ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 19, פרוטוקול מספר 65, 2013-07-24 09:00

עמרם מצנע: אנחנו רוצים להתחיל, ברשותכם.

עמרם מצנע: סדר היום: הממשלה תציג בתמציתיות את השינויים מהדיון הקודם, אנחנו נפתח את זה לדיון למי שרוצה להעיר, להוסיף, להפחית ואנחנו רוצים את הדיון הזה לצמצם לשעה בערך ולאחר מכן הוועדה תתחיל להצביע, מתוך כוונה לגמור כמובן היום את ההצבעות של הוועדה ולהעביר את זה בשבוע הבא למליאה לאישור לקריאה שנייה ושלישית.

עמרם מצנע: הדס, את מתחילה?

<הדס פרבר: כן.

<הדס פרבר: השינוי המרכזי לעומת הנוסח שעלה לאתר הוא הנושא של ההגדרות התאגידיות, כלומר ההגדרות של מה זה מו"ל קשור ורשת חנויות.

<הדס פרבר: עורכת הדין עדנה הראל ממשרד המשפטים תציג את זה.

<עדנה הראל: אני בקצרה אסביר, ברשותכם.

<עדנה הראל: ההגדרה הקודמת התייחסה למוציא לאור קשור שהוא בעל שליטה או בעל מניות.

<עדנה הראל: היו הערות בוועדה לעניין חוסר ספציפיקציה של בעלי מניות והעובדה שזה יכול לכלול גם בעלי מניות בודדים.

<עדנה הראל: בחנו שוב את ההגדרה והחלפנו בעל מניות בבעל השפעה ניכרת שהיא ההגדרה התאגידית שקיימת גם בהסדרים אחרים, שמדברת למעשה על מי שיש לו השפעה משמעותית בתאגיד.

<עדנה הראל: החזקה היא מ-25% מניות ומעלה, אבל אפשר גם מצב שיש פחות מ-25%, אם מתקיימים המבחנים המהותיים שבראשית ההגדרה.

<עדנה הראל: זה המבחן ליחסים בין מו"ל לבין חנות ספרים כך שנוצרת זיקת הקשר.

<עדנה הראל: גם חודד שזה בין מו"ל לבין רשת חנויות ספרים ולא כל חנות הופכת מו"ל למו"ל קשור בעל זכויות.

<עדנה הראל: עוד תיקון שנעשה זה בהגדרת רשת, כך שהסיפה שהייתה בלתי ברורה הובהרה.

<עדנה הראל: הכוונה היא ברשת לחנות שיש בה לפחות שבעה מקומות קבועים וגם אם היא מחזיקה או, שוב, בעלת השפעה ניכרת בתאגיד דומה, הם ייחשבו כרשת אחת ולא כשתי רשתות נפרדות.

עמרם מצנע: מה עוד, הדס?

<הדס פרבר: שני הנושאים המרכזיים של החוק, ואני בכוונה מתחילה מהם ולא לפי סדר הסעיפים, הוא ההורדה של סעיף 9.

<הדס פרבר: כיוון שהמדיניות העקבית שלנו היא שאין הגבלה על שיעור ההנחה שהמו"לים ייתנו לחנויות הספרים, אנחנו לא רואים מקום בשלב הזה להתערב בנושא הזה, הוחלט למחוק את סעיף 9.

<הדס פרבר: אנחנו כמובן ובמסגרת המעקב שלנו אחרי יישום חוק הספרים נבחן ונראה אם יש למחיקה הזאת השלכות שליליות ונשקול שוב את עמדתנו אחרי שנראה את יישום החוק בפועל.

<הדס פרבר: סעיף 11, סעיף שטחי המדף, חודד, אני מקווה, כמו שצריך.

<הדס פרבר: אם כי יש פה כמה נושאים ניסוחיים, החלוקה היא כזאת, יש שלוש אופציות חילופיות.

<הדס פרבר: חנות ספרים לא תקצה במקום ממכר קבוע אחד שטח תצוגה מועדף שעולה על אחד מעלה, כלל הכותרים של מוציא לאור יחיד, שאינו מו"ל קשור, 20%.

<הדס פרבר: בנוסח שהופץ כתוב 15%, הוחלט להעלות את זה ל-20%; כלל הכותרים של מוציאים לאור קשורים, שטח שעולה על 45%; כלל הכותרים של קבוצת מוציאים לאור, שטח העולה על 30%, בנוסח שהופץ כתוב עדיין 25% ובלבד שלשום מוציא לאור לא יוקצה יותר מאשר 15% מכלל השטח.

<הדס פרבר: ספר שיצא לאור על ידי קבוצת מוציאים לאור יחושב כאילו יצא לאור על ידי המוציא לאור הגדול מביניהם, וכל זה בשטח תצוגה מועדף לא יוקצה פחות מאשר שבעה מו"לים.

<הדס פרבר: ההגדרה של קבוצת מוציאים לאור.

<הדס פרבר: מוציאים לאור או מוציאים לאור ספרים יחד, ובלבד שצוינו על גבי הספר כמוציאים לאור.

<הדס פרבר: ולעניין זה ייחשב מוציא לאור כנכלל בקבוצה גם אם הוא הוציא חלק מהספרים לבדו.

<הדס פרבר: אני חוזרת לסעיפי ההגדרות, כמה חידודים קטנים, לאור ההערות שנשמעו בישיבות הקודמות.

<הדס פרבר: חנות ספרים הוצאה מההגדרה יחיד שמוציא לאור את ספרי עצמו.

<הדס פרבר: בהגדרת מהדורה ראשונה חודד העיקרון שאם ספר יוצא תחילה בגרסה אלקטרונית הוא נחשב כמהדורה ראשונה.

<הדס פרבר: אם יוצאת מהדורה מודפסת עד שנה אחרי הוצאת הגרסה האלקטרונית, היא תיחשב כמהדורה הראשונה.

<הדס פרבר: המונח תמלוגים הוחלף במונח תשלומים, זה כדי למנוע שאלות של זכויות יוצרים, והוחרג מסעיף 3, מסעיף התשלומים היום, מה שנקרא יצירה מוזמנת או יצירה שנעשתה בידי עובד או יצירה שנעשתה בידי קבלן במסגרת הסכם עם המזמין ואז המזמין הוא בעל זכויות היוצרים.

<הדס פרבר: סעיף הסיטונאות, דיברנו על זה בפעם הקודמת.

<הדס פרבר: מעבר לכך יש עוד כמה שינויים בסעיפי האכיפה.

<הדס פרבר: אני רוצה להגיע לסעיף תחילה, 45.

<הדס פרבר: כל הסעיפים האחרים הם סעיפים טכניים, אני לא רוצה להתעכב עליהם.

<הדס פרבר: תוקף החוק הוא שישה חודשים מיום פרסומו לשלוש שנים, הוראות סעיף 3, סעיף התמלוגים, תשלומים, יחולו על כל הסכם שנחתם בין מוציא לאור לסופר ישראלי מיום פרסומו של חוק זה, לגבי ספר שייצא לאור בתקופת תוקפו של חוק זה.

<הדס פרבר: הוראות סעיפים 3 עד 6, שאלה הסעיפים המהותיים של החוק, סעיף התמלוגים וקיבוע המחיר, יוסיפו לחול אף לאחר תום תקופת תוקפו של חוק זה על ספר שיצא לאור בתקופת תוקפו של חוק זה.

<הדס פרבר: כלומר ספר שיצא לאור לקראת תום שלוש השנים ייהנה מתקופת הגנה של שנה וחצי.

<ינון אלרועי: גברתי, ברשותך, אפשר לחזור על המספרים של סעיף 11, בבקשה.

<הדס פרבר: הם כמו בעותק שיש לך, פלוס 5%, כלומר 20% למו"ל בודד, 30% לקבוצת מו"לים.

<איריס בראל: גברתי, בסעיף של התלושים, גברתי, בסעיף 6, כמדומני שהייתה צריכה להיות הבהרה, כי גם למו"לים וגם לרשתות הספרים יש כוונה שייתנו לכבד תווים כמו תו הזהב או תווים כאלה.

<הדס פרבר: כתוב במפורש.

<איריס בראל: לא, אם אני אקרא יחד איתך - - -

<הדס פרבר: ייעודיים לחנות הספרים, או לרכישת ספרים.

<הדס פרבר: תו הזהב איננו ייעודי, לא לזה ולא לזה.

<איריס בראל: כן, אבל אני מפנה אותך לסיפה, גברתי, ושם כתוב 'חנות ספרים לא תסכים לכבד תלושי הנחה, אלא אם כן צוין עליהם כי הם אינם מיועדים' - - -

<מירב ישראלי: אבל יש הגדרה של תלושי הנחה.

<איריס בראל: אבל בשביל מה לעשות הגדרה על הגדרה, אם אפשר פה, גברתי, לתקן את זה?

<איריס בראל: 'ייעודיים' חסר.

<הדס פרבר: אפשר לתקן את זה בניסוח, אבל לא הייתה כוונה - - -

<מירב ישראלי: ברגע שאומרים הגדרה זו המשמעות שלה.

<איריס בראל: בסדר, אם תוסיפו את המילה 'ייעודיים', אז הכול פשוט יותר.

עמרם מצנע: הערות טכניות, אם יש, כמו ההערה של איריס.

<סיגל מרד אברג'יל: בסעיף 43(א) 'השר הממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות לביצועו', צריך להיות 'בהסכמת שר הכלכלה'.

<סיגל מרד אברג'יל: מוסכם על משרד התרבות, נפל פשוט מהנוסח.

עמרם מצנע: אני מבקש עכשיו את עורכת הדין מירב, היועצת המשפטית של הוועדה, לומר מספר דברים.

עמרם מצנע: עכשיו את רוצה?

<מירב ישראלי: לא, אני רוצה שהם יגמרו את הנוסח.

עמרם מצנע: אוקיי.

עמרם מצנע: אנחנו פותחים לדיון, אני מבקש מאוד לא לחזור על דברים שכבר נאמרו - - -

<קריאה: זה כמעט בלתי אפשרי.

עמרם מצנע: כדי שזו לא תהיה מהדורה חדשה, אתה אומר...

עמרם מצנע: אנחנו נעשה סיבוב.

עמרם מצנע: עורך דין תדמור, בבקשה.

<דוד תדמור: אדוני, אני מבקש להתייחס לשילוב בין הדברים שנשמעו כאן כרגע.

<דוד תדמור: סעיף ההגדרות החדש שהוסף לפה והשינויים שנעשו בחוק.

<דוד תדמור: אני רוצה להגיד בצורה הכי ברורה, זה מחטף חמור מאין כמוהו.

<דוד תדמור: לבוא ולשנות את האחוזים האלה שהם מלכתחילה בלתי תקינים לרמות שנאמרות פה, בכלל, תוך כדי השארת מגבלה של 45% על רשת ביחס למו"לים הקיימים שלה, שזה סעיף שכל כולו סעיף פרסונלי שמיועד רק לרשת אחת, והיא צומת ספרים ובעליה, זה דבר שלא יעלה על הדעת.

<דוד תדמור: האחוזים שננקבו כאן, מה משמעותם, אדוני?

<דוד תדמור: זה צעד נקמני, אנטי יזמי, לא מוצדק, לא מידתי ולא חוקתי.

<דוד תדמור: משום שמה קורה?

<דוד תדמור: הבעלים של הרשת, יש שתי רשתות היום שמחזיקות את רוב הזכויות בצומת ספרים, כל אחת מהן יכולה למכור 22.5% אבל הוצאה אחרת יכולה למכור 30% והוצאה בודדת 20%.

<הדס פרבר: לא למכור, להציג.

<דוד תדמור: סליחה, באמת, הערה מאוד מועילה, אני מודה.

<דוד תדמור: התוצאה היא לא אפשרית בכלל.

<דוד תדמור: מלכתחילה רמה של 45% היא לא סבירה, היא לא מידתית, היא נקמנית והיא לא תקינה.

<דוד תדמור: לשלב אותה עם מה שתואר כאן היום זה דבר חמור ביותר.

<דוד תדמור: אנחנו נתקלים כאן בבוקר הישיבה, כשאדוני רוצה להעלות את הדברים להצבעה עוד הבוקר בשורה של הוראות שמשפיעות בצורה קשה וחמורה על הזכויות הקנייניות של בעלי צומת ספרים, גם ברמת ההגדרות שהוצגו לנו כאן לראשונה, לא ראינו אותן, זה בלתי תקין לחלוטין, גם ברמת האחוזים שהוצגו כאן, שהמשמעות שלהם היא הפקעה חמורה של הזכויות של בעלי הרשת בצומת ספרים.

<דוד תדמור: אני לא מבין מדוע מישהו ירצה לתת את ידו למהלך כל כך שגוי ולא תקין.

<דוד תדמור: השילוב בין ההוראות האלה לבין הוראה נוספת, וזה הפער, כפי שנמצא בנוסח החדש, בין החנויות האינטרנטיות לבין רשתות הספרים, יביא לפגיעה קניינית, לא מידתית ולא סבירה לחלוטין ברשתות הספרים ובצומת ספרים בפרט, משום שעל פי ההצעה כאן חנות אינטרנטית, יכול מו"ל לקבוע לה מחיר אחר, היא עצמה יכולה לתת 15% הנחה, החנות הפיזית, ייקבע לה בהגדרה מחיר יותר גבוה והיא לא יכולה לתת הנחה.

<דוד תדמור: זאת אומרת שהספרים בחנות האינטרנטית יימכרו מלכתחילה בפער מחירים מאוד גדול מהחנות הפיזית.

<דוד תדמור: בהוראת חוק שאוסרת על החנות הפיזית להוריד מחירים יוצא שאת ההשקעה האדירה שיש ברשת הספרים הזו יהיה צריך במידה רבה להוריד לטמיון, אפילו במשמעותו המקורית כנראה של הביטוי הזה, משום שהחוק אוסר על מתן הנחות בחנות הפיזית, מתיר מתן הנחות בחנות האינטרנטית, מתיר מחיר שונה בחנות האינטרנטית, בלתי תקין לחלוטין.

<דוד תדמור: המשמעות תהיה פגיעה קשה ביותר ברשתות הספרים.

<דוד תדמור: אולי יש רשת אחת שלא אכפת לה, אולי יותר חשוב להוציא עין לרשת האחרת, אינני יודע, אבל התוצאה תהיה פגיעה קשה ביותר בהיקף המכירות של חנויות הספרים.

<דוד תדמור: תוסיף לזה, אדוני, את ההוראה שעל רשת אוסרת לתת הנחה למו"ל מוסדי של מעל 20%, מספר לא תקין, יפגע עוד פעם בעסקיה של הרשת הפיזית, ולזה להוסיף בצומת ספרים את האחוזים השערורייתיים שנשמעו כאן היום.

<דוד תדמור: אנחנו מתנגדים לכך חריפות, זה באמת דבר שהוא לא נתפס.

<דוד תדמור: לבוא בבוקר ההצבעה עם הגדרות בעלות חדשות, אחוזים חדשים, בצורה הזו?

<דוד תדמור: אדוני, זה דבר חמור.

<דוד תדמור: אני מבקש לקיים בזה דיון מסודר, גם בדרג המקצועי, משום שהשינויים כאן אינם טכניים.

<דוד תדמור: עכשיו, אדוני, אני מבקש להוסיף לזה עוד דבר.

<דוד תדמור: ההגדרה של מו"ל קשור למו"ל אחר, כפי שהיא כתובה כאן, גם היא לעג לרש, משום שהיא מותנית בכך שעל הספר ייכתב שיש שיתוף פעולה.

<דוד תדמור: אלה מה?

<דוד תדמור: שאת שיתוף הפעולה בין מו"לים אפשר לעשות גם בלי לכתוב על הספר, ואז הוצאה אחת גדולה תאגד תחת כנפיה כמה מו"לים שהיא רוצה, ההגדרה הזאת מגבילה אותה, זה לא הגבלה בכלל, אבל כאילו מגבילה אותה רק ל-30%, כאילו מגבילה אותה ל-30%, היא יכולה לעשות איזה הסכמי שיתוף פעולה שהיא רוצה עם איזה מו"ל אחר ולא לכתוב את זה על הספר.

<דוד תדמור: ממה נפשך?

<דוד תדמור: אפשר שעל ספר אחד ייכתב אני, על ספר אחר ייכתב אתה ובכל הספרים נעשה שיתוף ושום דבר לא ייספר, אבל הם ישווקו ביחד, ישונעו ביחד, משא ומתן יתקיים ביחד, התוצאה הסופית, אדוני, היא תוצאה מפלה, מקוממת, שוללת זכויות מאין כמוה, גרועה בהרבה מכל מה שהוצע עד עכשיו לוועדה.

<דוד תדמור: אני מבקש לקיים בזה דיון נפרד על כל המשמעויות של העניין הזה, על המשמעויות הקנייניות לעניין הזה, החוקתיות לעניין הזה, לפני שמתקיימות הצבעות.

<דוד תדמור: זה פשוט בלתי אפשרי.

<יורם רוז: לפי הצעת החוק הזאת, אל"ף, אני חושב שזה לא תקין שאנחנו לפני דקה קיבלנו רשימה של 15 תיקונים ואנחנו צריכים לבלוע אותם.

<יורם רוז: אנחנו אנשים שבודקים את הדברים והיינו אמורים לקבל את זה יום-יומיים לפני ולא שעה לפני שמצביעים.

<יורם רוז: זה נראה לי לא תקין וזה נראה לי גם לא רציני, כל הסיפור הזה.

<יורם רוז: מפציצים אותנו עכשיו באיזה 20 שינויים, ב-10, 15 שינויים, ואנחנו לא יודעים איך לאכול את זה בכלל.

<יורם רוז: אם ככה נהוג פה?

<יורם רוז: אני לא יודע, אבל זה לא נראה לי תקין כל הסיפור.

<יורם רוז: אבל אני אעבור לעצם ה-30%, מה קורה.

<יורם רוז: זאת אומרת שני מו"לים שימכרו בצומת ספרים יוכלו למכור עד 60%, שני מו"לים שהם לא בעלים, ושני מו"לים שהם בעלים יוכלו למכור עד 45%, יש בזה היגיון?

<יורם רוז: ששני מו"לים אחרים יוכלו למכור עד 60% אצלי ברשת ואני אוכל למכור עד 45%.

<יורם רוז: זו אפליה, זו נקמה?

<יורם רוז: לא יודע, מה זה?

<יורם רוז: מה זה הדבר הזה?

<דוד תדמור: אדוני, רק שכחתי דבר אחד, ברשותך.

<דוד תדמור: אני רוצה להפנות את תשומת לבו של יושב הראש, שהלשכה המשפטית של הכנסת הוציאה השוואה, שאני מניח שכולם קראו אותה, של הסדרת מחירי הספרים בעולם, וכל מה שאמרנו על מה שקורה בעולם לעומת מה שקורה בארץ, אישרה הלשכה המשפטית של הכנסת.

<דוד תדמור: היא אישרה שבשום מקום בעולם אין התערבות ביחסים בין המו"לים לרשתות הספרים, שנעשית כאן בצורה קשה, ובתיקונים האחרונים ברגל גסה.

<דוד תדמור: היא אישרה שבכל העולם אפשר לשנות את מחיר הספרים לצרכן במהלך תקופת ההגנה, אם המו"ל מעוניין בכך, בעוד שהחוק כאן מסיבה בלתי ברורה אוסר על כך.

<דוד תדמור: אפשר לשנות הסכמים בין מו"ל לחנות ספרים מתי שרוצים, למרות שהחוק כאן מגביל את זה בצורה חמורה.

<דוד תדמור: אפשר לתת הנחות בעולם במהלך תקופת ההגנה, גם אם מוגבלות.

<דוד תדמור: החוק כאן כמעט שולל את זה לחלוטין, וכל מערך האכיפה שמוקם כאן, שהוא קיצוני ביותר, לא קיים בכלל בחוץ לארץ.

<קריאה: בחו"ל לא קיים כל המצב הזה.

<דוד תדמור: כן, זו דעתכם.

<דוד תדמור: מי שהתהדר בנוצות החקיקה בחו"ל, כדי לנסות לתת הצדקה למה שקיים כאן הוצג היום על פי העובדות האמיתיות.

<דוד תדמור: הערה אחרונה, אדוני, לעניין סעיפי האכיפה.

<דוד תדמור: סעיפי האכיפה, כפי שקיימים, נוספה להם תקלה מהותית ביותר ואני מבקש לדון בה עוד פעם.

<דוד תדמור: התקלה הזאת במתכונת חוקים, כמו חוק ניירות ערך, או חוק הגבלים עסקיים, לבוא ולהטיל אחריות אישית על מנהלים בחוק בסעיפים האלה, שהם בצדק לא עונשיים.

<דוד תדמור: גם לזה לא צריך לתת יד, זה שילוב קיצוני ולא נחוץ ולא מידתי שבא בסך הכול להפוך את חייה של רשת ספרים, שקמה להתחרות במונופול, לבלתי אפשריים ולפגוע בקנייה.

<ירון סדן: רק דבר אחד לסיפה לדוח של מרכז המידע של הכנסת.

<קריאה: הלשכה המשפטית של הכנסת.

<ירון סדן: כנראה שקראנו דוחות שונים והספרות העולמית אומרת דברים אחרים - - -

<דוד תדמור: איזה דברים אחרים?

<דוד תדמור: יש איזה שהוא חוק בעולם ש - - - של רשת ספרים מו"לים - - -

<ירון סדן: סליחה, אני לא הפרעתי לך.

עמרם מצנע: לא הפריעו לך.

<דוד תדמור: בסדר, אבל זה כדי להגיד דברים לפרוטוקול שהם כלי ריק.

<דוד תדמור: הרי הדברים כתובים.

עמרם מצנע: אבל לא הפריעו לך לדבר.

עמרם מצנע: בבקשה, סדן.

<ירון סדן: לסעיף 11, הגדלת האחוזים היא בהחלט תורמת לריכוזיות לענף ומה שנעשה הבוקר, או אתמול בערב, היא בהחלט מגבירה את הריכוזיות ואנחנו רצינו הרי לברוח מהריכוזיות.

