שאמר אלדד: לא סופרים ראשים, אנחנו צריכים לספור אנשים שיודעים לעשות את התפקיד שלהם, כדי להביא למצב שמחירי הדיור במדינת ישראל ירדו.

מירי רגב: זו המטרה.

מירי רגב: ברגע שכל הפקידים יבינו שזאת המטרה, כולנו נפעל כדי להוריד את מחירי הדיור במדינת ישראל, ולא יתעסקו לי לא עם דמי תיווך ולא הסכם בילטרלי, ולא פקודה כזאת או אחרת והנחיה כזאת או אחרת.

מירי רגב: כולם צריכים לזכור שהלקוח שלנו הוא אחד: הציבור במדינת ישראל, שרוצה לקנות דיור ולהשכיר דיור במחיר סביר.

מירי רגב: וזה התפקיד של כל האנשים סביב השולחן הזה.

מירי רגב: אנחנו נקיים דיון מעקב על זה, אחד יהיה בפגרה ואחד יהיה בתחילת המושב.

מירי רגב: תודה רבה לכם.