<ירון סדן: אנחנו הצענו למשפטנים תיקון אחד שלדעתי היה מסדיר את העניין והוא בסעיף 11(א)(1), להוציא את המילים 'שאינו מוציא לאור הקשור לחנות ספרים', כלומר ליצור פה בעצם שלוש קטגוריות, אחת לכל המו"לים מותר 15%, מו"לים שהם בעלים של רשת מותר בסך הכול לכולם ביחד 45% ואם היו מותירים בסעיף (3) את הקבוצות של המו"לים הקטנים אז המו"ל היחיד הגדול היה נשאר עם ה-15% והקטנים הנוספים עוד 10%.

<ירון סדן: זאת הייתה הכוונה המקורית, לדעתי, והיא הרבה יותר נכונה מבחינת השמירה או הפחתת הריכוזיות בענף.

עמרם מצנע: אז אתה אומר שבסעיף 11(א)(1) להשאיר על 15%?

<ירון סדן: ולהוציא את המילים 'שאינו מוציא לאור הקשור לחנות ספרים', כי זה צריך להיות על כל כולם, על כל מו"ל בודד 15%, אם יש לו מו"לים קטנים נוספים הוא יכול לקבל עוד 10% וסך הבעלים יכולים לקבל 45%.

<יעל הדס: אתה אומר 25%, 25% ידיעות אחרונות.

<ירון סדן: גם מודן 25, וגם אתם, אם יש לכם - - -

עמרם מצנע: ומה הערת על סעיף (3)?

<עודד מודן: אני לא יכול, הם 25% ו-25% זה 50%, ופה כתוב 45%, מאיפה נביא את ה-5%?

עמרם מצנע: מה הערת על סעיף (3)?

<ירון סדן: סעיף (3) להשאיר כמו שהוא היה, אבל עם 25%, לא עם 30%.

<רחלי אידלמן: לסעיף 11 אני רוצה לחזור ולומר שגם 45% וגם ה-25% למו"ל שיש לו מו"לים נוספים, זה לחלוטין מוגזם, כי בסך הכול לפי מצב הענף היום אין אף מו"ל שיש לו 10%, זאת אומרת לכנרת ולמודן ביחד, הם לא מגיעים ל-10% מהשוק, אז אני חושבת שפה מחלקים אחוזים מאוד גבוהים שבעצם ימנעו מכל המו"לים היותר קטנים שבכלל יראו את הספרים שלהם ואנחנו נגיע לאותו מצב שהיינו בעבר.

<עודד מודן: אז למה אנחנו יושבים פה בכלל אם אנחנו מוכרים בסך הכול 10%?

<עודד מודן: מה הפחד מצומת?

<עודד מודן: מה הפחד?

<עודד מודן: 10%?

<רחלי אידלמן: אנחנו מדברים על תצוגה בחנויות.

<רחלי אידלמן: לסעיף 4 בהגדרה של ספר, אני מציעה להוציא את המילים 'בעיקרם גם', כי אני חושבת שספר עיון שמיועד לציבור הרחב צריך להיות כפוף לחוק כמו כל ספר אחר.

<רחלי אידלמן: אז אם זה מקצועי ולא מיועד לציבור הרחב, בסדר, אבל לא ספר שמיועד לציבור הרחב.

<רחלי אידלמן: אז המילה 'בעיקרם גם' זה פתח לוויכוחים אינסופיים, האם זה כן בחוק, האם זה לא בחוק, לא ייצאו מזה.

<מירב ישראלי: בסדר.

<רחלי אידלמן: בסעיף 4(ד) כשעוברים לכריכה רכה, אז אני מבקשת לציין שגם הכריכה הרכה תהיה מוגנת על פי החוק.

<קריאה: מה פתאום, אם זה אותו תוכן?

<רחלי אידלמן: לא, אחרי שנה אתה תבקש רשות לעבור מכריכה קשה לכריכה רכה ואז אתה פטור מהחוק?

<רחלי אידלמן: זה לא יכול להיות, ה-18 חודש חייבים להישמר בכל מקרה.

<רחלי אידלמן: אני מבקשת שיכתבו את זה.

<מירב ישראלי: זה לא ברור האם זה מהתאריך המקורי או שנספר מחדש.

<רחלי אידלמן: כן.

<רחלי אידלמן: או שיספרו מחדש, אני מוכנה לזה גם.

<רחלי אידלמן: בסעיף 7(ה) אני חושבת שצריך או לבטל או להקטין את ההנחה בחנות מקוונת, כי זה פשוט מיותר.

<רחלי אידלמן: אם אנחנו רוצים שבישראל ייפתחו חנויות ספרים פרטיות חדשות, אז אנחנו לא צריכים להציב להם תחרות לפני שבכלל הם התחילו לעבוד.

<רחלי אידלמן: אני חושבת שההגבלה בחוק, גם בחנות וגם בחנות מקוונת, צריכה להיות אותו דבר.

<רחלי אידלמן: בסעיף 10 אני מבקשת להוסיף, המוכרים בחנויות שקיבלו עמלות לא קיבלו עמלות רק על זה שהם המליצו על מכירת ספרים, אלא הם קיבלו את העמלות על הספרים שנמכרו כתוצאה מההמלצה הזאת.

<רחלי אידלמן: אז אני מבקשת להוסיף 'המלצה ומכירה'.

<רחלי אידלמן: שלא יקבלו בונוסים על המלצה ומכירה של ספר של מוציא לאור מסוים.

<קריאה: אסור להם למכור.

לימור לבנת: לא, מותר להם לקבל בונוס על מכירות - - -

<רחלי אידלמן: על מכירות כלליות של החנות.

לימור לבנת: על מכירות כלליות מותר לקבל בונוס, לא על מכירה של ספר ספציפי.

<רחלי אידלמן: נכון, אז כאן כתוב רק על המלצה.

לימור לבנת: זה צריך להיות ברור שהם יכולים לקבל בהחלט בונוס על מכירות כלליות.

לימור לבנת: זאת כוונת המשורר.

<רחלי אידלמן: נכון, אבל כאן כתוב שאסור לתת בונוסים על מי שממליץ על ספרים של מו"ל מסוים, ובעצם הבונוסים ניתנים בפועל על המכירה של הספרים האלה.

<רחלי אידלמן: אז אני אומרת שההמלצה של מוכר בחנות צריכה להיות לפי מה שמוצא חן בעיניו, לפי מה שהקונים רוצים, לפי מה שהקונה מבקש שיתאימו לו, וגם המכירה צריכה לבוא בחשבון, לצורך העניין הזה, כי אחרת איך תמדדו את זה?

עמרם מצנע: כן.

<דוד תדמור: אדוני, אין משמעות למכירה בלי המלצה.

<דוד תדמור: מה זה אומר מכירה?

<דוד תדמור: הרי הבעיה מלכתחילה הייתה התזה שאם הוא ממליץ, ממליצים לו להמליץ, אז יש משהו לא תקין, עכשיו גם במשהו שהוא מוכר יש משהו לא תקין?

<דוד תדמור: אין גבול לדברים האלה.

<רחלי אידלמן: אבל הבונוסים, אם אדם קונה בעקבות המלצה שהבטיחו למוכר הטבה, אז הבונוס מחושב לו לפי המכירה בפועל שהייתה, לא רק לפי ההמלצה.

עמרם מצנע: אבל זה די מובן.

<דוד תדמור: זה לעקר סוג מסוים של ספרים מותך הבונוס הכללי, זה באמת מוגזם.

<רחלי אידלמן: לגבי סעיף 12 , בסעיף 11 כתוב שהוראות החוק יחולו רק על המקומות הקבועים של הרשת, ובעצם הלוא יש לרשתות גם דוכנים בשבוע הספר וגם בקניונים ואני לא מבינה למה כל הנושא של התצוגות לא צריך להתבטא גם בדוכנים בקניונים וגם בקניונים בשבוע הספר.

<ירון סדן: זה כתוב בהגדרה של חנות ספרים.

<ערן זמורה: אבל הוציאו את זה מההגדרה.

<רחלי אידלמן: אז אני נגד זה שבדוכנים יהיה מותר מה שרוצים, בעקבות שבוע הספר האחרון שהיו שלטים נהדרים שכללו את הלוגואים של כל המו"לים, כולל הספרים שלי, אבל הספרים שלי לא נכחו בהם.

<רחלי אידלמן: אז אני חושבת שההגבלות האלה של תצוגות וכל הדברים צריכות להיות גם בקניונים וגם בדוכנים.

<רחלי אידלמן: אותה הערה לגבי סעיף 21(1) ו-(2) אותה הערה, גם כן מדובר בדוכני מכירה בשבוע הספר ובקניונים.

<רחלי אידלמן: ובסעיף 38 אני חוזרת על ההצעה שלי, שבקושי שמעו בישיבה הקודמת, להוסיף לממונה, שהממונה ידון בפניות של הצדדים ובלבד שלא ייקבעו תנאים מקפחים בהנחה ובתנאי התשלום בהשוואה למה שהיה מוסכם בין הצדדים בעבר.

<יורם רוז: רק לעניין של הגדרה של חנות - - -

עמרם מצנע: רגע, רגע.

<יורם רוז: אף אחד כבר לא מבין מה קורה פה, אנחנו לא אותם עמודים.

עמרם מצנע: אני מבין, זה מספיק.

<יורם רוז: אתה מבין, אדוני היושב ראש?

<יורם רוז: אני לא.

<קריאה: אתה לא רוצה שיצביעו.

עמרם מצנע: רחלי, ב-38 מה היה?

<רחלי אידלמן: ב-38 כתוב ככה: 'חנות ספרים, מוציא לאור או רשת חנויות שהפרו הוראה מהוראות סעיפים 8 או 9 או התקשרו בהסכם הנחה שלא בהתאם להוראות סעיף 8, רשאי הממונה, לאחר התייעצות עם הממונה על ההגבלים ולאחר שמיעת הצדדים הנוגעים בדבר, לתת הוראות בדבר הצעדים שעליה לנקוט כדי למנוע את הפגיעה האמורה'.

<מירב ישראלי: האמת שאני לא בטוחה עד כמה הסעיף הזה, לאחר ירידת סעיף 9, אנחנו צריכים לבדוק - - - זה רק לגבי עצם כריתת האחוזים.

<מירב ישראלי: צריך לבדוק את המשמעות של הסעיף הזה מחדש, לדעתי.

<הדס פרבר: זה רק לגבי המועדים.

<מירב ישראלי: אז אני אומרת, השאלה אם צריך הוראות לגבי המועדים.

עמרם מצנע: אם 9 ירד אז נשאר סעיף ריק, או שהסעיפים כולם קופצים?

<מירב ישראלי: כן, לא שיניתי כדי לא לבלבל, אבל כן, ברור.

<איריס בראל: שני דברים, אחד, באמת צריך להבהיר האם בירידים אנחנו יכולים לעשות מה שאנחנו רוצים או לא, זה לא ברור.

<איריס בראל: אני מסכימה עם רחלי.

<איריס בראל: אנחנו עושים כ-80-90 ירידים בחודש, האם בחנות אני לא אוכל לתת הנחה או שטחי תצוגה ובירידים אני אוכל לשים רק את כנרת, למשל?

עמרם מצנע: ומה התשובה שלהם?

<הדס פרבר: כתוב במפורש שזה במקום ממכר קבוע.

<איריס בראל: יריד הוא לא קבוע.

<הדס פרבר: יריד הוא לא קבוע, כן, אבל אם אתם שמים דוכן בקניון על יד החנות שלכם - - -

<איריס בראל: ואם הוא 100 מטר מהחנות שלנו?

<איריס בראל: אני הבנתי מבחינה משפטית, ואני מתנצלת, אני לא משפטנית, אבל על פי חוות הדעת של עורכי הדין שלנו, בירידים אני יכולה לשים 100% מכנרת.

<איריס בראל: מה שאני רוצה.

<איריס בראל: ויש בזה איזה שהוא עיוות שאני לא חושבת שהתכוונתם לזה.

<דוד תדמור: אדוני, ניהול השטחים האלה שעליהם יש קנסות מופרזים גם כך הוא בלתי אפשרי, גם בחנות, לא כל שכן בדוכן.

<איריס בראל: דודי, אני לא סיימתי, בבקשה.

<איריס בראל: אז קודם כל אני חושבת שאתם צריכים לתקן את זה, לשנות את המילה 'קבוע' ואז זה פותר לכם את הבעיה.

<איריס בראל: אבל אני לא משפטנית.

<קריאה: אבל בדוכנים שמים שני שולחנות ואיך אפשר לנהל את זה.

<איריס בראל: אפשר לנהל כל דבר.

<הדס פרבר: אם זה במתחם של הקניון, שזה בעצם המשך של אותה חנות, זה חל עליו.

<הדס פרבר: אם זה - - -

<איריס בראל: זה לא לפי חוות הדעת, אבל אולי את יודעת יותר טוב.

<איריס בראל: אל תשכחי שבשבוע הספר, גברתי, רוב הדוכנים הם לאו דווקא בתוך הקניונים.

<הדס פרבר: סעיף 11 לא חל על הדוכנים בשבוע הספר.

<איריס בראל: אז אני מציעה שרק תהיה לזה התייחסות.

<רחלי אידלמן: אבל זה צריך לחול, כי זה לא יכול להיות שאם רשת מקבל זיכיון לעשות שבוע ספר בעיר מסוימת היא תחליט שהיא לוקחת רק חמישה מו"לים שמוצאים חן בעיניה ולא תשים את האחרים.

<איריס בראל: רבותיי, אין לי בעיה עם זה.

<איריס בראל: רחלי, את מפריעה לי.

<איריס בראל: דבר שני - - -

עמרם מצנע: רק שנייה, אני רוצה שנלבן את העניין הזה.

עמרם מצנע: הדס, יש פה בעיה, כדי שהניסוח המשפטי ייתן תשובה לשאלה שעולה פה.

עמרם מצנע: אם היא עולה עכשיו, תארו לעצמכם, בחדר ממוזג ו - - -

<איריס בראל: לדעתי היא לא נותנת תשובה, גברתי, ואם יש ספק, אז הוא בטח לא פועל לטובת ה - - -

עמרם מצנע: רגע, בסדר, איריס.

<הדס פרבר: יש פה ספקות לדברים שכתובים שחור על גבי לבן.

<הדס פרבר: התשובה מאוד ברורה.

<הדס פרבר: יכול להיות שהיא לא מוצאת חן פה בעיני חלק מהאנשים, אבל - - -

עמרם מצנע: לא, הוועדה רוצה להבין.

<הדס פרבר: כתוב במפורש בסעיף 11, 'חנות ספרים לא תקצה במקום ממכר קבוע אחד שטח תצוגה מועדף'.

<הדס פרבר: בסעיף 12 כתוב במפורש, הוראות סעיף 11 יחולו רק על מקומות הממכר הקבועים של הרשת.

<הדס פרבר: כלומר זה אומר שקודם כל מקומות זמניים כמו ירידי שבוע הספר אינם נכנסים לסעיף 11.

<הדס פרבר: השאלה לגבי הדוכנים בקניונים היא שאלה שהיא שאלה פרשנית.

<הדס פרבר: למיטב הבנתי הדוכנים בקניונים אינם אלא הארכה של החנות.

<מירב ישראלי: מה פתאום, זה לא צריך להיות הארכה של החנות.

<איריס בראל: הם גם לא בקניונים תמיד.

<הדס פרבר: זה קבוע, הם מוכרים שם כל יום.

<קריאה: מה זה מפריע לך, איריס?

<הדס פרבר: הם שם כל יום, אבל הם לא - - -

<מירב ישראלי: השאלה אם הם עושים את זה בקומה למעלה - - -

עמרם מצנע: הדס, אנחנו רוצים להוריד את המילה 'קבוע'.

עמרם מצנע: יש לך בעיה עם זה?

<הדס פרבר: לי אין בעיה עם זה, יש למשרד ה - - -

עמרם מצנע: למישהו יש בעיה?

<קריאה: אם אתה מוריד את הדוכן קבוע אתה מכניס את הירידים פנימה.

עמרם מצנע: אבל תבינו, לשבוע הספר יש סעיף מיוחד, זאת לא הבעיה.

צלי רשף: זה גם שבוע הספר.

צלי רשף: כמו שאמרת, חייבים להוריד את המילה 'קבוע', כי אחרת יצרת פה פרצה אדירה שמאפשרת ל - - -

עמרם מצנע: אני מסכים, אבל - - -

<סיגל מרד אברג'יל: לנו תהיה בעיה באכיפה.

צלי רשף: אנחנו נעזור לכם באכיפה, אל תדאגי.

<הדס פרבר: אבל לעניין ההערות שנשמעו על ידי עורך דין תדמור, אני חייבת לומר - - -

<איריס בראל: לא, גברתי, אני לא סיימתי, תרשי לי.

עמרם מצנע: כן, הם בינתיים בהתייעצות.

<איריס בראל: דבר שני, אני רוצה להבין משהו בנושא הסיטונות, אני אשמח שאת תבהירי לי.

<איריס בראל: אנחנו היום יכולים למכור 20% הנחה במכירה סיטונאית מעל 100 ספרים.

<איריס בראל: האם מו"ל יכול לתת כל הנחה שהוא רוצה?

<הדס פרבר: כן.

<איריס בראל: והאם את מבינה, לא את, את רק משפטנית פה, מנסחת, האם אתם מבינים שברשתות הספרים, מעבר לשכר הדירה שאנחנו נמשיך לשלם באותו גובה, לשכר עבודה, מעבר לזה שאחוז העסקאות יירד וגם סכום העסקה יירד, אתם גם לוקחים כמעט 20% או 25% ממחזור המכירות של רשתות הספרים וזה נראה תקין?

<איריס בראל: כי בסופו של דבר כמה שיש ויכוחים בין המו"לים לבין הרשתות, בלי הרשתות לא יהיו מכירות.

<איריס בראל: זה איזה שהוא עיוות שאני לא מצליחה להבין למה הוא נועד.

<יוג'ין קנדל: תראו, יש יתרון משמעותי לרשת קמעונאית במכירות סיטונאיות, מבחינת התפעול וכן הלאה, לכן יש יתרון ואנחנו לא רוצים להוציא את הספרים מתוך הרשימה של מתנות ושי שנותנים.

<יוג'ין קנדל: זאת הסיבה שנתנו הנחה גם לקמעונאים, אפשרית למכירות.

<יוג'ין קנדל: מצד שני, בגלל היתרון הזה אנחנו כן רוצים לעודד בשוק הזה תחרות בין מו"לים לקמעונאים.

<אברהם שומר: אבל זו לא תחרות, איזו תחרות זו?

<אברהם שומר: אתם יכולים למכור ב-80% הנחה ואנחנו לא? איפה התחרות?

<קריאה: הוא מוכר לך ב-80% הנחה.

<אברהם שומר: אלה תנאי תחרות?

<יוג'ין קנדל: לא, אני מקווה שהוא לא ימכור לך ב-80%, אני חושב שזאת לא הנחה סבירה, אבל זו תחרות, אם המו"ל צריך אותך כדי לעשות את זה כמתווך - - -

<אברהם שומר: אבל הוא לא ישתמש בי היום.

<אברהם שומר: בנוסח החוק הוא לא ישתמש בי יותר.

<יוג'ין קנדל: ישתמש אם זה כדאי לו.

<אברהם שומר: לא כדאי לו, הוא תמיד יעקוף אותי.

<יוג'ין קנדל: לא, הוא לא תמיד יעקוף אותך, כי אם יש ספרייה שרוצה חמישה ספרים ממו"ל, זה לא משנה איזה הנחה הוא ייתן לזה, הוא בשביל זה לא יתעסק עם ספרייה.

<אברהם שומר: ספרייה זה 5% מהמכירות המוסדיות.

<יוג'ין קנדל: הוא לא ייגש למכרז.

<יוג'ין קנדל: אותו דבר גם אם יש מבחר.

<יוג'ין קנדל: אם מישהו רוצה לקנות ספר של מו"ל ספציפי בכמות גדולה, אני לא בטוח שיש יתרון לקמעונאי באירוע הזה.

<דוד תדמור: אתה רק מחזק את המו"לים הגדולים.

<דוד תדמור: המו"לים הקטנים ייתקעו עם 20% הנחה דרך הרשתות, המו"לים הגדולים ייקחו במישרין.

<דוד תדמור: אתה רק מחזק את המו"לים הגדולים.

עמרם מצנע: אוקיי.

עמרם מצנע: איריס, את סיימת?

<איריס בראל: אני הבנתי, תודה.

צלי רשף: יש הערה משפטית שאנחנו חוזרים עליה, לדעתי מהישיבה הראשונה, לדעתי היא לא צריכה להיות שנויה פה במחלוקת ומשום מה היא לא מוצאת ביטוי בנוסח החוק וזה, שימו לב כרגע להגדרה של מוציא לאור.

צלי רשף: בעוד שהגדרות אחרות עוסקות בשאלה של חברות אחיות, חברות באותה שליטה, הרי בסופו של דבר אם מוציא לאור לא מוגדר באופן ברור, שזה כולל כל חברה וחברה בת, חברה נשלטת, חברה אחות, אז אני יכול להקים, ויש לי, אני בכתר מודיע שיש לי יותר מחברה אחת שבה אני מוציא לאור ספרים.

צלי רשף: אני אקבל לכל אחת מהחברות האלה, שגם לא נכנסת לקבוצת חברות, 15% ב - - -

<עדנה הראל: יש לך מענה לזה בהגדרת מוציא לאור קשור.

צלי רשף: אבל לא מוציא לאור קשור.

צלי רשף: מוציא לאור קשור עוסק בבעלות על חנות.

<עדנה הראל: בסוף ההגדרה של מוציא לאור קשור כתוב 'לעניין הגדרה זו מוציא לאור לרבות מי ששולט בתאגיד בשליטתו, תאגיד בשליטת מי מאלה', זה לא צריך להיות רק לעניין הגדרה זו, זו טעות.

<עדנה הראל: צריך להיות באופן כללי.

צלי רשף: אם אני מבין נכון, אני, בניסוח נכון, הייתי מגדיר מה זה מוציא לאור וקובע שמוציא לאור זה כל מי ש- - - זה חברה בת, זה חברה אחת, חברה - - -

<דוד תדמור: זה אותו דבר, יש כבר הגדרות.

<דוד תדמור: צלי, יש דף הגדרות חדש, הוא צריך לחול גם על מוציא לאור.

<דוד תדמור: אתה צודק.

צלי רשף: זה משהו שהוא לא במחלוקת פה מסביב לשולחן.

<דוד תדמור: אתה צודק.

צלי רשף: זו הגדרה משפטית נכונה.

<עדנה הראל: התוספת הזו התווספה רק - - - היא תועבר אל הגדרת מוציא לאור.

<עדנה הראל: יש בסוף הגדרת מוציא לאור קשור, 'לעניין הגדרה זו מוציא לאור, לרבות מי ששולט בתאגיד בשליטתו', הסיפה הזה יועבר אל מוציא לאור.

צלי רשף: וגם זה לא מספיק, כי זה לא רק מי ששולט בו ומי שבשליטתו.

צלי רשף: אני מדבר על חברה אחות.

צלי רשף: אני, צלי רשף, מקים עכשיו חמש חברות - - -

<עדנה הראל: 'או תאגיד שבשליטת מי מאלה', זה החברות - - -

צלי רשף: אבל אני לא מוציא לאור.

צלי רשף: אני, צלי רשף, לא מוציא לאור, אני מקים חמש חברות, כתר א', כתר ב', כתר ג', כתר ד', כל אחת - - -

<עדנה הראל: זה נכון.

<עדנה הראל: אני מסכימה איתך.

<עדנה הראל: אנחנו מתמודדים עם זה גם בעניינים אחרים, לכן 'או תאגיד שבשליטת מי מאלה' כולל את האחיות, כי זה תאגיד שבשליטת מי ששולט בו.

צלי רשף: אבל הוא צריך להיות מוציא לאור, השולט.

<עדנה הראל: לא, השולט במוציא לאור, הבן של השולט במוציא לאור.

<יפתח דקל: לסעיף 11(א)(1), שוב, חובה למחוק את אותן מילים שירון סדן הצביע עליהן, כי אחרת זה פשוט נותן יתרון לצד אחד ויוצר אפליה כנגד צד אחר.

<יפתח דקל: בקצרה הסעיף צריך להיות ככה: 'לכלל הכותרים של מוציא לאור אחד', 'שטח העולה על', זאת אומרת את כל המילים ש - - -

עמרם מצנע: ברור, רשמנו.

<יפתח דקל: זה הדבר האחד.

<יפתח דקל: והדבר השני, אנחנו צריכים לדבר פה על אחוזים יותר גדולים, מפני ששוב, ככל שאנחנו מסתכלים פה אנחנו רואים שנוצרות פה שתי קבוצות.

<יפתח דקל: קבוצה אחת של קבוצת המו"לים הקשורים שיכולים להגיע ל-45% ואחרי זה קבוצה אחרת שיכולה להגיע ל-40%, ל-30%, כולם רצו, אבל המו"ל האחד, אם הוא רוצה להתפתח, אין לו מקום להתפתח.

<יפתח דקל: יש קבוצה עכשיו בעצם שהקטנים יותר, או הבינוניים, אלה שחסומים.

<יפתח דקל: אם ככה 15% באמת נראה לא נכון ולא הוגן ואת זה צריך להגדיל ל-20%.

<קריאה: הגדילו.

<קריאה: הכי טוב בלי הגבלה וזהו.

<מרק עמוס: תיקון ראשון ובהגדרות של מהדורה ראשונה, כתוב שם 'אם לא חל שינוי' ואני מבקש להוסיף שינוי מהותי, שינוי בתוכן.

<מרק עמוס: זאת אומרת מתי זה נחשב למהדורה ראשונה.

<מרק עמוס: השינוי המהותי מגדיר את עוצמת השינוי כי אחרת יש פה פתח לשינויים קטנטנים שמחשיבים את זה כמהדורה ראשונה.

<מרק עמוס: זה דבר אחד.

<מרק עמוס: אם זה מתוקן, אז בהמשך, 'אף אם שונתה כריכתו', זה מיותר.

עמרם מצנע: יש לנו בעיה עם זה?

<מירב ישראלי: לא, להיפך.

<מירב ישראלי: לדעתי התיקון הזה עושה ההיפך ממה שאתה רוצה, כי אז אתה נכנס לשאלה האם התיקון בתוכן הוא מהותי או לא מהותי.

<מירב ישראלי: כאן הרעיון הוא שכל שינוי בתוכן, אם זה לא כריכה או תיקון טעות סופר, הוא שינוי.

<מירב ישראלי: אם אני מבינה נכון את ה - - -

<מרק עמוס: אבל זה לא נכון.

<מרק עמוס: למשל, אם מישהו הוציא ספר עיון והוא החליט שעובדות מסוימות, שזה לא תיקון דפוס, זה לא תיקון הגהה, עובדות מסוימות השתנו ואז זה נחשב למהדורה חדשה.

עמרם מצנע: זה תוכן.

<מרק עמוס: אבל זה לא נחשב ל - - - אתם יודעים מה יקרה?

<מרק עמוס: מה שיקרה זה שמשה ירצה לעקוף את החוק הזה, הוא בכל פעם יכניס ארבע שורות שינוי וזה ייחשב - - -

עמרם מצנע: לא, ההיפך.

עמרם מצנע: אם יכניסו 'מהותי' אז הוא יכניס כל פעם ארבע שורות ואז יגידו 'זה לא מהותי'.

עמרם מצנע: כאן כל שינוי בתוכן.

<מרק עמוס: שכל שינוי בתוכן?

<מרק עמוס: מצב הפוך, מצב שאני גיליתי טעות, לא הגהה, אלא טעות מדעית או איזה שהיא טעות ושיניתי את זה, זה אומר שאני מתחיל את תקופת ההגנה מחדש.

עמרם מצנע: טעות מדעית או טעות סופר, במקום 2000 כתבו 2002, זה לא - - -

<מרק עמוס: לא, אבל זה לא טעות סופר.

<מירב ישראלי: לא, הוא מדבר על משהו יותר מהותי.

<מרק עמוס: זה לגבי מהדורה.

<מרק עמוס: תיקון נוסף זה לגבי הגדרה של ספר.

<מרק עמוס: אני מבקש להבחין בין מה שמוגדר כאי-בוקס, שזה ספר אלקטרוני, לבין אפליקציה, שהיא אפליקציה שיש בה אלמנטים של מולטי מדיה, גם קטעי וידאו ואודיו.

<מרק עמוס: בייחוד בספרי ילדים, או באפליקציות לילדים, מאוד מקובל שהיום מציעים אפליקציות שהאפליקציות הן לא הגרסה המודפסת, לחלוטין לא, הסיפור עצמו הוא חלק מהמוצר, אבל יש שם גם הרבה אלמנטים נוספים שהם אלמנטים של וידאו, של אנימציה, של קול וכך הלאה, וזה לא צריך להיחשב לאי-בוק.

<מרק עמוס: זאת אומרת זה לא צריך להיות מוצר מוגן, כי הוא לא ספר, הוא לא אי-בוק.

<מרק עמוס: יש לזה מינוח, המינוח הוא אפליקציה או אפליקציית מולטי מדיה וזה צריך להיות מוחרג, וזה דבר שיילך ויתעצם.

<מרק עמוס: לגבי סעיף 3(ז) לגבי הנושא של החרגה של מה לא מחויב מבחינת תמלוגים.

<מרק עמוס: אני מבקש לתקן את המשפט האחרון, ב-3(ז).

<מרק עמוס: התיקון שאני מבקש זה שהבעלים של הזכות להוציא לאור את היצירה כספר לשם מכירתו באמצעות חנות ספרים הוא המזמין, הניסוח כרגע הוא שאו שהספר הוא יצירה שנוצרה לפי הזמנה, לפי סעיף 35 לחוק האמור, והוסכם בכתב, בין הסופר הישראלי למזמין, כי הבעלים הראשון של זכות היוצרים ביצירה הוא המזמין, וההבחנה היא שהיום בעצם כדי להחריג את זה אני בתור מזמין העבודה כופה על היוצר לוותר על כל זכויותיו.

<מרק עמוס: יש לו הרבה זכויות שלא קשורות לספרים.

<מרק עמוס: ברגע שהוא מעביר לי את הזכויות הראשוניות, הוא בעצם ויתר על כל זכויותיו ואני מניח שלא זאת הייתה כוונת המחוקק.

עמרם מצנע: על הספר המסוים הזה.

<מרק עמוס: לא, הוא מוותר על הכול.

<מירב ישראלי: זאת אפשרות שקיימת לפי חוק זכויות יוצרים.

<מירב ישראלי: הכוונה היא לשמור על הוראות זכויות יוצרים כמות שהן, לא לעשות משהו אחר, לכן גם שונה המונח תמלוגים לתשלומים, שזה תשלומים מכוח החוק.

<מירב ישראלי: כל ההוראות של חוק זכויות יוצרים ממשיכות לחול.

<מירב ישראלי: אתה לא רוצה לא לאפשר יותר חוזים כאלה לפי סעיף 35.

<מרק עמוס: לא, אבל זה לא נכון, כי פה כתוב שהוא צריך לוותר על זכויות היוצרים הראשוניות, כי הוא צריך לוותר על היותו הבעלים הראשון.

<מרק עמוס: זאת אומרת רק אם הוא מוותר על היותו בעלים הראשון - - -

<קריאה: אז כאן לכתוב שהוא מעביר לך את הזכות.

<מירב ישראלי: הכוונה היא להגיד שאין בחוק הזה כדי לגרוע בעצם מהוראות סעיף 35.

<מרק עמוס: אז פה זה מתנגש.

<מירב ישראלי: זו המשמעות.

<מירב ישראלי: אנחנו נבדוק את הניסוח, אבל זאת המשמעות.

<מרק עמוס: ויש עניין נוסף לגבי זכויות יוצרים.

<מרק עמוס: לפי חוק זכויות יוצרים יש אפשרות ליוצר למכור את הבעלות לצד ג', זה יכול להיות למו"ל, זה יכול להיות לצד ג' אחר.

עמרם מצנע: את הבעלות על הזכות?

<מרק עמוס: את הבעלות על הקניין שלו.

<מרק עמוס: ואם אומרים שאין סתירה, אז גם זה צריך להיות מוחרג.

<מירב ישראלי: החוק הזה לא מונע את זה, למיטב הבנתנו.

<מרק עמוס: הוא מונע.

<מרק עמוס: כתוב, אתה חייב לשלם תמלוגים כך וכך - - -

<מירב ישראלי: לא תמלוגים.

<מרק עמוס: כתוב, 'למעט המקרים', ואז ברגע שיש מנייה של המקרים, מקרה שלא מנוי פה, יבוא מי שיפרש ויגיד 'אם הוא לא מנוי פה אז הוא מוחרג'.

<מירב ישראלי: מישהו צריך לקבל את זה, השאלה מי.

<מירב ישראלי: השאלה מי מקבל את התשלומים.

<מרק עמוס: לא מי מקבל את התשלומים.

<מרק עמוס: היוצר החליט למכור את זה למו"ל, הוא החליט למכור את זכויותיו, לפי חוק זכויות יוצרים הוא רשאי ויכול, כי זה הקניין שלו, ואז יש פה סתירה.

<מירב ישראלי: שוב, זה נכון, אנחנו הערנו את זה גם כך, שהתשלומים האלה חייבים להיות משולמים.

<מרק עמוס: אז יש כן סתירה בין חוק זכויות היוצרים לבין החוק הזה.

<מירב ישראלי: לא, אבל זה תשלומים ולא תמלוגים.

<מירב ישראלי: זה תשלומים מכוח החוק.

<מירב ישראלי: זה לא תמלוגים לפי חוק זכויות היוצרים, בגלל זה השינוי של המינוח.

<מרק עמוס: אוקיי, הבנתי.

<מרק עמוס: סעיף נוסף.

<מרק עמוס: לא נפתרה הבעיה של תשומות ייצור בסעיף 4, סעיף קטן (ב) לגבי העניין שאסור לשנות את המחיר.

<מרק עמוס: אין פה שום מנגנון שמדבר על מה קורה במידה שתשומות המחיר משתנות, במידה ששער המטבע משתנה.

<מרק עמוס: אני ביקשתי בזמנו לשנות את זה ל'לא יוזיל', אבל יש אפשרות לייקר, במידה שבאמת התשומות משתנות.

<מרק עמוס: אז אין היום שום מנגנון שמתמודד עם זה.

<מירב ישראלי: זאת הערה מהותית.

עמרם מצנע: אז, הדס, זה נרשם?

<הדס פרבר: רשמתי, כן.

<הדס פרבר: סליחה, אני לא מקבלת את ההערה הזאת.

<הדס פרבר: רשמתי במובן של - - -

עמרם מצנע: אז רגע, בואי נחזור.

<מירב ישראלי: איך זה מתייחס להסכמי ההנחה?

<ינון אנגל: שמי ינון אנגל מ'ידיעות אחרונות'.

<ינון אנגל: אני מחליף את דוביק שבחו"ל.

עמרם מצנע: מחליף את דוביק שלא היה פה באף דיון.

<ינון אנגל: ברשות

<ינון אנגל: כם אני רוצה להתייחס לסעיף 11, לבקשות לשינויים ואולי הבהרות.

<ינון אנגל: אני מבין שה-15% הוגדל ל-20%, כי פה - - -

עמרם מצנע: עוד לא, אנחנו תיכף נראה.

<ינון אנגל: מה שקורה כרגע, אם אני משווה אותנו לצומת ספרים ועיני לא צרה בהם, אבל בין שני המו"לים של צומת ספרים אין בעצם הבחנה, 45% יכולים להתחלק בכל צורה שהם יחליטו ביניהם.

<ינון אנגל: אנחנו מבקשים לראות, במקרה של הוצאה שיש לה הוצאות נלוות, או לווייניות, או איך שנקרא לזה, שיראו אותנו כקבוצה אחת, ברגע שיש לוויינים.

<ינון אנגל: זאת אומרת כרגע בסעיף 11(3) כתוב 'ובלבד שלאף מוציא לאור לא יהיה יותר מ-', כתוב 15%, צריך להיות 20, אני מניח, לפי השינויים בהתחלה, לראות אותנו כקבוצה אחת.

<ינון אנגל: זאת אומרת שאם חלק מהמו"לים שקשורים איתנו לא פעילים ברבעון מסוים, שהאחוזים לא יילכו לאיבוד, אלא כמו שבין שתי ההוצאות של כנרת אין הבחנה בין שתיהן, אלא הן מקשה אחת, אני מבקש שגם כאן זה יהיה מקשה אחת.

<קריאה: לא, לא, לא.

עמרם מצנע: שנייה, תנו לו, הופעת ביכורים.

<ינון אנגל: בכל מקרה, אני חושב, היועצת המשפטית שומעת אותי - - -

<מירב ישראלי: ודאי.

<דוד תדמור: צריך להוסיף סעיף של הוצאה שהיא בבעלות עיתון, שהיא תקבל 60%.

<ינון אנגל: אני מוחה על הדבר הזה, זה בלתי אפשרי שעורך דין תדמור יתנהג בצורה כזו.

עמרם מצנע: רגע, מה קרה לך?

<ינון אנגל: אני מוחה.

<ינון אנגל: אני מתנצל על ההתפרצות שלי, אבל באמת - - -

<דוד תדמור: סליחה, אתה צודק, עיתון יומי בשפה העברית, טעות שלי.

<ינון אנגל: אוקיי, ולא חינמון.

עמרם מצנע: ינון, האם סיימת לדבר איתנו?

<ינון אנגל: הבקשה השנייה, אותו סעיף בהמשך, כתוב שאם ספר מוצא על ידי קבוצת מוציאים לאור, הוא נחשב על שם ההוצאה הגדולה.

<ינון אנגל: זאת אומרת לפי דעתי הסעיף הזה צריך להימחק ואני אסביר גם מדוע, כי אם יש לנו הוצאות נלוות שמוציאות 10%, זה בעצם מוריד את האחוזים של ההוצאה הראשית.

<ינון אנגל: זאת אומרת אם להוצאה הראשית יש 20% וכל ספר שמוצא נחשב על ההוצאה הגדולה, זה בעצם פוגע ב-20% הבסיסיים שלנו.

<ינון אנגל: אני לא חושב שזאת הייתה כוונת הרגולטור.

<קריאה: לכן צריך להוריד את האחוזים.

<עודד מודן: בפעם שעברה הוזכר משהו ופה זה לא קיבל ביטוי.

<עודד מודן: הוצאה לאור אחת שמפיצה ספרים של הוצאות אחרות, היא לא נכנסת בגדר - - - היא יכולה בעצם לקבל שטח לכל הוצאה.

<עודד מודן: ניקח את הדוגמה של הוצאת כתר, הם מפיצים וקשורים בהסכמי הפצה עם עוד חמש הוצאות אחרות, הנושא הזה, אם אנחנו משאירים את זה, לא מכלילים את זה, זה מביא למצב שיכולים לעשות הסכמי הפצה בסכומים דמיוניים שיכסו את האלמנט של שיתוף ביניהם.

<עודד מודן: זאת אומרת צריך להגדיר בפירוש, כל מי שמייצג כמה הוצאות נכנס לאותה קבוצה ואי אפשר לתת שטח לכל קבוצה בנפרד.

<יפתח דקל: זו הגדרה מגוחכת.

<יפתח דקל: סליחה, אני מכתר, אז במקרה הוזכר שמי.

<עודד מודן: שום דבר לא מגוחך כל כך.

<יפתח דקל: אנחנו מעניקים שירותי לוגיסטיקה, אין לנו עם המו"לים שאנחנו עושים, לא הסכמי שיתוף פעולה מו"ליים בשום חתך שהוא, אנחנו עושים את הסבלות ואת השינוע - - -

<עודד מודן: אז לך לא תהיה בעיה.

<יפתח דקל: מה הקשר בין זה לבין כל דבר אחר?

<יפתח דקל: נראה לי שההערה של עודד היא כלי בסך הכול בשביל לפורר את ההסכמה שנוצרה כאן סביב מו"לים קשורים.

<עודד מודן: אני מצטער לומר, מחר אני מבטיח לך חמישה הסכמי לוגיסטיקה בין מו"לים - - -

<יפתח דקל: אז תעשה, מצוין.

<יפתח דקל: תעשה.

<יפתח דקל: אתה מוזמן.

<עודד מודן: במקום לקבל את הרווח המו"לי אני מקבל אותו בהפצה, זה הכול.

<עודד מודן: אנחנו עושים את החוק ב - - -

<אברהם שומר: אני רק רוצה לחדד את סעיף 7(ה), ואם אנחנו באמת רוצים למנוע תחרות מחירים אנחנו מחזירים את זה בדרך האחורית, דרך אתרי האינטרנט, ובמיוחד שהעלו היום את ההנחה שוב ל-15% ואני חושב שכדאי לבטל הנחה גם באתרי האינטרנט, אז - - -

<קריאה: נכון, כן, כן.

<אברהם שומר: ואם כולם מסכימים איתי אז - - -

<איריס בראל: אם כולם מסכימים, אז מדוע לא לעשות את זה?

<איריס בראל: אם המו"לים מסכימים והרשתות הקמעונאיות מסכימות.

עמרם מצנע: להוריד בכלל את ההנחה?

<אברהם שומר: לבטל את ההנחה באינטרנט.

<אברהם שומר: אם אנחנו רוצים להגן על הספרים, אז בואו נגן עליהם.

<איריס בראל: חבר הכנסת מצנע, התשובה היא כן.

עמרם מצנע: יש מישהו שיש לו הערה אחרת על הסעיף הזה?

רות קלדרון: לא, לעניין של האינטרנט.

רות קלדרון: ברור שלכל אלה שאין להם חנות באינטרנט יש אינטרס שבאינטרנט לא תהיה הנחה.

<איריס בראל: לכולנו יש חנויות באינטרנט.

עמרם מצנע: עם כל הכבוד היא יכולה להביע את דעתה.

רות קלדרון: סליחה, בוקר טוב לכולם.

רות קלדרון: סליחה, אדוני היושב ראש, אני מברכת על החדר המלא ועל האכפתיות הגדולה לתרבות העברית, אני אומרת את זה לגמרי בתום לב ולא בציניות.

רות קלדרון: אני נורא מקווה שנגיע היום לחוק טוב שטוב לכל הענף ושלא נצטרך באמת לחשוב מחדש על כל העניין של בעלויות אנכיות, כמו שאני התחלתי לחשוש.

רות קלדרון: אני חושבת שלכתחילה זה יכול להיות חוק מצוין לכל הענף.

רות קלדרון: לגבי מה שנאמר על 'ידיעות', אני רוצה לומר שלמדתי מההוצאות הקטנות, שבגלל המצב שנוצר כאן בעשור האחרון הן נאלצו למצוא בית בתוך מקומות כמו 'ידיעות אחרונות' ואני לא הייתי מענישה את 'ידיעות אחרונות' בגלל זה, אלא האינטרס שלי כנציגת הציבור זה שיהיו יותר חנויות, גם חנויות קרקע, גם חנויות אינטרנט וגם חנויות קטנות, כדי שלנו הקוראים ולספר העברי, שזו טובת הילד, לתרבות העברית ולספר העברי, יהיו הרבה מקומות לפרוח.

רות קלדרון: אני מאמינה שמכך גם הרשתות הגדולות יפרחו, כי אתם מובילים את השוק ונותנים את הטון.

רות קלדרון: אין שום כוונה לפגוע בכם.

רות קלדרון: שתי הערות שלי.

רות קלדרון: אחת, זה לגבי הנחה באינטרנט.

רות קלדרון: ישנם מקומות חדשים, מסוג חדש, שאני אישית, אני מודה, עוד לא קונה ככה, זה דור שאני לא מכירה, אני צריכה חנות ומוכר ובן אדם שידבר איתי.

רות קלדרון: זה מבחינתי חלק מהשירות, החנות והמוכר והשיחה עם המוכר ולכן אני מעדיפה שהמוכר לא יתומרץ על בחירה מסוימת אלא על שיחה טובה ועשירה איתי.

רות קלדרון: אז ראשית אני רוצה להגיד שדעתי לפחות שההנחה על האינטרנט פותחת לנו חדר חדש של סוג של מסחר וזה טוב - - -

<אברהם שומר: זה טוב למה?

רות קלדרון: זה טוב לספר העברי, זה טוב לספרות העברית, זה טוב למפעל, לענף הוצאות הספרים בארץ הזאת.

<אברהם שומר: אבל החלטנו שאנחנו רוצים חוק לשמור על מחיר הספר, וזה בניגוד לחוק.

רות קלדרון: גם.

רות קלדרון: מחיר הספר וגם החיות והבריאות של הוצאות הספרים, זה אחד מהאינטרסים של - - -

<אברהם שומר: זה לא קשור לבריאות הספרים.

<אברהם שומר: הבעיה שהוצאות הספרים מתנגדות.

רות קלדרון: אני אומר רק את דעתי.

רות קלדרון: אחת, ההנחות לדעתי הן רעיון טוב.

רות קלדרון: ושתיים, לא הייתי מענישה את 'ידיעות אחרונות' בזה שהוא נותן חסות להוצאות הקטנות שאחרת היו נעלמות לעולמים.

עמרם מצנע: אף אחד לא מעניש את 'ידיעות אחרונות'.

<קריאה: בסוף השבוע יש כתבה עלייך ב'ידיעות'.

<קריאה: ..

עמרם מצנע: לסעיף הזה מישהו רוצה?

<דוד תדמור: כן, לסעיף הזה, אדוני.

<דוד תדמור: זה בסדר גמור לרצות שהאינטרנט יפרח, כולנו רוצים, ואין שום רע שיקומו אין סוף נקודות מכירה באינטרנט, אלא מה?

<דוד תדמור: כאשר קושרים את ידיו של האחד ומתירים לאחר לעשות פחות או יותר כרצונו נוצר חוסר שוויון, נוצרת אפליה שהיא לא תקינה.

<דוד תדמור: זה לא בגלל שהאינטרנט לא טוב, זה בגלל שאוסרים על החנויות הפיזיות לתת הנחה.

<דוד תדמור: השונות הזאת לא אפשרית.

<דוד תדמור: אז אחת משתיים, או שייתנו גם לפיזיות לתת הנחה, השקיעו בהם אין סוף כסף, עולה שכר דירה וכו', או שעל שניהם יאסרו.

<דוד תדמור: זה הכול.

<רחלי אידלמן: רק רציתי להגיד בקשר להערה של 'ידיעות אחרונות' - - -

עמרם מצנע: לא, בקשר לאינטרנט.

<רחלי אידלמן: בקשר לאינטרנט אני בעד שיהיה מחיר אותו דבר כמו בחנויות.

עמרם מצנע: אוקיי, אותן הנחות.

<רחלי אידלמן: בקשר להערה שאם ההוצאות הקטנות באותו חודש לא הוציאו ספר אז 'ידיעות אחרונות' יוכלו לנצל את השטח הזה בשביל לשים ספרים שלהם, אני מתנגדת לזה בכל תוקף.

<רחלי אידלמן: תזכרו שבמדינת ישראל יש 129 מו"לים היום וכולם רוצים להיות בתצוגה וכולם רוצים שיראו את הספרים שלהם ואני בטוחה שיש הרבה מו"לים שפה ושם יש להם ספר שגם ראוי להיות על השולחנות ולא ייתכן שפה יתפסו חזקות על שטחים על ידי כל מיני קומבינציות.

<פייר הרצל לביא: אני אולי מוגדר כמו"ל קטן והשאלה שלי לגבי סעיף 11(ה), יש לי גם אתר משלי באינטרנט ואמנם יש לי הסכם הפצה ישיר מול סטימצקי, אבל אני מוכר גם ספרים דרך האתר שלי, האם אני רשאי לתת הנחה או לא רשאי לתת הנחה?

<רחלי אידלמן: זה מה שאנחנו שואלים.

עמרם מצנע: מדברים על הסעיף הזה.

<פייר הרצל לביא: אז אני שואל, כי אני בעצם מו"ל שיש לו אתר - - -

<מירב ישראלי: כרגע 15%.

<פייר הרצל לביא: מצוין, אז אני בעד להשאיר את זה.

<פייר הרצל לביא: אני אסביר גם מדוע, משום שבחוק הזה, אני שלחתי לכבודו מכתב לפני יומיים בשם אגודת הסופרים העבריים, לא קיבלתי עדיין התייחסות, אתם לא נותנים פה בחוק הזה שום דעה לגבי המו"לים הקטנים או לגבי הסופרים עצמם.

<פייר הרצל לביא: כלומר החוק, בהגדרה שלו, הגנת הספרות והסופרים, אתם לא מתייחסים בכלל, לא לסופרים ולא לספרות.

עמרם מצנע: אוהו, וולקאם.

<פייר הרצל לביא: קראנו אותו בעיון, אין כמעט שום דבר שמקדם אותנו, המו"לים הקטנים שרוצים לפרוח ולהיות כמו המו"לים הגדולים.

<פייר הרצל לביא: אז אני אשמח גם לקבל את ההתייחסות למכתב הזה.

עמרם מצנע: אנחנו לקראת סיום הסיבוב, בבקשה.

<יורם רוז: אני רוצה להתייחס לסעיף 10 שהוא התגמול למוכר.

<יורם רוז: מירב ישראלי, בתאריך 5.11.12, טענה לגבי הסעיף הזה שהוא סעיף שפוגע בחופש העיסוק ובחופש הקניין.

<יורם רוז: היות שהסעיף לא השתנה, האם השתנתה הדעה של היועצת המשפטית?

<מירב ישראלי: לגבי הסעיף הזה, תגמול למוכר, מעולם לא טענתי שהוא לא חוקי.

<יורם רוז: הנה, אני מצטט פה, יש לי את הציטוט.

<מירב ישראלי: זו טעות בפרוטוקול, אם זה ככה.

<מירב ישראלי: אני מעולם לא טענתי את זה, תמיד אמרתי שזה נושא שגם יש בו היבט של הגנת צרכן וגם יש בו היבט של ההסדר הכולל בתוך החוק הזה, ואני חושבת שאפשר להגן עליו ואני יכולה גם להסביר את זה באופן יותר מפורט.

עמרם מצנע: טעות סופר.

<דוד תדמור: תהיה לכך הזדמנות, גברתי, לא צריך עכשיו.

<מירב ישראלי: אני בטוחה, אין לי ספק.

<יורם רוז: אני מוכן לצטט.

<יורם רוז: אז אני לא מבין, זו טעות שאז אמרת טעות?

<מירב ישראלי: אני לא יודעת, אני אבדוק את זה בפרוטוקול.

<מירב ישראלי: לגבי סעיף, זה היה 12, נדמה לי, נכון?

<יורם רוז: ב-5.11.2012.

<מירב ישראלי: אני מעולם לא טענתי ש - - -

<יורם רוז: בכל הדברים האלה יש התערבות ויש פגיעה בזכויות.

<מירב ישראלי: לא, אני אמרתי, 8, 9 - - -

<יורם רוז: ועל זה 'אני חושבת שאין מחלוקת'.

<מירב ישראלי: אני אמרתי 8, 9 ו-11 - - -

<קריאה: יורם, היא אמרה לך שהיא טעתה, נו.

עמרם מצנע: בסדר, נו, יורם, תודה רבה.

עמרם מצנע: שמענו, הבנו, מירב.

<אברהם שומר: אפשר שאלה לסדר?

<אברהם שומר: אם היום חוק עובר אפשר להמשיך להתכנס כל יום רביעי?

עמרם מצנע: אמרתי כבר פעם שתחסרו לי.

עמרם מצנע: דודי, המילה האחרונה.

<דוד תדמור: כן, אני רוצה רק באמת למקד שתי הערות עיקריות.

<דוד תדמור: האחת, בהינתן האחוזים הרשומים שבנוסח שהופץ, לא כל שכן האחוזים הגדולים יותר, המספר 45% לא יכול להישאר.

<דוד תדמור: שתיים, הגדרת מו"ל קשור כמו שהיא כתובה, שהיא מותנית ברישום על הספר, היא כל כך מחוררת ולא הגיונית, שכאילו לא נרשמה בכלל.

<דוד תדמור: אפשר לעשות אין ספור הסדרים שאינם רשומים על הספר, שהם הסדרי שיתוף פעולה לכל דבר ועניין.

<דוד תדמור: אתר 'ידיעות אחרונות', למשל, שיש בו תשע הוצאות רשומות כהוצאות שותפות, יוכל להמשיך לעשות בדיוק את מה שהוא עושה היום, על ספר אחד יירשם א', על ספר יירשם ב', על ספר שלישי יירשם ג', יש להם הסכם מלא של שיתוף פעולה.

<דוד תדמור: לא יכול להיות שזו כוונתכם.

עמרם מצנע: מה אתה מציע?

<דוד תדמור: אני מציע שההגדרה של מו"ל קשור בהקשר הזה - - -

<עדנה הראל: לא קשור, שותף.

<דוד תדמור: מול שותף, אם יש הסכם לשיתוף פעולה בהוצאה על ספר הוא נספר, פר ספר, ולכן - - -

עמרם מצנע: גם אם לא רשום.

<דוד תדמור: גם אם לא רשום, אם יש הסכם שיתוף פעולה בספר, הסכם שיתוף בזכויות, הסכם שיתוף על ההוצאה, גם אם זה לא רשום, זה חייב להיות כלול, צריך לשבת ולכתוב פה הגדרות.

<דוד תדמור: היועצים המשפטיים שעוסקים בכך מטעם המדינה אמונים על כתיבת הגדרות שאין בהן חורים, בבקשה שיעשו את זה גם כאן.

עמרם מצנע: ברור.

עמרם מצנע: הדס.

עמרם מצנע: הנקודה הזו, הקשבת?

עמרם מצנע: שאני אחזור על זה?

<הדס פרבר: יש כמה הערות על סעיף 11 - - -

עמרם מצנע: לא, נדמה לי שזה מה שהתכוונו, למו"ל שותף.

<עדנה הראל: רק על מנת שגם לפרוטוקול יהיה סדר.

<עדנה הראל: מו"ל קשור זה המו"לים שקשורים אל החנות, בזיקה תאגידית קבועה וזה לעניין שטחי המדף הרלוונטיים וכו'.

<עדנה הראל: זו לא ההערה של עורך דין תדמור, ולכן זה לא מתייחס לדף שבו הערות מו"ל קשור.

<עדנה הראל: ההערה מתייחסת להגדרת מו"ל שותף - - -

עמרם מצנע: שהוא שותף להוצאת ספר מסוים.

<עדנה הראל: כן, שותפות בין הוצאות שנשארות עצמאיות, הן לא קשורות תאגידית והם מוציאים לאור במשותף ספרים.

<עדנה הראל: אנחנו הבנו שיש רמות שונות של שיתוף, אפשר לטעון שיתוף לכאורה גם על שירותי שינוע, לא חשבנו ולא התכוונו להכניס שירותי שינוע, יש רמות שונות של שותפות.

<עדנה הראל: הכוונה הייתה לתפוס שותפות בהיבט של שיקול הדעת בהוצאת הספר, שיקול הדעת התרבותי, אותו שיקול דעת בא לידי ביטוי בזה שאנחנו מודיעים במשותף שהוצאנו את הספר, ולא במתן שירותי עריכה, או שירותי כריכה, או שירותי קניית נייר משותפים.

<עדנה הראל: מה שהתכוונו לתפוס זה את השירותים האלה, את שירותי שיקול הדעת התרבותי בהוצאה משותפת של ספר, שחשבנו שהוא בא לידי ביטוי מובהק ביותר על גבי הכריכה, על גבי ההודעה המשותפת של הוצאות על הוצאה משותפת.

<עדנה הראל: אין לי ויכוח שיכול להיות - - -

עמרם מצנע: שלא כותבים על הספר, אבל יש שיתוף.

<עדנה הראל: שיכול להיות שלא יכתבו על הספר ויהיה שיתוף מהסוג הזה.

<עדנה הראל: יש פה עוד שאלות שגם אם טוענים את הטיעון המהותי שטענתי ומגדירים אותו, עדיין יש צורך להוכיח אותו.

<דוד תדמור: יש חובת גילוי, כמו שמוטלת עלינו.

<דוד תדמור: שמי שעושה הסכם בשיתוף בזכויות בספר או שיתוף כזה, שיגלה, וזהו, זה ייספר.

<עדנה הראל: אני לא אמרתי שיתוף בזכויות בספר.

<דוד תדמור: אבל זה חלק מהעניין.

<עדנה הראל: אני לא בטוחה שתמיד שיתוף בזכויות בספר כולל - - -

<דוד תדמור: אבל אחרת המשמעות היא שאפשר באמת להוציא ספרים במשותף.

<דוד תדמור: את לא תופסת, לא את הלוגיסטיקה, לא את הכריכה, לא את ההגהה, לא כלום, וגם את לא תופסת את הזכויות.

<דוד תדמור: את בעצם לא תופסת כלום.

<דוד תדמור: הרישום על הספר הוא דקלרציה שאפשר גם בלעדיה.

<דוד תדמור: אפשר להתקזז בין ספרים, אפשר לעשות הסכמים בלי רישום על ספר, זה כאילו לא לומר דבר.

<דוד תדמור: לא זאת הכוונה, אם עושים סעיף של אחוזים שמסתמך על זה, חייבים להגדיר אותו בצורה שהיא הגיונית ולא פרוצה לכל דכפין.

עמרם מצנע: תודה, הנקודה שלך הובנה.

עמרם מצנע: עדנה.

<מירב ישראלי: כרגע ההגדרה היא באמת טכנית, לפי הציון על הכריכה.

<עדנה הראל: כרגע ההגדרה היא טכנית, היא לא מהותית.

עמרם מצנע: אנחנו התכוונו - - -

<דוד תדמור: שמשקיעים בספר במשותף.

<דוד תדמור: יכולה להיות השקעה, לאו דווקא בזכויות.

עמרם מצנע: חברים, אנחנו רוצים לבחון את התיקון הזה.

עמרם מצנע: אנחנו לא התכוונו שכאשר יש שיתוף כזה, יהיה לו סימון על הספר, כדי שנוכל להכניס אותו לאותה החרגה.

עמרם מצנע: הגיוני שגם אם אין סימון על הספר ויש אפשרות לעשות שיתוף, שזה יקבל פה ביטוי.

<דוד תדמור: או שיחייבו סימון על הספר, אם יש שיתוף.

עמרם מצנע: או לחייב סימון על הספר.

עמרם מצנע: נדמה לי שזה יותר נכון.

<הדס פרבר: אדוני, החובה לסמן על הספר היא מכוח חוקים אחרים, כלומר אני אגיד את זה בצורה הכי פשוטה, יש חובה לסמן לפי חוקי הגנת הצרכן מהיצרן.

<דוד תדמור: החובה הזאת לא חלה על מוציא ספרים.

<הדס פרבר: בסדר, ה - - -

<דוד תדמור: לא, זה לא פתרון.

<דוד תדמור: חוק הגנת הצרכן לא פותר את הבעיה.

עמרם מצנע: דודי, אבל אנחנו הבנו, שמענו ואנחנו נקבל החלטה.

<הדס פרבר: המטרה הייתה לתפוס אך ורק מצבים שבהם יש שיתוף פעולה בהוצאת הספר - - -

עמרם מצנע: אבל אחת מהשתיים, או שבאמת להחיל חובה לסמן - - -

<עדנה הראל: החובה לסמן, אז אחר כך אתה גם צריך לאכוף את החובה לסמן.

<עדנה הראל: אני חושבת שצריך ליצור - - -

עמרם מצנע: אז תצרו כלי אחר, שזה סימון וגילוי נאות של הסכם לגבי אותו ספר.

<מירב ישראלי: אבל שוב, זה שאנחנו רוצים לסמן, השאלה מה אנחנו מסמנים, מה זה שיתוף פעולה.

<מירב ישראלי: יש כל מיני סוגים של שיתוף פעולה.

<הדס פרבר: אבל אני רוצה רגע לחדד משהו, תסלחו לי.

<הדס פרבר: בסופו של דבר אני חושבת שאנחנו נטפלים פה לנקודה שהיא במידה מסוימת נטולת משמעות פרקטית, כי הרי ממה נפשך?

<הדס פרבר: אם אתם לא רוצים להציג את מי שזה לא יהיה, אל תציגו אותו.

<הדס פרבר: בסופו של דבר אין חובה להציג- - -

עמרם מצנע: זו לא הנקודה.

<יפתח דקל: אבל זה הולך הפוך, שמו"ל יכול לגלוש מעל ומעבר לכל האחוזים שלו, על ידי זה שהוא ייצור שיתופי פעולה, לא יכתוב את שמו, ואז הוא יכול גם להגיע לאותם 60% מקודם.

<יפתח דקל: זאת אומרת זה כלי - - -

<יוג'ין קנדל: יפתח, אבל גם אתה יכול לעשות את זה.

<יפתח דקל: אז בשביל מה עשינו את כל ה- - -

<יוג'ין קנדל: אבל זה לא מפלה אותך.

<יפתח דקל: אז בשביל מה עשינו את כל ההגדרות.

<יפתח דקל: אז זו דרך להקהות את החוק.

<יפתח דקל: בנינו פה סעיפים שלמים שאומרים 45%, 20%, 30%, זו דרך לעקוף את הכול ולעשות מהכול חוכא ואטלולא, ולכן חייבים ל - - -

עמרם מצנע: הנקודה הובנה, אנחנו נגיע לסעיף הזה ואנחנו נקבל עליו החלטה.

<הדס פרבר: יש כאן עוד נקודה שביקשו ממני להבהיר, שבסעיף 11 בעצם צריך למחוק את סעיף קטן (ב).

<הדס פרבר: בעצם אין לו משמעות כרגע איך שסעיף (א) מנוסח.

<קריאה: בהחלט נכון.

עמרם מצנע: אוקיי.

<מירב ישראלי: הדס, הרי אלה עניינים של ניסוח.

<מירב ישראלי: בואו תגידו את המהות.

<מירב ישראלי: המהות היא שכשיש מו"לים שקראנו להם קבוצת מוציאים לאור, זה כן נספר לפי הגדול במובן שהגדול, זה נספר לו ב-15%.

<יוג'ין קנדל: לא, זה לא נספר לו, זו בדיוק הנקודה.

<מירב ישראלי: ש-10% הנוספים הם למו"לים הקטנים.

<יוג'ין קנדל: לקטנים, לספרים המשותפים, אבל לכן זה לא נספר לגדול בתוך ה-20%.

<מירב ישראלי: אבל צריך להגיד את זה אחרת.

<יוג'ין קנדל: לכן זו הסיבה שאין צורך ל - - -

<דוד תדמור: אבל אחרת הוא יעקוף את ה-15% בשותפויות, הוא יהיה 80% בשותפות והם 20% ובעצם הוא יוציא את האחוז המרבי ולא - - - זאת המשמעות.

<מירב ישראלי: המשמעות היא, אם אני מבינה נכון, שבכל מקום שיש שותפות - - -

<דוד תדמור: סופרים את זה קודם כל לגדול, ואז הקטן פחות מוגבל.

<מירב ישראלי: לא, 10% על הקטנים, נכון?

<קריאה: זה מובטח שלא פחות מ-20% או 15%.

<קריאה: הוא לא יכול להיות יותר מ-15% - - -

<הדס פרבר: אבל ב-20% של המו"ל הגדול לא נכללים הקטנים.

<מירב ישראלי: צריך לראות - - -

<קריאה: הסעיף הזה מיותר, גם לטובתכם.

<קריאה: הוא לא מיותר, הסעיף ממש לא מיותר.

<קריאה: בוא נגיד, הוא לא יותר מיותר מיתרתו של סעיף 11.

עמרם מצנע: טוב, תודה רבה.

עמרם מצנע: אני מבקש מפרופ' יוג'ין קנדל לסכם את הדברים.

<יוג'ין קנדל: רבותיי, אני רוצה לחזור למשפט שאני אומר אותו, אני מרגיש כמו קאטו הזקן ואחרי שלוש וחצי שנים אני גם מרגיש את זה תרתי משמע.

<יוג'ין קנדל: אני חושב שאפשר לקעקע את החוק הזה, לא משנה מה אנחנו נכתוב פה, אפשר לפגוע בו, אפשר לנסות לפגוע אחד בשני, אם זה מה שאתם תרצו לעשות, אתם תצליחו.

<יוג'ין קנדל: אני מאוד לא ממליץ, כי אז אנחנו נבוא ונתחיל להוסיף עוד דברים, כי חברי הכנסת ידרשו את זה מאיתנו, שרת התרבות תדרוש את זה מאיתנו.

<יוג'ין קנדל: אני לא חושב שזה הרעיון.

<יוג'ין קנדל: לכן כדאי להתייחס לכל הדברים האלה כמגבלות מסוימות להתפרעויות ולא ככוונה שמו"ל כזה או אחר ימכור 20% או 45% וכן הלאה.

<יוג'ין קנדל: נקודה שנייה, אני חושב שבנושא מקומות זמניים, זאת בעיית האכיפה.

<יוג'ין קנדל: בעיית האכיפה, לא יכול להיות, יש פה בסופו של דבר משרד הכלכלה שצריך לאכוף את כל הדבר הזה, אנחנו לא יודעים איך לאכוף את זה, אם אנחנו חושבים שיש פה אפשרות בכל דוכן קטן, בכל מקום רנדומלי, שיוצב, לאכוף את זה, אנחנו לא חושבים שזה אפשרי ולכן חבל לכתוב בחוק דברים שהם לא ניתנים לאכיפה.

<יפתח דקל: זה לא דוכן קטן כש - - -

עמרם מצנע: אני מבקש לא להפריע.

עמרם מצנע: אנחנו בסיכומים, לא להפריע.

<יוג'ין קנדל: אני הבנתי, אני הקשבתי, אני מבין את הסוגיה, אנחנו נעקוב אחרי זה.

<יוג'ין קנדל: מצד שני, אנחנו נעקוב אחרי יריד הספרים ואנחנו נראה, אם תהיה הגזמה אנחנו נחזור ונתקן את זה.

צלי רשף: אבל, יוג'ין, רק הערה עקרונית בנקודה הזאת.

צלי רשף: הרי לא חייבים לאכוף 100%, אם אתה לא יכול לאכוף, עדיין החוק יכול להיות קיים ב - - -

<יוג'ין קנדל: לא, זו בדיוק הנקודה.

<יוג'ין קנדל: אם אני יודע מראש, אם משרד הכלכלה אומר לי מראש שהוא לא יודע לאכוף את זה, אני לא יכול - - -

<קריאה: אבל בשבוע הספר אלה מקומות ידועים.

<יוג'ין קנדל: עליית המחירים – אנחנו לא רוצים להכניס פה עוד יותר עודף של רגולציה.

<יוג'ין קנדל: אנחנו מבינים את הסוגיה, את שער החליפין אפשר לגדר, זו שנה וחצי, אנחנו לא רוצים להכניס פה עוד את הנושא של כן ללכת לממונה, להוכיח או לערער על זה, אלה תהליכים שהם בעייתיים ולכן אנחנו מבקשים לא לקבל את זה.

<יוג'ין קנדל: ההנחה של אתר האינטרנט.

<יוג'ין קנדל: רבותיי, ההנחה הזאת ניתנת על חשבון האתר, היא לא ניתנת על חשבון המו"ל, לכן לא כל כך ברור לי למה המו"לים מתנגדים לזה.

<יוג'ין קנדל: אבל מה שזה יעשה, אם אנחנו נוריד את זה, יש עלויות יותר נמוכות לאתר, לכן יש אפשרות לתת גם חשיפה לאנשים דרך אתרים.

<יוג'ין קנדל: אם אנחנו נבטל את זה, גם מו"ל שירצה להקים חנות מקוונת לא יוכל לתת הנחות.

<קריאה: נכון, בתקופת ההגנה, אנחנו לא יכולים.

<ירון סדן: יוג'ין, המו"לים לא מתנגדים, יש מו"לים שמתנגדים.

<יוג'ין קנדל: מו"ל שותף – יש פה נקודה, עוד פעם, אנחנו הולכים על שאלה של אכיפה.

<יוג'ין קנדל: אני בספק רב שמו"ל שמשקיע 50% מהכסף שלו בהוצאת הספר לא ירצה שהשם שלו יהיה על הספר.

<קריאה: ועוד איך, ככה זה עובד היום.

<יוג'ין קנדל: אם אתה רוצה לעשות את זה, פה החוק הזה לא מפלה, כל מו"ל יכול לעשות את הדבר הזה.

<יוג'ין קנדל: לכן אני לא חושב שזה יקרה.

<דוד תדמור: זה קורה כבר היום.

<יוג'ין קנדל: הגדרה אלטרנטיבית של מו"ל שותף מצריכה את הממונה להיכנס לכל חוזה על כל ספר ולפקח עליו.

<דוד תדמור: רק שתהיה חובה לכתוב על הספר אם יש הסכם שיתוף פעולה.

<דוד תדמור: די בזה.

<דוד תדמור: זה פותר את הבעיה, אחרת ה-30% או ה-25% או ה-15% - - -

<יוג'ין קנדל: אבל אז אתה עדיין צריך לאכוף - - -

<דוד תדמור: נכון, יש פה הרבה דברים שדורשים אכיפה.

<יוג'ין קנדל: אני לא מומחה לאכיפה, נאמר לי על ידי משרד הכלכלה ומשרד המשפטים שזה יוצר בעיה אכיפתית גדולה של הגדרה על כל ספר מה זה שיתוף פעולה.

<יוג'ין קנדל: עוד פעם, אני חוזר ואומר, אם הדבר הזה יהיה בצורת הגזמה ואנחנו נראה שיש פה ניסיון להשתלט על השוק על ידי איזה שהן פעולות שהן לא נראות לנו הגיוניות, אנחנו עוד פעם נתערב בזה.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: מירב ישראלי, בבקשה.

<מירב ישראלי: אז אני אומר ככה, הנוסח כפי שהוא עלה לאתר הוועדה היה מקובל עלינו, למעט הנושא של אחריות אישית, שתיכף אני אסביר למה אנחנו חושבים שצריך להשמיט את הסעיף הזה.

<מירב ישראלי: לגבי האחוזים החדשים שהובאו היום בבוקר, אנחנו גם ראינו אותם רק היום בבוקר, לא בדקנו את זה.

<מירב ישראלי: אני מוכרחה לומר.

עמרם מצנע: לא, הבעיה היא לא משפטית.

<קריאה: יש לזה היבט משפטי.

<מירב ישראלי: לגבי האחריות האישית, יש היום משהו כמו כמה עשרות חוקים שיש בהם עיצומים כספיים, רק בבודדים ביותר יש נושא של אחריות אישית וזה לא בנושאים שדומים לחוק הזה.

<מירב ישראלי: הנושא של האחריות האישית נכנס כאשר הרגולטור בקי ביותר במה שאמור להתרחש בתוך התאגידים שעליהם הוא מופקד והוא יכול גם לפקח בעצם על הפעילות הפנימית שלהם, כלומר להגיד איזה גורם בתאגיד צריך לפקח על מה ולעשות מה.

<מירב ישראלי: למשל בבנק ישראל, או דברים מהסוג הזה.

<מירב ישראלי: יש את זה גם באכיפת דיני עבודה, שזו מאטריה אחרת לחלוטין.

<מירב ישראלי: אם אני הבנתי נכון, הדרישה, בעיקר של משרד הכלכלה, להכניס את הדבר הזה, היא נושא של קשיים באכיפה, אנחנו לא חושבים שבגלל הנושא הזה צריך להכניס אחריות אישית.

<מירב ישראלי: כאמור זה נושא חריג ביותר, הוא לא מתאים למאטריה של החוק הזה, ולכן אנחנו סבורים שהסעיף הזה צריך לרדת.

עמרם מצנע: משרד הכלכלה.

<סיגל מרד אברג'יל: אני רק מבקשת להגיד שאנחנו רואים חשיבות בקיומו של הסעיף הזה, זה סעיף שקיים כבר בחוק הגברת האכיפה בדיני עבודה, זה סעיף שקיים כבר בחוק ניירות ערך.

<סיגל מרד אברג'יל: זאת אומרת שטענות שהחוק לא חוקתי, קצת קשה לנו להבין אותן לאור מה זה אומר על החוקים האחרים.

<מירב ישראלי: זה לא מה שנאמר פה.

<מירב ישראלי: לא אמרתי שזה לא חוקתי, אמרתי שזה לא מתאים למאטריה של החוק הזה.

<מירב ישראלי: יש היום 50 או 60 חוקים של עיצומים כספיים, לרבות דברים שהם הרבה יותר מרחיקי לכת מהחוק הזה, שאין בהם את הנושא הזה של אחריות אישית.

<מירב ישראלי: זה נושא שהוא חריג ביותר.

<סיגל מרד אברג'יל: אנחנו רואים את נושא האחריות האישית כבעל חשיבות באופן שבמנותק מהאחריות של התאגיד והעיצום שמוטל על התאגיד ונספג להוצאות התאגיד, החובה על נושא משרה, לפקח ולעשות פעולות כדי למנוע הפרות של החוק, היא חובה בעלת משמעות, עם מסר לאותם נושאי משרה של 'תעשו ואל תפילו בסופו של דבר את האחריות ברמת הש"ג', או שההוצאה ממילא תיספג בתוך יתר הוצאות התאגיד.

<סיגל מרד אברג'יל: זאת החשיבות שאנחנו רואים לנושא הזה.

<סיגל מרד אברג'יל: אנחנו מבינים שיש פה מחלוקת לעניין הזה ואנחנו נשאיר להחלטת חברי הכנסת אם להשאיר את זה או לא.

שמעון אוחיון: היינו רוצים לשמוע את דעתו של פרופ' קנדל בעניין הזה, זה מאוד חשוב.

עמרם מצנע: לא, ההמלצה שלי להוריד את הסוגיה.

שמעון אוחיון: להוריד את הסוגיה הזאת של אישי כרגע?

עמרם מצנע: כן.

<יוג'ין קנדל: זו סוגיה משפטית, אני לא - - -

עמרם מצנע: זה בתחום שלנו.

שמעון אוחיון: כדאי לתת את הדעת על זה לגבי הפעם הבאה.

<מירב ישראלי: רציתי להתייחס לכמה נקודות שעלו פה, גם בחוות הדעת החוקתית שהוגשה לוועדה על ידי פרופ' ברק מדינה וגם נושאים שעלו פה.

<מירב ישראלי: קודם כל הנושא של המצב הבינלאומי והסקירה המשווה.

<מירב ישראלי: אנחנו העלינו את הסקירה המשווה לאתר, העלינו אותה כדי להראות שהטענות משני הכיוונים בעצם לא היו מדויקות.

<מירב ישראלי: בעצם הסקירה המשווה מראה, זה נכון שבעולם יש התייחסות רק לנקודה מסוימת, את זה אמרנו בהתחלה, ושההסדרה הנוספת פה בישראל המוצעת היא בגלל המצב המיוחד של השוק בישראל.

<מירב ישראלי: בחוות הדעת הייתה טענה שהמגמה בעולם היא לבטל את החוקים האלה, שהוכח שבעצם הם פוגעים בתחרות ודברים מהסוג הזה.

<מירב ישראלי: לדעתנו הסקירה המשווה, כפי שהיא הועלתה לאתר הוועדה, מראה שאין מגמה אחת ברורה, יש מדינות שהיו שם ויצאו מזה, יש מדינות שהוסיפו את זה בזמן האחרון, יש מדינות ששוקלות להיכנס לזה, והמחקרים לפחות שאנחנו ראינו, אני לא יודעת במה מדובר לגבי ספרות בעולם, הייתם יכולים להעביר לנו את זה, לא קיבלנו את זה, לפי מה שאנחנו ראינו, עורכת דין דינה צדוק שכתבה את זה יושבת פה, המצב בעולם והמחקרים הראו שבעצם אין מגמה ברורה ולא ברור האם זה פוגע בתחרות, לא פוגע בתחרות, זה מאוד תלוי במדינה הספציפית שבה החוק הזה חוקק.

<מירב ישראלי: לכן לדעתנו אי אפשר מהסקירה המשווה להסיק לכאן או לכאן וצריך להתייחס למצב בישראל.

<מירב ישראלי: זה לגבי הסקירה המשווה.

<מירב ישראלי: הנושא השני שרציתי להדגיש – בדברים שהוגשו לנו ניתוח התכליות של החוק, לדעתי לא נעשה באופן מדויק.

<מירב ישראלי: כשאנחנו מנתחים את החוקתיות של החוק, לדעתי חשוב לקחת את התכליות שבמטרת החוק כמכלול ולבדוק את החוקתיות של החוק לאור מכלול התכליות ולא לנסות לפרק אותן ל-רק להגן על הסופרים, רק להגן על החנויות הקטנות, דברים מהסוג הזה.

<מירב ישראלי: צריך באמת לקחת את המכלול של התכליות ולבדוק את החוקתיות לפי המכלול.

<מירב ישראלי: זה הדבר הנוסף.

<מירב ישראלי: לגבי המידתיות – אנחנו בזמנו טענו לגבי ההצעה כפי שהיא הונחה בכחול על ידי הממשלה, שהיו בעיות של מידתיות בהתערבות.

<מירב ישראלי: לאור התיקונים שהוכנסו, אני אמרתי, את הנושא האחרון של האחוזים אנחנו לא בדקנו, אבל לאור התיקונים שהוכנסו, שאם אני רק אזכיר כמה מהם, הנושא של התייחסות לגבי הנחות בתקופת ההגנה, התייחסות למכירות סיטונאיות, הביטול של סעיף 9, התיקון של סעיף 11, ההבהרה שלו לגבי שטחי תצוגה, החלפת הסנקציות הפליליות בסנקציות מנהליות, לרבות מתן התראה לפני מתן עיצום, הנושא שהחוק ייכנס לתוקף רק בעוד שישה חודשים ויאפשר היערכות, כל הנושאים האלה, לדעתנו, כן הופכים את החוק למידתי.

<מירב ישראלי: נקודה אחרונה שרציתי להתייחס אליה, הייתה עוד טענה שהועלתה שהחוק הוא פרסונלי ושלכנסת אין סמכויות לחוקק חוקים כאלה, דברים מהסוג הזה.

<מירב ישראלי: אז קודם כל חשוב להגיד שההצעה מסדירה באופן כללי את השוק, היא לא חלה רק על הנושא של צומת ספרים, כפי שנטען, או על המו"לים שקשורים אליה, יש פה הסדרה של נושא הסופרים, של נושא המו"לים, הקמעונאים וכו'.

<מירב ישראלי: שנית, גם חשוב להגיד בכל זאת, כי צוטטו שם פסקי דין, שגם לפי הפסיקה, גם אם יש הוראות מסוימות שמשפיעות בעיקר על גורם זה או אחר בשוק, אז גם בעובדה זאת אין כשלעצמה כדי להעיד שהחוק הוא בעייתי בהכרח ולאחרונה בפסק דין שניתן בבית המשפט העליון בעניין איתנית, בית המשפט דחה את הטענה שיש פגיעה חוקתית מוגברת, כי מדובר בחוק שחל בפועל רק על מפעל אחד, ובית המשפט אמר שזו לא שאלה של מספר או כמה גורמים נפגעים או לא נפגעים מהחוק ויש לברר את הסיבה העניינית שבגללה החוק חל על מישהו מסוים או על קבוצה מסוימת.

<מירב ישראלי: שם באמת העתירה נדחתה כי מצאו שיש הצדקה.

<מירב ישראלי: אז רק חשוב לי להגיד לגבי הטענה הזאת שהיו גם מקרים נוספים כאלה שנדונו בבית המשפט.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: אנחנו נוסיף, ואני מבקש לנסח את זה עד גמר ההצבעות, נושא של פרסים לסופרים ומשוררים בתחילת דרכם.

עמרם מצנע: הייתה טענה לאורך כל הדיונים של משוררים צעירים, סופרים צעירים, שהם כותבים את הספרים הראשונים שלהם, שהם עלולים להיפגע, ואנחנו מוצאים לנכון להוסיף לפרסים הקיימים, ויש לי פה הצעה מפורטת, נגיע אליה בסוף הדיון.

עמרם מצנע: זה אחת.

עמרם מצנע: שתיים, לסעיפים שעלו ולא ממש סגרנו אותם, אנחנו תוך כדי הצבעה נאמר גם מה אנחנו ממליצים להצביע.

עמרם מצנע: אנחנו סיימנו את הדיונים ומתחילים בהצבעות.

עמרם מצנע: מירב, בבקשה.

<מירב ישראלי: צריך לעבור סעיף סעיף.

<מירב ישראלי: הקראנו את החוק.

עמרם מצנע: אז לא צריך להקריא?

<מירב ישראלי: נכון, צריך פשוט לעבור סעיף סעיף.

<מירב ישראלי: הנוסח מונח לפני כל חברי הכנסת.

<מירב ישראלי: במקום שיש שינויים - - -

עמרם מצנע: במקום שיש שינויים אנחנו נדגיש.

עמרם מצנע: לגבי מטרות החוק, סעיף 1, האם יש הסתייגויות?

עמרם מצנע: אין הסתייגויות.

עמרם מצנע: מי בעד סעיף 1?

עמרם מצנע: להרים בבקשה את היד.

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 1 - רוב הסעיף אושר אושר.

עמרם מצנע: סעיף 2.

<מירב ישראלי: פה יש תוספת של הגדרת אמצעי שליטה, שמונחת בדף הנוסף שלפניכם.

<מירב ישראלי: אתה רוצה להצביע הגדרה הגדרה?

עמרם מצנע: לא, תגדירי רק את השינויים ואנחנו נצביע על כל הסעיף.

<מירב ישראלי: אז יש הגדרה נוספת של אמצעי שליטה.

<מירב ישראלי: שינוי של מוציא לאור קשור, תוספת של השפעה ניכרת בתאגיד, שינוי של רשת חנויות וגם תוספת של אחזקה בשליטה ואחזקה.

<מירב ישראלי: אלה ההגדרות החדשות שנמצאות לפניכם.

<מירב ישראלי: כל השאר זה כמו בדף שנמצא בפניכם.

עמרם מצנע: אז אנחנו מצביעים על כל סעיף 2.

עמרם מצנע: האם למישהו יש הסתייגות?

עמרם מצנע: מי בעד סעיף 2?

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 2 - רוב הסעיף אושר אוקיי, נרשם.

עמרם מצנע: סעיף 3, תמלוגים לסופר ישראלי.

עמרם מצנע: יש תיקונים?

<מירב ישראלי: לא נראה לי.

<מירב ישראלי: יש תיקונים ניסוחיים קטנים.

<מירב ישראלי: בכל מקרה אני רק אומר שכמובן החוק עוד עובר ניסוח לפני שהוא מונח על שולחן הכנסת.

עמרם מצנע: סעיף 3, האם יש הסתייגויות?

עמרם מצנע: אם אין הסתייגות, מי בעד סעיף 3?

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 3 - רוב הסעיף אושר תודה.

עמרם מצנע: סעיף 4, מחיר לצרכן.

<הדס פרבר: בכפוף לתיקון שעשינו בשותפות.

<עדנה הראל: כפוף לזה שההגדרה של מוציא לאור, לרבות מי ששולט בו, תאגיד בשליטתו או תאגיד בשליטת מי מאלה, יעבור אל הגדרת מוציא לאור העיקרית.

<עדנה הראל: אני רק מבהירה את זה לפרוטוקול, זה הוסכם קודם, אחרי ה - - -

<מירב ישראלי: עוד פעם, עדנה.

<עדנה הראל: סעיף 2, בהגדרות, אני מבינה שהצביעו בכפוף לנייר שהגשנו, אבל אני גם מבקשת שזה יהיה בכפוף לתיקון שעליו הסכמנו כאן, שבנייר מופיעה תוספת להגדרת מוציא לאור, 'לרבות מי ששולט בו, או תאגיד בשליטתו, או תאגיד שבשליטת מי מאלה', התוספת הזו תשולב בהגדרה העיקרית של מוציא לאור ולא תהיה רק לעניין מוציא לאור קשור.

עמרם מצנע: אוקיי.

עמרם מצנע: אנחנו בסעיף 4.

<יוג'ין קנדל: רק ב-4(ד) רחלי העלתה את הנקודה שהיא לא ברורה פה, זאת הכוונה הייתה ממילא, אבל זה שיוצא בעצם כריכה רכה אחרי כריכה קשה - - -

עמרם מצנע: לא, אבל אם אין שינוי במילים.

<יוג'ין קנדל: לא, יש שינוי, זה פשוט אומר ש - - -

עמרם מצנע: לא, מה המילים?

עמרם מצנע: אנחנו מצביעים עכשיו.

<יוג'ין קנדל: תקופת ההגנה עדיין תהיה בתוקף, גם אחרי שתהיה כריכה רכה.

שמעון אוחיון: לא, הכוונה שלא נתחיל מחדש.

<יוג'ין קנדל: לא, הוא לא מתחיל מחדש.

<מירב ישראלי: אנחנו נבהיר את זה.

<מירב ישראלי: בעצם הכריכה הרכה נכנס לתוך השלב ה - - -

עמרם מצנע: אוקיי, גילה, רצית משהו?

גילה גמליאל: לא, אני רואה פה שאלה, האם להשמיט את הסיפה - - -

<מירב ישראלי: לא, זה נושא של ניסוח, כי הנושא של מע"מ ירד מהעיצום, האם זה צריך להישאר כהוראה שאין לה עיצום?

<מירב ישראלי: זאת הייתה השאלה.

עמרם מצנע: אוקיי, סעיף 4.

עמרם מצנע: האם יש למישהו הסתייגות?

עמרם מצנע: מי בעד סעיף 4, בבקשה?

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 4 - רוב הסעיף אושר סעיף 5.

עמרם מצנע: סימון המחיר לצרכן ומועד הדפסת המהדורה הראשונה.

עמרם מצנע: זה נושאו של סעיף 5.

עמרם מצנע: האם למישהו יש הסתייגות?

עמרם מצנע: מי בעד סעיף 5?

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 5 - רוב הסעיף אושר סעיף 6.

<איריס בראל: בסעיף 6 רק להוסיף את המילה 'ייעודיים', כמו שסיכמנו בסיפה של 6.

עמרם מצנע: לסעיף 6, האם יש תוספות, הערות, מירב?

<מירב ישראלי: הוספנו את המילה 'ייעודיים' להגדרה שימושי הנחה לצורך הבהרה, ויש פה משהו שכתובה הערה בפרק העיצומים.

<מירב ישראלי: בעצם נכנסת פה גם הוראה, את רוצה להקריא, הדס?

<הדס פרבר: לא, אנחנו הורדנו את המילים 'חנות ספרים לא תסכים לכבד תלושי הנחה ייעודיים', את כל הסיפה הורדנו.

<הדס פרבר: כל הסיפה, 'חנות ספרים לא תסכים לכבד תלושי הנחה ייעודיים לה או לרכישת ספרים, אלא אם כן צוין עליהם כי אינם מיועדים לרכישת ספרים בתקופת ההגנה'.

<מירב ישראלי: הורדתם את זה?

<הדס פרבר: כן.

<הדס פרבר: 'חנות ספרים תציין על גבי תלושי הנחה כי...', כל החלק שמתחיל ב'חנות ספרים תציין על גבי תלושי הנחה', משרד המשפטים אמר שזה מרחיק לכת מעבר למה שצריכים למטרות החוק.

<מירב ישראלי: לנושא של המכירה עצמה יש עיצום, אני מבינה?

<לירון נעים: האיסור הוא על מכירה בתלושים והעיצום הוא על מכירה בתלושים, אין צורך בחובת ציון על גבי התלוש ואין צורך באיסור על כיבוד תלושים, כל אלה מובנים מאליו מהחלק הראשון.

<הדס פרבר: אבל הוספה חובה שרשת חנויות לא תורה למקום ממכר קבוע למכירת ספרים ברשת למכור ספר לצרכן בתקופת ההגנה במחיר שונה לצרכן אלא אם כן הורתה למכור בהנחה המותרת לפי הוראות סעיף 7.

<הדס פרבר: זאת אומרת היה עיצום, אז היה צריך להוסיף לזה גם הוראה מהותית.

שמעון אוחיון: זה מופיע לפנינו.

<מירב ישראלי: זה יהיה 6(ב).

<מירב ישראלי: יש בסעיף העיצומים בהמשך הערה, יש איסור על רשת לעשות דברים מסוימים, אבל צריך לגבות את זה.

<מירב ישראלי: זו תוספת שאנחנו מוסיפים עכשיו.

גילה גמליאל: למה היא לא מונחת בפנינו?

<מירב ישראלי: כי זה משהו שאני הוספתי בהערה והיינו צריכים לתקן את זה ותיקנו את זה.

<מירב ישראלי: כתבתי את זה בהערה, אני יכולה להקריא את זה אם אתם רוצים.

<מירב ישראלי: זה יהיה סעיף 6(ב): 'רשת חנויות לא תורה למקום ממכר קבוע למכירת ספרים ברשת למכור ספר לצרכן בתקופת ההגנה במחיר שונה מהמחיר שונה מהמחיר לצרכן, אלא אם כן הורתה כאמור למוכרו בהנחה המותרת לפי הוראות סעיף 7'.

<מירב ישראלי: יש את ההוראה הזאת כבר בנוסח שלפניכם, יש סעיף בהמשך

גילה גמליאל: אין בעיה, אבל את כל פעם ציינת את הקבוע - - - ואני לא יודעת מה הוחלט.

<הדס פרבר: לא, הדיון היה לגבי סעיף 11.

עמרם מצנע: ל-11 תיכף נגיע.

עמרם מצנע: עוד שאלות לגבי סעיף 6? אין.

עמרם מצנע: האם יש למישהו הסתייגות בסעיף 6?

עמרם מצנע: מי בעד סעיף 6?

עמרם מצנע: בבקשה להרים את היד.

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 6 - רוב הסעיף אושר

<יוג'ין קנדל: רק נקודה אחת, להבהיר לכולם, שכל החוק חל על כל המקומות, רק סעיף 11 חל על קבוע, רק הבדיקה של שטח חלה על קבוע.

עמרם מצנע: סעיף 7.

<מירב ישראלי: פה היו התיקונים מהישיבה הקודמת שבעצם נשארה רק הנחה בשבוע הספר וזה הורחב ל-15 ימים.

עמרם מצנע: מה שאנחנו מציעים, הדיון שהיה פה על החנות המקוונת, להוריד את ההנחה מ-15%, להחזיר אותה ל-10%, כפי שהיה במקור.

עמרם מצנע: תרשמו.

עמרם מצנע: בסעיף 7, האם יש הסתייגויות?

עמרם מצנע: אם אין, מי בעד סעיף 7?

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 7 - רוב הסעיף אושר סעיף 8.

עמרם מצנע: יש הערות, תוספות, מירב?

<מירב ישראלי: סעיף 8, יש פה תיקון שירד 'כתנאי לרכישת ספרים שחלה עליהם', זה גם היה בעקבות - - -

עמרם מצנע: אבל זה כבר היה בתיקון הקודם.

עמרם מצנע: סעיף 8, האם יש הסתייגות למישהו?

עמרם מצנע: אם אין, אז מי בעד בסעיף 8?

עמרם מצנע: להרים את היד בבקשה.

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 8 - רוב הסעיף אושר סעיף 9 כולו מתבטל.

עמרם מצנע: לא צריך להצביע עליו.

עמרם מצנע: אנחנו ממשיכים בסעיפים כפי שהם מופיעים פה, בהצעת החוק כפי שתוגש לקריאה שנייה ושלישית, המספרים יקפצו.

עמרם מצנע: אנחנו בסעיף 10.

<מירב ישראלי: גם פה יש הבהרה, לאור העיצום על רשת ספרים, תהיה תוספת של סעיף קטן (ב), 'רשת חנויות לא תורה למקום ממכר קבוע למכירת ספרים ברשת לתגמל מוכר בחנות ספרים כאמור בסעיף קטן (א).

עמרם מצנע: סעיף 10, האם יש למישהו הסתייגות?

עמרם מצנע: מי בעד סעיף 10, כפי שהוא כתוב?

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 10 - רוב הסעיף אושר אושר, תודה.

עמרם מצנע: לגבי סעיף 11.

<מירב ישראלי: סעיף 11, אני רק מבקשת, אם משרדי הממשלה יכולים להסביר את השינוי, כי זה לא נעשה ואני חושבת שזה חשוב שזה יהיה לפרוטוקול.

עמרם מצנע: אני מבין שאנחנו מסכימים להוריד את המשפט 'שאינו מוציא לאור הקשור לחנות ספרים'.

<יוג'ין קנדל: מה שקורה פה זה שאנחנו יכולים להטיל את המגבלות האלה על המוציאים לאור כולם, על כל המוציאים לאור ללא יוצא מן הכלל, או שאנחנו יכולים לתת פה איזה שהיא התייחסות ספציפית שמקלה על המוציא לאור שהוא קשור.

<יוג'ין קנדל: יש שתי אופציות, אופציה אחת זה להטיל את המגבלות על כולם ואז להטיל מגבלות נוספות על מוציא לאור שהוא קשור לחנות, כדי למנוע מצב, למשל, שמחר יצרפו שתי הוצאות לאור קטנות לבעלות ואז תהיה להם יכולת של 80% או 60%, לא משנה, או לתת להם רק מגבלה כוללת.

<יוג'ין קנדל: מה שהוחלט, אנחנו מציעים לתת למוציאים לאור הקשורים רק מגבלה כוללת ולאפשר להם לחלק את זה בפנים.

<מירב ישראלי: זה חשוב כי יש גמישות בתוך ה-45%.

<יוג'ין קנדל: כן.

<יוג'ין קנדל: זאת נקודה אחת.

<יוג'ין קנדל: תזכרו, אני עוד פעם חוזר לנקודה, שאם יש רצון לקעקע את כל מטרת החוק, זה אפשרי.

עמרם מצנע: ברור, זו נקודה ברורה.

<יוג'ין קנדל: דבר שני, לגבי 20%.

<יוג'ין קנדל: 20% זו מגבלה עליונה, והמגבלה העליונה הזאת נובעת גם מעצם זה שבעצם אף רשת לא מחויבת להציג אף מו"ל.

<יוג'ין קנדל: זאת אומרת שאם רשת אחת, מסיבות כאלה או אחרות, לא רוצה להציג מו"ל מסוים, זה אומר שאם אנחנו מגבילים בכל הרשתות את ההצגה של המו" הזה, זה אומר שאנחנו בעצם מגבילים אותו לחצי מהסכום הזה.

<יוג'ין קנדל: זאת אומרת שה-15% הוא מאוד מגביל.

עמרם מצנע: הדס, אני חוזר לשאלה של להוציא את המשפט 'שאינו מוציא לאור...'.

<הדס פרבר: זו שאלה משפטית.

<יוג'ין קנדל: זה בדיוק מה שהסברתי, שאנחנו מעדיפים לא להוריד את המשפט הזה, כי אז זה בעצם מטיל שתי מגבלות עליהם, גם מגבלה שבתוכם וגם מגבלה על הסך הכול וזה מקשיח את המצב של - - -

עמרם מצנע: זאת אומרת הסעיף נשאר כמו שהוא?

<יוג'ין קנדל: חוץ מה-20%.

עמרם מצנע: 20% ו-30%.

<יוג'ין קנדל: כן.

<יוג'ין קנדל: וה-(ב) יורד.

<דוד תדמור: אדוני, זה לא מה שהוצג קודם בוועדה.

<יוג'ין קנדל: זה בדיוק מה שהוצג.

עמרם מצנע: חברים, אנחנו מתקדמים.

עמרם מצנע: אני מבקש לא להפריע.

<קריאה: רק תיקון קטן, ה-15 ל-20 בסוף.

<קריאה: זה הכול.

עמרם מצנע: תסלח לי, אתם עכשיו סטטיסטים.

עמרם מצנע: סעיף 11 - - -

<לירון נעים: אדוני, אם אפשר בבקשה לגבי הגדרת קבוצת מוציאים לאור.

<עדנה הראל: אנחנו מנסים למצוא פתרון לקבוצת מוציאים לאור, לעניין של הסימון.

<עדנה הראל: נאמר שהסימון המשותף הוא רק טכני והוא לא מעיד על המהות.

<עדנה הראל: זה משהו שאנחנו ניסינו למצוא עכשיו.

עמרם מצנע: אז תמשיכו לחפש ואנחנו נתקדם ונחזור לזה.

<עדנה הראל: אז תצביעו בכפוף לאפשרות של תיקון.

עמרם מצנע: אנחנו נצביע על סעיף 11, בכפוף לכך שבסוף ההצבעה נחזור לנקודה הספציפית הזו.

עמרם מצנע: אבל סעיף 11 כרגע מצביעים עליו כפי שהוא כתוב כאן, כשהתיקון היחידי הוא תוספת האחוזים, מ-15% ל-25% ל-30% ומחיקת סעיף (ב).

עמרם מצנע: למי יש הסתייגות על סעיף 11?

עמרם מצנע: מי בעד סעיף 11?

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 11 - רוב הסעיף אושר נחזור אליו אחר כך עם ההצעה לתוספת.

עמרם מצנע: סעיף 12, מירב, האם יש משהו שרוצים להוסיף.

<מירב ישראלי: אני מבינה שזה נשאר בנוסח.

<יוג'ין קנדל: רק מספר 9 צריך להוציא.

עמרם מצנע: מי בעד סעיף 12?

עמרם מצנע: בבקשה להרים את היד.

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 12 - רוב הסעיף אושר תודה רבה, סעיף 13.

<מירב ישראלי: כשאתם מדברים על מקום ממכר קבוע, אולי צריך להגדיר מקום ממכר קבוע בצורה יותר ברורה.

<הדס פרבר: אולי נבהיר, כי הנושא הזה עלה קודם, הכוונה היא לחנויות הקבועות, לדוכנים הזמניים בקניונים, אבל לא לירידים אחרים וכרגע לא לירידי שבוע הספר.

<מירב ישראלי: כשדוכנים זמניים בקניונים זה כשיש - - -

<הדס פרבר: יש בקניון חנות והיא מתרחבת למעבר או למקום אחר.

<מירב ישראלי: או אם זה דוכן שהוא קבוע ממש, אין חנות.

<יפתח דקל: ודוכני שבוע הספר בקניונים?

<הדס פרבר: כן, זה חל עליהם.

עמרם מצנע: רבותיי, סעיף 12.

עמרם מצנע: 9 נמחק.

עמרם מצנע: האם יש הסתייגויות?

עמרם מצנע: מי בעד סעיף 12?

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 12 - רוב הסעיף אושר

עמרם מצנע: רבותיי, סעיף 12.

עמרם מצנע: 9 נמחק.

עמרם מצנע: האם יש הסתייגויות?

עמרם מצנע: מי בעד סעיף 12?

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 12 - רוב הסעיף אושר הצבעה בעד סעיף 13 - רוב הסעיף אושר סעיף 14.

עמרם מצנע: מינוי הממונה והסמכת מפקחים.

<מירב ישראלי: כאן היה את התיקונים שהמשטרה ביקשה - - -

עמרם מצנע: כן, אבל הם הוכנסו פה כבר.

<מירב ישראלי: כן.

עמרם מצנע: הסתייגויות למישהו על סעיף 14?

עמרם מצנע: מי בעד סעיף 14, בבקשה?

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 14 - רוב הסעיף אושר סעיף 15.

עמרם מצנע: נדמה לי שפה הייתה מחיקה גדולה.

<מירב ישראלי: כן.

עמרם מצנע: הסתייגויות על סעיף 15?

עמרם מצנע: מי בעד סעיף 15?

עמרם מצנע: בבקשה להרים את היד.

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 15 - רוב הסעיף אושר סעיף 16.

עמרם מצנע: נמחק.

עמרם מצנע: סעיף 17, למי יש הסתייגויות על סעיף 17?

עמרם מצנע: אין הסתייגויות.

עמרם מצנע: מי בעד סעיף 17?

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 17 - רוב הסעיף אושר תודה רבה.

עמרם מצנע: סעיף 18.

עמרם מצנע: האם יש הסתייגויות על סעיף 18?

עמרם מצנע: מי בעד סעיף 18?

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 18 – רוב הסעיף אושר תודה רבה.

עמרם מצנע: אנחנו בפרק ה', אכיפה מנהלית.

עמרם מצנע: סעיף 19 זה עיצום כספי על מוציא לאור.

עמרם מצנע: סעיף 19, האם יש הסתייגויות?

עמרם מצנע: אין הסתייגויות.

עמרם מצנע: סעיף 19, מי בעד, בבקשה?

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 19 - רוב הסעיף אושר אושר, תודה רבה.

עמרם מצנע: סעיף 20.

עמרם מצנע: עיצום כספי על חנות ספרים.

<הדס פרבר: מירב, יש תיקון קטן לסעיף 20(2), זה לא סעיף 7(א) אלא סעיף 7.

<הדס פרבר: צריך לתקן את זה גם ב-21.

<מירב ישראלי: זה פסקה (2) הראשונה.

<הדס פרבר: כן, 'אלא אם כן מכרה אותו כאמור בהנחה שהיא בשיעור ובתקופות לפי הוראות לפי הוראות סעיף 7'.

<הדס פרבר: זו הערה שחוזרת על הסעיפים הבאים גם.

עמרם מצנע: איזה (2) פה הוא הנכון?

<מירב ישראלי: לא, זה יהיה (1) ו-(2).

<לירון נעים: בפסקה (2) השנייה, היא תתוקן כך שהיא תתאים לנוסח שעליו דיברנו קודם.

<מירב ישראלי: לנוסח של הסעיף בהשמטה שהייתה.

<לירון נעים: האיסור הוא על מכירה בתלושים ולא איסור על לכבד תלושים ואין חובה לציין על גבי ה - - -

<מירב ישראלי: הסעיף תוקן בהתאם לנוסח.

עמרם מצנע: אוקיי, עם התיקונים המאושרים, סעיף 20, האם יש הסתייגויות?

עמרם מצנע: אין הסתייגויות.

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 20 - רוב הסעיף אושר אושר.

עמרם מצנע: תודה.

עמרם מצנע: סעיף 21.

עמרם מצנע: עיצום כספי על חנות ספרים לגבי גרסה אלקטרונית של ספר.

עמרם מצנע: האם יש הערות?

עמרם מצנע: אין.

עמרם מצנע: התיקון הוא כפי שהוא.

עמרם מצנע: סעיף 21, האם יש הסתייגויות?

עמרם מצנע: אין הסתייגויות.

עמרם מצנע: מי בעד סעיף 21?

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 21 - רוב הסעיף אושר הסעיף אושר.

עמרם מצנע: סעיף 22, הודעה על כוונת חיוב.

<מירב ישראלי: רגע, העיצום הכספי על רשת חנויות.

<מירב ישראלי: פה הייתה הסכמה להוריד את (4), נכון?

<הדס פרבר: לא.

<מירב ישראלי: אני ביקשתי ואתם אמרתם לי שאתם מורידים את (4).

<הדס פרבר: אין שום היגיון להטיל על זה 12,000 שקל.

<הדס פרבר: מירב, גם פה, בסעיף 1 צריך למחוק את (א) מ-7(א).

<מירב ישראלי: 38 כרגע זה רק לגבי חתימת החוזה.

<הדס פרבר: אם אנחנו מורידים את זה, זה אומר שהעיצום הוא בעצם על הרשת.

<מירב ישראלי: זה על רשת חנויות.

<הדס פרבר: נכון, אם אנחנו מורידים את זה, זה אומר שהעיצום הוא ביחס לחנות.

<הדס פרבר: אני לא רואה היגיון שזה לא יחול על רשת.

<לירון נעים: ממילא ההסכם נחתם ברמת התאגיד והתאגיד עשוי להיות רשת.

<לירון נעים: ההסכם לא נחתם ברמת הסניף.

עמרם מצנע: טוב.

עמרם מצנע: סעיף 22, האם יש הסתייגויות?

עמרם מצנע: אין הסתייגויות.

עמרם מצנע: מי בעד סעיף 22?

<מירב ישראלי: רגע, אנחנו מדברים על סעיף עיצומים על רשת חנויות.

<מירב ישראלי: נכון?

עמרם מצנע: סעיף הודעה על כוונת חיוב.

<מירב ישראלי: על זה הצבעתם?

עמרם מצנע: על סעיף 22.

<מירב ישראלי: לא, צריך להצביע על סעיף לפני 22, של עיצום כספי על רשת חנויות.

<מירב ישראלי: מה שעכשיו עברנו.

<מירב ישראלי: זה סעיף חדש.

<מירב ישראלי: אין מספר.

עמרם מצנע: תקריאי אותו.

<מירב ישראלי: זה הסעיף שדיברנו עליו עכשיו.

עמרם מצנע: הלא ממוספר, 'עיצום כספי על רשת חנויות'.

עמרם מצנע: אנחנו מצביעים על 'עיצום כספי על רשת חנויות', כרגע אין לו מספר, הוא יקבל מספר.

עמרם מצנע: הוא יהיה בעתיד סעיף 21.

<איריס בראל: רק שאלת הבהרה, גברתי היועצת המשפטית.

<איריס בראל: האם ההודעה שנמסרת היא בכתב?

<מירב ישראלי: לא, יש פה תיקון - - -

<איריס בראל: חייב להיות בכתב, רבותיי, הפקח יגיד 'אמרתי למוכר', צריכה להיות הודעה בכתב לרשת, לא הודעה, הודעה בכתב.

עמרם מצנע: רבותיי, אנחנו לא פותחים דיון, אני מצטער.

<למירב ישראלי: לא, זה משהו שרק יסבירו, כי זה לא הוסבר.

עמרם מצנע: לא מסבירים גם.

<איריס בראל: חבר הכנסת מצנע, יש פה טעות - - -

<מירב ישראלי: אני רק אומר דבר אחד, שבעיקרון כמובן צריך להוכיח את זה ברמה של ראיות מנהליות שאכן הייתה הוראה מפורשת, בין אם היא הייתה בכתב, בין אם היא לא הייתה בכתב.

<איריס בראל: אז למה שהיא לא תהיה בכתב, וזה יחסוך את כל - - -

<מירב ישראלי: אף אחד לא ייתן הוראה כזאת בכתב.

עמרם מצנע: אנחנו לא רוצים להגביל את זה, כי אז יעקפו את זה.

<איריס בראל: אם יבוא פקח ויגיד לעובד שלי והעובד שכח להודיע לי, מה אני עושה?

עמרם מצנע: אנחנו ממשיכים, אנחנו מצביעים - - -

<יוג'ין קנדל: לא, זו הוראה ממך למטה.

<יוג'ין קנדל: זה הפוך.

עמרם מצנע: חברים יקרים, לא להפריע בזמן ההצבעות.

עמרם מצנע: אנחנו מצביעים על סעיף שכאן אין לו מספר, בעתיד יהיה לו מספר 21, עיצום כספי על רשת חנויות, האם יש הסתייגות?

עמרם מצנע: אין הסתייגות.

עמרם מצנע: מי בעד?

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 'עיצום כספי על רשת חנויות' - רוב הסעיף אושר תודה רבה, התקבל.

עמרם מצנע: סעיף 22.

עמרם מצנע: האם יש הסתייגויות?

עמרם מצנע: אין הסתייגויות.

עמרם מצנע: מי בעד סעיף 22?

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 22- רוב הסעיף אושר הסעיף אושר.

עמרם מצנע: סעיף 23, זכות טיעון.

עמרם מצנע: האם יש הסתייגויות?

עמרם מצנע: אין הסתייגויות.

עמרם מצנע: מי בעד?

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 23 - רוב הסעיף אושר תודה רבה, אושר.

עמרם מצנע: סעיף 24, החלטת הממונה ודרישת תשלום.

עמרם מצנע: הסעיף הזה לא שונה בכלום מהתחלה.

<מירב ישראלי: יש אחד שלא שונה.

עמרם מצנע: סעיף 24, האם יש הסתייגויות?

עמרם מצנע: אין הסתייגויות.

עמרם מצנע: מי בעד?

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 24 - רוב הסעיף אושר הסעיף אושר.

שמעון אוחיון: 30 במקום 45.

עמרם מצנע: סעיף 25.

עמרם מצנע: האם יש הסתייגויות?

עמרם מצנע: אין הסתייגויות.

עמרם מצנע: מי בעד סעיף 25?

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 25 - רוב הסעיף אושר הסעיף אושר.

עמרם מצנע: סעיף 26, האם יש הסתייגויות?

עמרם מצנע: אין הסתייגויות.

עמרם מצנע: מי בעד?

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 26 - רוב הסעיף אושר סעיף 26 אושר.

עמרם מצנע: סעיף 27.

עמרם מצנע: האם יש הסתייגויות?

עמרם מצנע: אין הסתייגויות.

עמרם מצנע: נא להצביע, בבקשה, על סעיף 27.

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 27 - רוב הסעיף אושר תודה.

עמרם מצנע: הסעיף אושר.

עמרם מצנע: סעיף 28, האם יש הסתייגויות?

עמרם מצנע: אנחנו יכולים להצביע על שלושתם ביחד, 28, 29, ו-30?

<מירב ישראלי: כן, אפשר.

עמרם מצנע: אז 28, 29 ו-30, האם יש הסתייגויות?

עמרם מצנע: אין.

עמרם מצנע: מי בעד?

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 28, 29, 30 - רוב הסעיף אושר סעיפים 28, 29 ו-30 אושרו.

עמרם מצנע: סעיף 31.

עמרם מצנע: האם יש הסתייגויות?

עמרם מצנע: אין הסתייגויות.

עמרם מצנע: מי בעד סעיף 31?

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 31 - רוב הסעיף אושר אושר.

עמרם מצנע: סעיף 32.

עמרם מצנע: בקשה לביטול התראה מנהלית.

עמרם מצנע: האם יש הסתייגויות?

עמרם מצנע: אין הסתייגויות.

עמרם מצנע: מי בעד 32?

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 32 - רוב הסעיף אושר אושר.

עמרם מצנע: אנחנו מתרגלים לקראת שבוע הבא.

עמרם מצנע: סעיף 33.

עמרם מצנע: האם יש הסתייגויות?

עמרם מצנע: יש פה את התיקונים שהוכנסו והם קיימים.

עמרם מצנע: אין הסתייגויות.

עמרם מצנע: מי בעד סעיף 33?

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 33 - רוב הסעיף אושר תודה רבה, אושר.

<הדס פרבר: את הכוכביות אתם מורידים?

<מירב ישראלי: כן, אנחנו מורידים.

עמרם מצנע: סעיף 34, ערעור.

עמרם מצנע: זה סעיף שאין בו שום שינויים.

עמרם מצנע: גם ב-35.

עמרם מצנע: יש ביטול של שמירת אחריות פלילית.

עמרם מצנע: האם יש הסתייגויות על 34 ו-35? אין.

עמרם מצנע: מי בעד סעיפים 34 ו-35?

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 34, 35 - רוב הסעיף אושר תודה רבה.

עמרם מצנע: סעיף 36 נמחק.

עמרם מצנע: סעיף 37, סמכויות נוספות של הממונה, דרישת מידע.

עמרם מצנע: האם יש הסתייגויות ל-37?

עמרם מצנע: אין הסתייגויות.

עמרם מצנע: מי בעד סעיף 37?

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 37 - רוב הסעיף אושר הסעיף אושר.

עמרם מצנע: סעיפים 38 ו-39 ביחד.

<מירב ישראלי: כאן צריך למחוק את סעיף 9.

עמרם מצנע: גם, יימחק סעיף 9.

עמרם מצנע: ל-38 ו-39 האם יש הסתייגויות?

עמרם מצנע: אין.

עמרם מצנע: מי בעד סעיפים 38 ו-39?

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 38, 39- רוב הסעיף אושר תודה רבה.

עמרם מצנע: אושר.

עמרם מצנע: סעיף 40 נמחק.

עמרם מצנע: גם 41 נמחק.

עמרם מצנע: זו האחריות הפלילית.

עמרם מצנע: אנחנו עוברים לסעיף 42.

עמרם מצנע: האם יש הסתייגויות על 42?

עמרם מצנע: אין הסתייגויות.

עמרם מצנע: מי בעד סעיף 42?

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 42 - רוב הסעיף אושר תודה רבה, סעיף 42 אושר.

עמרם מצנע: אנחנו בפרק הוראות שונות.

<מירב ישראלי: יש פה שני 43.

<מירב ישראלי: הסעיף הזה חזר, להצביע על שמירת דינים ועל ביצוע ותקנות לחוד.

<עדנה הראל: רק לוודא בבקשה שב-43 השני יתווסף 'בהסכמת שר הכלכלה'.

עמרם מצנע: בסדר.

עמרם מצנע: הלוא אנחנו אחים, אז אין שום ספק שלא תהיינה בעיות.

עמרם מצנע: אוקיי 43, ו-43 השני ו-44, האם יש הסתייגויות?

עמרם מצנע: אין הסתייגויות.

עמרם מצנע: מי בעד?

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 43 (שמירת דינים), 43 (ביצוע ותקנות), 44 - רוב הסעיף אושר תודה רבה, הסעיף אושר.

עמרם מצנע: סעיף 45.

עמרם מצנע: האם יש הערות או הסתייגויות?

עמרם מצנע: מי בעד 45?

עמרם מצנע: בבקשה להרים את היד.

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 45 - רוב הסעיף אושר תודה רבה, הסעיף אושר.

עמרם מצנע: סעיף 46.

עמרם מצנע: מה זה 46?

<מירב ישראלי: 46 זה שמירת תוקף.

<מירב ישראלי: זה שיש תקופת המשך לחוק, גם אחרי שפוקע תוקפו לגבי דברים שנעשו בעבר.

עמרם מצנע: האם יש הסתייגויות על 46?

עמרם מצנע: אין הסתייגויות.

עמרם מצנע: מי בעד 46?

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 46 - רוב הסעיף אושר תודה.

עמרם מצנע: לי נגמרו הסעיפים, אבל הסיפור של האחריות האישית?

עמרם מצנע: איפה הוא?

<מירב ישראלי: הורדנו אותו.

עמרם מצנע: נחזור לסעיף 11.

<יוג'ין קנדל: ההגדרה, יש לנו הצעה לנושא שהועלה פה, שיש פה אפשרות לנצל את הנושא לרעה בלי לסמן על הספרים, שתי ההוצאות לאור על הספר גם כשיש שיתוף פעולה.

<יוג'ין קנדל: מה שאנחנו ממליצים, אל"ף, אנחנו לא רוצים להיכנס לשיתופים מזדמנים, שפה ושם שתי הוצאות לאור קונות זכויות לספר וכן הלאה, זה מיותר ומעלה עלויות פיקוח.

<יוג'ין קנדל: מה שאנחנו ממליצים, שאם ההוצאה לאור מוציאה יותר מ-10% מהספרים שלה, בשיתוף עם הוצאות אחרות, היא חייבת להודיע על זה לממונה ועל הספרים האלה, שהיא מוציאה איתם, לחייב אותה לשים את שני השמות של ההוצאות לאור.

<יוג'ין קנדל: ככה, אם זה משהו סיסטמי אז זה ייתפס, אם זה משהו מזדמן, זה לא ייתפס.

<יוג'ין קנדל: זאת ההצעה.

<מירב ישראלי: וברור מה זה שיתוף פעולה?

<עדנה הראל: שיתוף פעולה יהיה שיתוף בהכנסות ו-10% יהיה מהתכנון לשנה הקרובה ואז עם ההודעה לממונה על ההסכם.

<עדנה הראל: זאת אומרת זה משתלב בתוך המנגנון של ההודעה לממונה.

עמרם מצנע: זה העיקרון, אתם תנסחו אותו בהתאם.

<יוג'ין קנדל: כן.

עמרם מצנע: אז אנחנו נצביע על העיקרון הזה והניסוח ינוסח להצעת החוק.

עמרם מצנע: למי יש הסתייגות?

עמרם מצנע: אין הסתייגות.

עמרם מצנע: מי בעד?

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף 11 - רוב הסעיף אושר אז זה עבר.

עמרם מצנע: אנחנו נכניס, כפי שאמרתי, לגבי הפרסים, את הסעיף המתאים, אני אגיד מה התוכן.

עמרם מצנע: היום קיים פרס לסופרים צעירים בראשית דרכם.

עמרם מצנע: עד היום היו - - -

לימור לבנת: לא, פרס לסופרים צעירים זה חדש.

עמרם מצנע: לסופרים צעירים בראשית דרכם זה חדש, אנחנו נוסיף את זה, וזה יהיה עשרה סופרים שכל פרס יהיה ב-15,000 שקל לכל אחד.

עמרם מצנע: פעם בשנה.

עמרם מצנע: שתיים, נגדיל את הפרסים למשוררים בראשית דרכם.

עמרם מצנע: היום יש שישה פרסים, אנחנו נגדיל לעשרה פרסים, זה יהיה 12,000 שקל לכל אחד, כיום יש 8,000.

עמרם מצנע: הגדלנו מ-8,000 ל-12,000.

לימור לבנת: יוג'ין אומר שזה נמוך, הוא רוצה שנגדיל את זה.

<יוג'ין קנדל: אני חושב שזה קצת נמוך.

<יוג'ין קנדל: אם כבר נותנים פרס לסופר, לעשרה סופרים בישראל, אני חושב ש-15,000 שקלים זה - - -

לימור לבנת: אז נגדיל, בסדר.

עמרם מצנע: האוצר לא פה, אנחנו - - -

לימור לבנת: לא, המשרד יגדיל.

<יוג'ין קנדל: זה לא העניין של הכסף, זה עניין של נראות.

לימור לבנת: כמה?

<קריאה: 25,000.

לימור לבנת: 25, הגדלנו.

<יוג'ין קנדל: בן אדם השקיע שנה בכתיבת ספר - --

<קריאה: ארבע שנים.

עמרם מצנע: חברים, שנייה, אנחנו לא מחלקים עכשיו את עור הדב.

לימור לבנת: שמעון אומר 20.

לימור לבנת: פשרה בין - - -

<איריס בראל: הפרסים האלה מצטרפים לפרס של סטימצקי שעומד על 25,000 שקלים, אז אני חושבת שמהמדינה לפחות צריך אותו סכום.

לימור לבנת: 25.

לימור לבנת: יש הסכמה בין ה - - -

עמרם מצנע: אני חוזר לפרוטוקול, לגבי פרסים לסופרים בראשית דרכם, עשרה סופרים, 25,000 לסופר.

לימור לבנת: צומת גם נותנים פרסים, או רק סטימצקי?

<איריס בראל: רק סטימצקי.

<אברהם שומר: לא, אנחנו ניתן.

<אברהם שומר: לחברי כנסת שיכתבו ספרים.

לימור לבנת: למה שצומת לא ייתנו גם?

שמעון אוחיון: כדאי כבר להצביע על הממוצע בין שניהם.

עמרם מצנע: לא על הממוצע, על הכי גבוה.

עמרם מצנע: חברים, סעיף 2, אנחנו מגדילים את הפרסים למשוררים בראשית דרכם.

עמרם מצנע: עד היום היו שישה פרסים, יהיו עשרה פרסים, ואנחנו נגדיל ל-20,000 שקל לכל אחד, במקום 8,000 היום.

עמרם מצנע: נגדיל את הפרסים להוצאות לאור לספרי ביקורים.

עמרם מצנע: היום יש חמישה פרסים, יהיו עשרה פרסים ו-20,000 שקל לכל אחד.

לימור לבנת: יש לנו תנאי.

לימור לבנת: כיוון שסטימצקי נותנת פרסים, אנחנו רוצים שגם צומת ייתן.

עמרם מצנע: צומת אמרו.

רות קלדרון: תנו לדודי תדמור ל - - -

<איריס בראל: אם מותר להציע הצעה, שיהיה פרס תדמור על מה שקרה פה בישיבות.

<דוד תדמור: אנחנו מקבלים את הצעת השרה.

עמרם מצנע: אנחנו רוצים להצביע על החוק ואחר כך יש לנו זמן, היושב ראש אישר לנו להמשיך עד עשר וחצי.

עמרם מצנע: לא חייבים, אבל אפשר עד עשר וחצי.

עמרם מצנע: אנחנו עכשיו מצביעים על החוק כולו.

עמרם מצנע: למי יש הסתייגות מהחוק כולו?

עמרם מצנע: אין הסתייגויות.

עמרם מצנע: מי בעד החוק?

עמרם מצנע: בבקשה להרים את היד.

עמרם מצנע: הצבעה בעד כל החוק - רוב הסעיף אושר תודה רבה.

עמרם מצנע: החוק אושר, ואני רוצה לתת זכות דיבור לחבר הכנסת ניצן הורוביץ, שהוא בעצם מיוזמי החוק, לפני כמה שנים, ניצן?

ניצן הורוביץ: שלוש וחצי שנים.

ניצן הורוביץ: גברתי השרה, אדוני היושב ראש, חברי הכנסת, חברים, חברות, באמת קשה להגזים בחשיבות הרגע הזה, באמת אחרי שלל דיונים שנמשכו שנים, אין הרבה חוקים שעוברים את המסלול הזה בכנסת, אני רוצה שבסוף נחזור אל התמונה הגדולה והתמונה הגדולה היא תמונת התרבות שלנו בארץ הזאת, הספרות, היצירה.

ניצן הורוביץ: נכנסנו פה לסעיפי סעיפים ולפעמים לא ראינו את הדבר הגדול שיוצא פה עכשיו מהחדר.

ניצן הורוביץ: אין עוד ארץ שבה יוצאים לאור ספרים בעברית, אין עוד עם שמכנה את עצמו עם הספר ואת העולם הזה של הספרים אנחנו רוצים לחזק באמצעות החוק הזה.

ניצן הורוביץ: זאת המטרה.

ניצן הורוביץ: אנחנו רוצים יצירה, אנחנו רוצים השקעה, אנחנו רוצים רמה, אנחנו רוצים איכות, אנחנו רוצים שסופרים יקבלו גמול הוגן על עמלם, על כישרונם, אנחנו רוצים שכל שאר השותפים במעגל היצירה, העורכים, המגיהים, המאיירים, העובדים, המדפיסים, המוכרים, כולם יקבלו גמול הולם דרך ההוצאות.

ניצן הורוביץ: אנחנו רוצים שיהיו גם חנויות ספרים עצמאיות, אנחנו רוצים ספרים שלא יצאו עדיין ושנמנעה הוצאתם, בגלל שהיוצרים וההוצאות לא הצליחו להשקיע.

ניצן הורוביץ: אנחנו רוצים בגדול ובשורה התחתונה, עמרם, וזה עלה כאן וצריך להדגיש את זה, להחזיר את הכבוד לספרים, את הכבוד לתרבות, והחוק הזה, חברים, אני יודע שהייתה הרבה התנגדות והייתה פה מלחמה קשה, אבל בשורה התחתונה זה חוק שיהיה טוב לכולם ובעיקר טוב לקוראים וליוצרים שהם לבו של החוק הזה.

ניצן הורוביץ: לסיום אני רוצה להודות לפרופ' קנדל ולכל השותפים, במיוחד לשרה ולאנשי משרד התרבות.

ניצן הורוביץ: כמו בכל חוק, בסוף חשובה הנורמה הציבורית שהוא קובע והוא מתווה, ויהיו אנשים שינסו לגנוב ולעוות ולתקן ולעקם, תמיד יהיה מי שינסה, אבל מה שחשובה זאת הנורמה, שספר הוא ערך, שספרות היא ערך ואנחנו רוצים לשמור על הערכים האלה.

ניצן הורוביץ: זה בסוף מה שהחוק הזה עושה.

ניצן הורוביץ: אז תודה לכל השותפים במלאכה ואני חושב שיצא מכאן היום דבר טוב ומבורך ותודה לכולם.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: חברת הכנסת רות קלדרון.

רות קלדרון: אני מבקשת להודות לך, אדוני היושב ראש, על הניהול הבאמת יוצא דופן של כל הכוחות כאן.

רות קלדרון: תודה רבה מאוד לשרה על ההובלה העיקשת, ופרופ' קנדל, ותודה רבה לך מאוד, עמיתנו, שמלמד אותנו איך לחוקק.

רות קלדרון: אני רצית לבקש מהשרה, אם אפשר, כדי לחזק את הענף, יחד עם החוק הזה, לצאת באיזה שהיא העצמה של שבוע הספר.

רות קלדרון: אני לא יודעת בדיוק איך, בפרסום, או במקום שלו בבתי הספר, שבאמת כל הנוגעים במלאכה פה, שעובדים יום יום, איפה שאנחנו יכולים ברשות המבצעת שלך לתת איזה מטריה גדולה לעוצמה של ספרות, לכוח של ספרות, לדבר גם עם שר החינוך לגבי נושא שנתי אולי, כדי שבאמת תהיה לכם הרגשה שמאוד רוצים את טובתכם פה.

רות קלדרון: ובאמת מאוד רוצים את טובתכם פה.

רות קלדרון: ותודה רבה על היום יום של היישום.

עמרם מצנע: כן.

עמרם מצנע: חבר הכנסת אוחיון.

שמעון אוחיון: אשרי העם שככה לו, זה יפה מאוד.

שמעון אוחיון: שאני שותף לדבר הזה, שבאמת מתחיל ומייצג קונצנזוס רחב.

שמעון אוחיון: אנחנו יודעים מאיפה ניצן בא, לאן הוא שייך ובקטע הזה הוא הוביל את זה והשרה לקחה את זה ואנחנו כחברי כנסת חדשים נחשפנו באמת לסוגיה הזאת, שהיא באה לעודד את היצירה המקורית, את היצירה הישראלית, ואני מרגיש איזה שהיא התעלות מסוימת, למרות התחרות הפיננסית, למרות התחרות הכלכלית, אבל טוב שהתעסקנו בדבר הזה.

גילה גמליאל: אני רוצה לברך את מטרת החוק, שזה נראה לי הדבר היחיד שאני מזדהה איתו בחוק.

גילה גמליאל: כן, קצת נראה לי הזוי שחברי וחברות כנסת צריכים להתעסק בסוגיות כמו לקבוע משטחים של ספרים בחנויות, אבל אני חושבת שהחשיבות של החוק הזה בעיקר היא באמת שכולנו כאן נפנים את זה, שהיה עדיף שהייתם מסתדרים לבד בלעדינו, וחבל שנאלצנו להגיע למצב של לחוקק חוק כזה.

גילה גמליאל: אבל בהחלט כולי תקווה שזה באמת יממש את מטרות החוק, שלשמו הוא נועד, ולעתיד לבוא, שנגיע לכאן על מנת לעודד את היצירה ואת הספרות, גם כן עם משאבים שהמדינה תשקיע בעניין הזה.

גילה גמליאל: תודה.

שמעון אוחיון: אנקדוטה אחת רק אני אומר.

שמעון אוחיון: אני סיפרתי לגילה, אני חושב שבסך הכול באחד הכנסים שעשית על יהודי תימן, יש בערך איזה 15 עמותות, אבל 5, 6 שיצאו לדרך והגענו לפואייה באחד האודיטוריומים הגדולים בבר אילן ובאמת נאלצנו לחלק את השטח, לכל עמותה מה הוא השטח, כדי שהיא תוכל להציג את הספרים שלה.

שמעון אוחיון: ביום הכנס משום מה עמותת 'אעלה בתמר' הגיעה קצת באיחור ושמה לב שלקחו להם שניים-שלושה מטרים, הם לקחו את כל הדברים שלהם, את כל הספרים ועזבו את הכנס.

שמעון אוחיון: אבל אמרתי, טוב שהם נתפסו על הדברים האלה של הספר, על המאבק, על התחרות, על הקנאות בעניין הזה שנוגע ליצירה ולספרים.

עמרם מצנע: מסתבר שהכול זה עניין של 'שטחים'.

יריב לוין: רק בשביל המסקנה הזאת היה שווה.

יריב לוין: טוב, אני באמת רוצה לברך.

יריב לוין: קודם כל את השרה לימור לבנת שנדמה לי שהיא עברה, שבעה מדורי גיהינום זה קצת, המספר קטן יחסית לתהליך, ואני חושב שהיא הובילה אותו באמת מתוך מחויבות לעניין, שהוא בעל חשיבות עצומה.

יריב לוין: ליוג'ין, שבאמת ליווה פה את העבודה ביחד עם אנשי המשרד, וכמובן לך, אדוני היושב ראש, על הניהול של הדיון הזה.

יריב לוין: נדמה לי, ניצן, שאנחנו צריכים לומר פה גם תודה לחבר הכנסת לשעבר זבולון אורלב, שהיה שותף ביחד איתנו - - -

לימור לבנת: גם יריב, אגב.

יריב לוין: כיוזמים של החוק הפרטי, עוד בתחילת הדרך בשעתו.

יריב לוין: אני גם שמח לראות שנעשו פה הרבה שינויים, כי אני חושב שהנושא הוא באמת נושא כבד וזה מעיד שהיה פה גם דיון מעמיק וגם התחשבות בלא מעט הערות שהיו נכונות, ואני חושב שיוצא מכאן באמת מסר מאוד מאוד חשוב, גם על חשיבות הספרות בכלל וגם על החשיבות והמעמד הראוי למי שעוסק בתחום הזה, למי שיוצר, שלא תמיד בעולם שבו דברים נמדדים הרבה פעמים בהכנסה שאתה מביא הביתה בסוף החודש, אני חושב שאנחנו משדרים פה מסר מאוד חשוב.

יריב לוין: ואני מאחל לכולנו שנתברך בספרות עולה וצומחת ושהחוק הזה באמת יוכיח את עצמו.

עמרם מצנע: תודה.

עמרם מצנע: ירון סדן, יושב ראש איגוד המו"לים.

<ירון סדן: אני מדבר בשם מרבית המו"לים, כי לא כולם מסכימים, אני מניח, אבל בשם מרבית המו"לים ובעיקר בשם מאות סופרים שכל הזמן בקשר, עוקבים בדאגה אחרי מה שקורה פה, ואני באמת רוצה לומר תודה, בראש ובראשונה לשרה לימור לבנת ולצוותה המסור, על המסירות, וזה התחיל למיטב זיכרוני בספרייה אצל דני בקרית גת בכנס ספרנים, שאז השרה לראשונה גילתה עניין בחוק הזה ומאז מלווה אותו במסירות.

<ירון סדן: פרופ' קנדל ואנשיו, שאני מתנצל על הנדנוד, אני יודע כמה עבדתם קשה על זה.

<ירון סדן: חברי הכנסת, אני מוכרח להגיד כאזרח פה, שהדיון המעמיק הזה הוא מעורר הערכה רבה ולא חשוב מה הדעות, עומק הדיון וההשקעה בכל סעיף, ותודה לך, היושב ראש, שאפשרת את זה.

<ירון סדן: לחברי הכנסת הורוביץ וחברי הכנסת אורלב ויריב לוין שהיו מיוזמי החוק הראשונים, כמובן תודה, ולכל עובדי המדינה פה, שלא נשכח אותם, הם עשו את ה - - - ותודה לכולם.

<ירון סדן: ובהצלחה.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: איריס, בבקשה.

עמרם מצנע: סטימצקי, אם מישהו לא יודע.

<איריס בראל: אני שלוש וחצי שנים עוברת פה חוויה שאני אנסה להיות עדינה ואני אגיד טראומטית.

<איריס בראל: עברנו פה שלוש וחצי שנים - - -

<אברהם שומר: זה רגע חגיגי, איריס.

<איריס בראל: אני חושבת שמגיעה תודה לוועדה הנוכחית, אני חושבת ששרת התרבות היא אישה אמיצה והגונה שהוכיחה שאי אפשר ללחוץ עליה, אי אפשר לשחד אותה ואי אפשר לשכנע אותה.

<איריס בראל: אני חושבת שיוג'ין קנדל הוא דבר מעורר גאווה למדינה שמעסיקה איש כזה.

<איריס בראל: חבר הכנסת מצנע, ניהלת את זה בצורה שאיכשהו חיפתה על מה שעברנו בשלוש השנים האחרונות ועשית את זה בצורה מעולה, ואני חושבת שמגיעה תודה ענקית מכל מי שאוהב ספרות לירון סדן, שעובד כמתנגד כיושב ראש ארגון המו"לים ועבד ימים ולילות וכפי שאמרתי קודם, סטימצקי תעשה את הכול בחוזים החדשים על מנת שהמו"לים יוכלו לחיות ברווחה ולעבוד איתם בשיתוף פעולה, ואני מאוד מאוד גאה היום להיות אזרחית במדינת ישראל.

<איריס בראל: תודה רבה.

עמרם מצנע: תודה.

עמרם מצנע: מישהו עוד רוצה להגיד משהו?

עמרם מצנע: רחלי?

<רחלי אידלמן: אני רוצה גם כן להודות.

<רחלי אידלמן: לכל מי שעזר לנו להגיע ליום הזה.

<רחלי אידלמן: אני חושבת שזה ממש יום גדול למו"לות הישראלית ולספרות הישראלית ולסופרים.

<רחלי אידלמן: אני חושבת שהמון אנשים כאן רדפו אחרינו, צלצלו אלינו, 'תנסו', ואני חושבת שכולכם שנרתמתם וגם משרדי הממשלה, אני חושבת שהם עזרו לנו בצורה בלתי רגילה, והרצינות והכניסה לכל הפרטים ולמידת כל הנושא מהתחלה ועד הסוף.

<רחלי אידלמן: אני ממש מעריכה את העבודה שכולם עשו ואני רוצה להודות לכם ואני מקווה שעם שתי הרשתות אנחנו נצא לדרך חדשה, שהמו"לות בישראל תגיע למצב שחנות ספרים תחזור להיות היכל קודש של התרבות, כמו כל היכלי הקודש האחרים שקיימים.

<ירון סדן: רק מילה.

<ירון סדן: שכחנו את יורם קניוק, אז שלא נשכח אותו.

לימור לבנת: אני לא שכחתי.

לימור לבנת: גם בחדר הזה.

עמרם מצנע: עוד מישהו?

עמרם מצנע: כל נציגי רשת ספרים, זמורה ביתן?

עמרם מצנע: נו?

<אברהם שומר: איריס דיברה בשמנו גם.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: פרופ' קנדל, בבקשה.

<יוג'ין קנדל: אני לא אחזור על הדברים, חוץ מהתודות.

<יוג'ין קנדל: זה בכל זאת שלוש וחצי שנים מהחיים שלך, זה תהליך לא קטן.

<יוג'ין קנדל: אני חושב שיש פה הזדמנות.

<יוג'ין קנדל: הזדמנות אפשר לפספס ואפשר לנצל אותה, אני חושב שעדיף שכולנו ננצל אותה כי זה בעצם מכניס איזה שהוא סדר, בלי להיכנס לסעיפים, ועושה את הדברים שניצן הורוביץ דיבר עליהם.

<יוג'ין קנדל: אני חושב שכמובן מגיעות תודות גם ליוזמי החוק, לניצן ולזבולון וליריב, לשרה, אין בכלל שאלה, שהיא הובילה את זה, ויושב ראש הוועדה, אני רוצה להגיד לך שזאת הייתה החוויה הכי נעימה שלי בכנסת עד כה, אז לכן אני רוצה להגיד לך שאני באמת מוריד כובע.

<יוג'ין קנדל: אני רציתי להגיד תודה לרוזלין דרעי ולז'אן מארטן, שהוא עורך של גלימאר, שהשפיע עליי מאוד.

<יוג'ין קנדל: בישיבה אחת של שעה הוא שינה לי איזה שהיא תפיסה שלי לגבי החוק הצרפתי.

<יוג'ין קנדל: רוזלין הייתה עדה לזה.

<יוג'ין קנדל: ירון סדן, תודה רבה לך על התובנות, ודרך אגב, לכל השאר גם על התובנות על השוק.

<יוג'ין קנדל: כשכתבתי דוקטורט על השוק, אמנם בארצות הברית, אני הבנתי אותו, אני רק הבנתי אחרי השיחות איתכם כמה שאני לא הבנתי אותו, כמה שאני צריך ללמוד אותו.

<יוג'ין קנדל: העבודה עם הצוותים של משרד התרבות ומשרד הכלכלה ומשרד המשפטים, גם הדס ולירון ועדנה ואורלי וחבר'ה של משרד הכלכלה, תודה על העזרה, אבל החבר'ה שבאמת בלעדיהם לא הייתי יכול להמשיך את זה, זה חבר'ה שעובדים אצלי, זה אורי גבאי שהתחיל את זה ומאז עזב, ויושבת פה שירה, שהיא בעצם המנוע מאחורי כל הדבר הזה ובשלושה החודשים האחרונים היא עובדת בהתנדבות כי היא בחופשת לידה.

עמרם מצנע: לא לפרוטוקול, כי אתה יודע, זה אסור.

<יוג'ין קנדל: היא מתנדבת, כי היא רואה בזה שליחות ואני חושב שכשמדברים על עובדי ציבור כדאי לזכור שיש גם כאלה.

עמרם מצנע: תודה.

עמרם מצנע: לפני השרה אנחנו צריכים להצביע על הפרסים כדי שייכנסו לחוק.

<מירב ישראלי: לא הבנתי אם זה נכנס לחוק.

עמרם מצנע: אז עכשיו תביני.

עמרם מצנע: אנחנו מכניסים את סעיף הפרסים.

<מירב ישראלי: מה שאפשר אולי לעשות, עדנה, יש - - -

עמרם מצנע: את הקריטריונים תקבע השרה.

<מירב ישראלי: למשל בחוקים של הרצל וז'בוטינסקי יש אפשרות של משרד החינוך לתת מלגות לפי כללים שהשר קובע.

<עדנה הראל: מאה אחוז, אבל רק כללים, לא סכומים ו - - -

<מירב ישראלי: השר קובע כללים גם לגבי הסכומים, גם לגבי הצמדה, גם לגבי - - -

<עדנה הראל: הסמכה, אני לא רואה שם קושי, אבל - - -

לימור לבנת: אז לא הסמכה, אבל אני מתחייבת פה בוועדה.

עמרם מצנע: אנחנו נצביע על הפרסים בלי הסכומים, משאירים את ה - - -

<מירב ישראלי: הסמכה לשר לקבוע כללים.

עמרם מצנע: והשרה מתחייבת לפרוטוקול על המספרים שדיברנו עליהם.

לימור לבנת: כן.

עמרם מצנע: מי בעד סעיף הפרסים בחוק?

עמרם מצנע: להרים את היד בבקשה.

עמרם מצנע: הצבעה בעד סעיף הפרסים - רוב הסעיף אושר תודה.

עמרם מצנע: השרה, בבקשה.

לימור לבנת: כן, תודה.

לימור לבנת: האמת היא שזה מבחינתי רגע מאוד מרגש, אני מודה.

לימור לבנת: אמרו כאן קודם שלוש וחצי שנים של עבודה על חוק שאני מאוד מאוד מאמינה בו, כי כמו שאמר כאן ניצן קודם, אנחנו כאן עוסקים בפרטים ובסעיפים, סעיפי סעיפים וויכוחים, אבל הדבר הגדול הוא באמת שאנחנו עוסקים בתרבות שלנו, בשפה שלנו, ביצירה, בספרות ואני לראשונה, ולכן אמרתי לך קודם, ירון סדן, אני ממילא הייתי מזכירה את זה, הראשון שחשף אותי לכשל השוק הקיים בשוק הספרים היה יורם קניוק.

לימור לבנת: הוא ישב איתי ואמר לי כמה בעצם הוא מקבל לספר, וזה היה לפני תקופת הפריחה החדשה שלו בשנים האחרונות.

לימור לבנת: ישבנו ודיברנו על זה ואחר כך באמת בספרייה בקרית גת ועוד כהנה וכהנה, ואז חשבתי שצריך לעשות מעשה, אבל זה היה בהצלבה עם ניצן הורוביץ שהגיש את הצעת החוק בפעם הראשונה, החוק הצרפתי, ועוד הצעות חוק שהיו לאחר מכן, יריב לוין, והיו על זה חתומים, בנוסף לזבולון אורלב, גם שלי יחימוביץ ואורי אורבך ואחרים, זה ממש חצה את כל הקשת הפוליטית, ואז באמת ראיתי שיש כאן הבנה עמוקה של כל כך הרבה אנשים שכשל השוק הזה הוא כל כך עמוק וכל כך בעייתי, ונתקלתי בזה גם באופן אישי.

לימור לבנת: אני סיפרתי כאן קודם במהלך ישיבות הוועדה, אני לא אחזור על הדברים כאן עכשיו.

לימור לבנת: מכיוון שספר, כפי שאני תמיד נוהגת לומר, הוא לא עוד מוצר מדף אלא הוא אוצר תרבותי, אני התעקשתי.

לימור לבנת: יוג'ין אמר את זה קודם, הוא לא היה איתי, הוא היה נגד, ואז הגיע באמת לישראל, במסגרת יריד הספרים הבינלאומי שמתקיים בירושלים, נדמה לי אחת לשנתיים, איש הוצאת גלימאר הצרפתית, הסיפור כבר סופר, אני לא אחזור עליו, תודה לך, רוזלין, את מלווה כאן את הישיבות של הוועדה, יוג'ין שינה את דעתו ומאותו רגע הוא התגייס כל כולו וביחד החלטנו להגיש הצעת חוק ממשלתית.

לימור לבנת: זאת ההיסטוריה.

לימור לבנת: אבל ההיסטוריה הזאת, שאני מספרת אותה ככה בקצרה, באמת על רגל אחת, היא פחות חשובה, כי יש לה עוד הרבה מאוד חלקים.

לימור לבנת: מה שחשוב הוא שיש כאן כל כך הרבה דברים מורכבים, הם לא פשוטים, אני יודעת, אני לא מתייחסת לזה בקלות ראש, אני מתייחסת מאוד בכובד ראש, וזה המקום כאן לומר לכל הצדדים, כי יש פה צדדים, יש פה שתי רשתות ספרים ויש פה מו"לים שלא כולם חושבים אותו דבר, ויש מאות סופרים שתומכים ויש גם כמה כאלה, פחות, שלא תומכים, אני ערה לכול, אבל לכל הצדדים, אני אומרת, זה זמן לומר 'בואו עכשיו ננסה', כי לא הכול מוסדר כאן עד הסוף, ולא צריך להיות מוסדר עד הסוף, כי תפיסת עולמי היא תפיסה של שוק חופשי, של מינימום התערבות של הממשלה בכוחות השוק, אבל כאן פשוט לא הייתה בררה בסופו של דבר, לכן גם יוג'ין השתכנע בסוף, במה שאני השתכנעתי עוד קצת קודם, ולכן גם חברי כנסת כאן, שתפיסת עולמם דומה או זהה לשלי, תומכים בסופו של דבר, כי אין בררה, הגענו למצב שבו פשוט אין בררה, אבל ניסינו לדאוג לכך שההתערבות תהיה מידתית, שהיא לא תהיה מעבר לנדרש.

לימור לבנת: אבל כמו שאנחנו יודעים, גם אחרי שמחוקקים אפשר באמת לטרפד ואפשר לתמרן ואפשר לעשות מניפולציות, אז הפנייה שלי אליכם היא באמת, תנסו עכשיו, כשיש חוק, איכשהו להסתדר באופן כזה ביניכם במסגרת תנאי השוק וכוחות שוק, שלא נצטרך להתערב עוד יותר בחקיקה, או שוב בחקיקה.

לימור לבנת: בסך הכול מדובר כאן באמת בחוק שהוא בגדר הוראת שעה לשלוש שנים ונראה איך זה מסתדר ונראה איך זה הולך.

לימור לבנת: אולי זה יילך טוב, אולי זה יילך נפלא, אולי זה לא יילך בכלל, אולי נצטרך שוב להתערב בחקיקה, לכאן או לכאן, אני מאוד מקווה שלא, ואולי בתום שלוש שנים נוכל בכלל להיפטר מהחוק הזה, הלוואי.

לימור לבנת: אנחנו לא רוצים בזה, אנחנו נאלצים.

לימור לבנת: לכן אולי מכאן אפשר יהיה עכשיו לצאת ולהניח בצד את כל האמוציות, את כל הרגשות, את כל התחושות, את כל שלוש השנים האלה, את כל מה שעברנו כאן וללכת להסדרה, הייתי אומרת כמעט מרצון, בתוך המסגרת הזאת של החוק.

לימור לבנת: כך הייתי רוצה שזה יקרה.

לימור לבנת: ככה אני מתפללת שיקרה.

לימור לבנת: התודות, בקצרה.

לימור לבנת: יש הרבה אנשים שצריך לומר להם תודות.

לימור לבנת: אז קודם כל באמת לפרופ' יוג'ין קנדל, שעשה כאן עבודה באמת מופלאה ואדירה.

לימור לבנת: אני רוצה לגלות לכם כאן שהוא היה מסמס לי בסופי שבוע, בשעות מוקדמות בבוקר, בשעות מאוחרות בלילה, זה פשוט הציק לו והטריד אותו, לא הציק לו, אלא הטריד אותו והעסיק אותו ללא הפוגה.

לימור לבנת: זה פשוט לא ייאמן.

לימור לבנת: ועוד רגע ועוד משהו ועוד - - - ולשירה, שכאמור יד ימינו שלקחה את זה ללב.

<יוג'ין קנדל: אני יד ימינה.

לימור לבנת: אני רוצה להודות כאן, תודה גדולה ועצומה ליועצת המשפטית של משרד התרבות והספורט, עורכת הדין הדס פרבר.

לימור לבנת: אני מאוד כועסת על זה שהיא לא עשתה דברים אחרים בתקופה הזאת, היא פשוט השקיעה - - -

<הדס פרבר: יש רק 24 שעות.

לימור לבנת: לא, באמת, היא השקיעה פשוט מאמצים אדירים כדי שזה ייצא לפועל וייצא לדרך, ואני רוצה מאוד להודות לך, הדס, על העבודה העצומה הזאת.

לימור לבנת: יש כמובן במשרד שלי עוד אנשים רבים שהשקיעו בזה מאמץ, אבל הדס עשתה כאן פשוט מעל ומעבר.

לימור לבנת: כמובן אורלי פרומן, מנכ"לית המשרד, ושמעון אלקבץ, ראש מינהל התרבות ועוד כל העובדים האחרים במשרד, שאני רוצה להודות להם, כולל היועצים שלי וכל הצוותים בשתי הלשכות.

לימור לבנת: אני רוצה להודות מאוד לצוות משרד המשפטים כאן, לעדנה הראל, ללירון, לכל מי שעסק במשרד המשפטים, במשרד הכלכלה, על אף שהיו לנו פה ושם חיכוכים, אבל הגענו להסדרה גם בינינו בנושאים האלה.

לימור לבנת: ואני רוצה מאוד להודות לך, יושב ראש הוועדה, לעמרם מצנע.

לימור לבנת: אתה ניהלת פה דיון כל כך הגון וכל כך רציני וכל כך שקוף שבאמת זה ראוי להערכה רבה מאוד.

לימור לבנת: זה דיון מאוד מורכב ומאוד מסובך, זה באמת חוק מסובך, שאני באמת מלאת הערכה לדרך ניהול הדיון הזה.

לימור לבנת: וכמובן לחברי הכנסת שבאו לכאן, שהשתתפו בדיונים, שתמכו בחוק, ניצן, אתה באמת כאן החלוץ, אבל יריב, גם אתה כמובן, ומי שלא נמצאים פה.

לימור לבנת: אבל תודה מיוחדת, ירון סדן, מה אומר ומה אדבר?

לימור לבנת: דחפת ודחפת ודחפת והנה, זה הגיע להשלמה.

לימור לבנת: אני עזבתי את הדיון בוועדה לביקורת המדינה, עם ההתאחדות לכדורגל.

לימור לבנת: שמעתי, שומר, שאתה אמרת כאן איזה משהו בעניין הזה קודם, אני מאוד מודה לך על הדברים.

לימור לבנת: אז תודה רבה שוב לכולם, אני מודה שאני מאוד נרגשת, מאוד שמחה ומאוד מקווה, עם תקוות גדולות, לא בלי חשש אבל עם תקוות גדולות להמשך.

לימור לבנת: תודה רבה.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: אני רוצה לומר מספר מילים.

עמרם מצנע: חוק, כמובן המבחן שלו זה ביישום וכבר למדנו שחוק טוב, אם לא מתכוונים ליישם אותו הוא לא שווה שום דבר, וחוק פחות טוב, אם מיישמים אותו, אז הוא חוק מצוין.

עמרם מצנע: אז באמת אני פונה לכל הנפשות הפועלות כדי שבאמת ברוח החיובית והברכות ההדדיות והתודות יאפשרו להשיג את מטרת החוק ובסופו של דבר, כמו שבאמת אמרה חברת הכנסת גמליאל, אנחנו כולנו מאוחדים סביב מטרת החוק אבל לקח לנו הרבה שנים והרבה שעות כדי בסוף לתת למטרה הזו את הכלים, את הפירות, וכבר אמרנו תמיד שאלוהים נמצא בפרטים, ואני מקווה שכיסינו את מרב הפרטים האפשריים.

עמרם מצנע: אין ספק שלי אישית זה כמובן החוק הראשון שעובר תחת אחריותי כיושב ראש הוועדה, כחוק משמעותי, מלא, עם הרבה תוכן ובאמת הרבה מאוד נושאים, וכמו חוקים רבים, הוא נכנס לוועדה בדרך אחת ויצא ממנה כמובן בדרך אחרת.

עמרם מצנע: אני מקווה שהרבה יותר טובה.

עמרם מצנע: זה גם המקום להתנצל אם פגעתי במישהו ואם לא שמענו מישהו ואם לא גם יישמנו את כל ההערות והדברים שעלו.

עמרם מצנע: כולכם יודעים, כל מי שביקש להיפגש איתי, שאני נמנעתי מלעשות פגישות בכלל עם גורמים שונים, אני מוכן להיפגש איתכם אחרי שהחוק אושר.

לימור לבנת: יום רביעי הבא אחרי מליאת הכנסת.

עמרם מצנע: אבל נענינו גם לדברים ששלחתם בכתב וגם לדברים שהעליתם כאן ואני באמת מקווה שהמטרה תושג, כי המטרה מאוד מאוד ראויה, להגן על הסופרים, על הספרים ועל כל השרשרת שמטפלת בעצם מהסופר עד הקונה הקורא, האזרח, שאליו אנחנו באמת מכוונים.

עמרם מצנע: נדמה לי גם שחוק כזה מורכב, שבעצם עבר בלי הסתייגויות בכלל, זה גם כן יהיה מעניין בקריאה שנייה ושלישית במליאה.

עמרם מצנע: וגם בהחלט תודה לכולכם על שהשתתפתם, בלי זה אי אפשר היה לעשות את הדבר הזה.

עמרם מצנע: זו חוויה מעניינת ושונה, לראות את כל משרדי הממשלה המעורבים, אני חושב שכולם לקחו את החוק הזה כממש בייבי אישי, עם ניסיון למצוא פתרון לכל בעיה שעלתה, כי הרבה פעמים משרדי הממשלה עוסקים באיך להפריע אחד לשני ובמקרה הזה לפחות, הוא לא מקרה בודד, אבל במקרה הזה אני מוכרח לציין את זה, משרד המשפטים, משרד הכלכלה, כמובן פרופ' קנדל, השרה, עם הצוות, כל התודות כבר נאמרו, ואני בהחלט נהניתי מהעבודה המשותפת.

עמרם מצנע: אני רוצה גם לנצל את ההזדמנות להודות לצוות שלנו.

עמרם מצנע: קודם כל לצוות הוועדה, ליהודית עם כל הצוות של הוועדה, וגם לצוות האישי שלי, וכמובן למירב, היועצת המשפטית של הוועדה, שאין לי מילים, מירב, להודות לך, על כך שהובלת אותי במבוכות האלה, במבוכים/מבוכות - - -

לימור לבנת: לא, אני בעד לדבר בלשון נקבה.

לימור לבנת: מרב מיכאלי חותמת על מבוֹכוֹת.

עמרם מצנע: כל המבוכים הם מדרג נקבה, זה בסדר.

עמרם מצנע: .. ובאמת להודות לכולכם.

עמרם מצנע: אמרתי לאורך כל הדיון שתחסרו לי, אבל אני מקווה שזו רק אמירה ולא נצטרך להיפגש במקומות אחרים.

עמרם מצנע: ותודה לחברי הכנסת, תודה לך, יריב, מרכז הקואליציה.

עמרם מצנע: ובאמת באווירה שכולנו חיים בה, שהיא לא כל כך נעימה וטובה, בכלל אני מדבר, תקציב, חוק ההסדרים וכדומה, אז יש באמת רגע של נחת.

עמרם מצנע: לימור, ההישג באמת כולו שלך.

עמרם מצנע: תודה רבה.