הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 19, פרוטוקול מספר 21, 2013-07-24 09:30

יעקב מרגי: בוקר טוב.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה המיוחדת לזכויות הילד.

יעקב מרגי: הנושא הצעות לסדר בדיון מהיר: תעדוף בגנים להורים חד הוריים של חברות הכנסת איילת שקד שנוכחת פה ושל חברת הכנסת עליזה לביא.

יעקב מרגי: אני אתן לחברת הכנסת איילת שקד לפתוח, לתת לנו שיחת רקע, ונפתח את הדיון ונראה לאן נגיע וננסה לצאת מפה עם איזו אמירה או החלטה.

יעקב מרגי: בבקשה, איילת.

איילת שקד: מכיוון שאין זמן אני רוצה לתת את זכות הדיבור שלי לנציגים שהגיעו לכאן ופנו אליי.

איילת שקד: מי כאן נציג משרד הכלכלה?

<גיל ארז: אני.

איילת שקד: אני אגדיר את הבעיה שגם אני חווה.

איילת שקד: בגנים בתל-אביב כמו שאנחנו רואים יש זוגות רבים שחיים ביחד ולא נשואים ומצהירים שהם חד-הוריים ונכנסים לגנים.

איילת שקד: הגנים בתל-אביב ברובם על הצהרות של חד-הוריות כשלא כולם חד-הוריים, ומשפחות כמו שלי וכמו של אנשים שנמצאים כאן לא יכולים להתקבל לגן בגלל זה.

איילת שקד: אתם ביטלתם טופס הצהרה שהיה דרוש מעורך דין, והשנה המספר עלה עוד יותר כי אנשים, ידם קלה לסמן שהם חד-הוריים, והם מקבלים הטבה של 23,000 שקלים בשנה.

איילת שקד: זה מטורף.

איילת שקד: כמו כן אנחנו חושבים שאין אכיפה של משרד הכלכלה על הרמאים.

איילת שקד: אני בכל אופן דורשת, מבקשת, גם שיוחזר תצהיר העורך דין וגם שתהיה אכיפה.

איילת שקד: אני אתן את רשות הדיבור אם אפשר.

יעקב מרגי: לפני כן, ברשותך.

יעקב מרגי: אם תתייחס לאחר מכן, המצוקה במעונות היום – הביקוש עולה על ההיצע.

יעקב מרגי: אין ספק שהרגולטור צריך להיכנס לכאן.

יעקב מרגי: יש הרבה כסף למדינה, והיא עושה הרבה יחסית.

יעקב מרגי: התמ"ת עושה הרבה בעניין מעונות היום מתוך היכרות עם הנושא.

יעקב מרגי: לצערי הרב, הרשויות המקומיות הן פסיביות בקטע הזה.

יעקב מרגי: דיברנו באחד הדיונים כאן, וחברת הכנסת אילת שקד יושבת כאן שאנחנו ערב בחירות.

יעקב מרגי: רואים את ההשקעה של ראשי הרשויות המקומיות בהרבה תחומים.

יעקב מרגי: כשאנחנו יודעים שתקציבי הפיתוח שלהם בנושא מעונות היום נשענים כמעט במאת האחוזים על תמיכת התמ"ת, תמיכת המדינה ולעיתים רחוקות גם מנושא הפיס, אם הוא לא משועבד 30 שנה קדימה.

יעקב מרגי: הרגולטור צריך לשים את היד.

יעקב מרגי: לפחות אתם, משרד הכלכלה.

יעקב מרגי: הייתי שר.

יעקב מרגי: כשכתבתי קריטריונים נתתי מקדמים.

יעקב מרגי: רשות שרוצה לקבל תמיכה מהמדינה לבניית מעונות יום שתוכיח מה היא עשתה לטובת הנושא הזה – אם זה במצ'ינג, אם זה בשנים עברו – לתת.

יעקב מרגי: אני חושב שצריכה להיות אמירה פה כי אני אומר לך מתוך היכרות בנושא שהביקוש עולה על ההיצע.

יעקב מרגי: הורים רבים נאלצים להתפשר על מסגרות שאינן טובות לא להם ולא לפעוטות ולא לילדים.

יעקב מרגי: בסך הכול הבית הזה בא לעזור תמיד לחד-הוריות; לא ייתכן שעל גבן של חד-הוריות אמתיות יהיה ניצול ציני כלכלי לא ישר.

יעקב מרגי: בבקשה.

<ארז רוזנוקס: שמי ארז רוזנווקס, אני אב גאה לשתי בנות ג'ינג'יות במעון בתל-אביב.

<ארז רוזנוקס: כמו שאמר אדוני אנחנו הכנו מספר נתונים שיראו שבאמת יותר מ-45% מהבקשות נדחות.

<ארז רוזנוקס: אבל התכנסנו היום פשוט כדי לצעוק את זה שפשוט שותים לכם את הכסף.

<ארז רוזנוקס: יש הכסף – לוקחים אותו על-ידי שקרים.

<ארז רוזנוקס: כמו שקורה היום ונאמר פה שהורידו את הצורך באישור עורך דין העלה את מספר המשפחות החד-הוריות בכיתה, למשל, אצל הילדים שלנו מ-25% שהיו בשנים הקודמות לפי מה שבדקנו, ל-100% בשנה הבאה.

<ארז רוזנוקס: הכתובת על הקיר.

<ארז רוזנוקס: יש מחשבון שאפשר לחשב את הסבסוד שניתן לאמהות חד-הוריות.

<ארז רוזנוקס: אני רוצה להדגיש שאני שם את האמהות החד-הוריות במירכאות מכיוון שחלק לא קטן מהן זה אמהות חד-הוריות רק לשם התצהיר על-ידי "וי" קטן.

<ארז רוזנוקס: כי אם מסתכלים בחישוב שמיד נחלק לכם הסבסוד של מדינת ישראל ומשרד הכלכלה יכול להגיע לאלפי שקלים למשפחה לילד, ובחישוב ממוצע לכ-25,000 שקל בשנה למשפחה שמרוויחה – תקשיבו טוב – 35,000-30,000 שקל לחודש.

<ארז רוזנוקס: אנחנו נגד תרבות העידוד הזה לשקר.

<ארז רוזנוקס: זה הפך לאופנה, וכולם עושים את זה.

<ארז רוזנוקס: אנחנו הכי תמהים שמשרד שרוצה לעודד עבודה – ולמעשה הגנים של נעמ"ת ושל ויצ"ו הם היחידים שמאפשרים לנו את השעות כדי לעמוד בתנאים של משרה מלאה, למעשה, אין לנו אפשרות להתקבל אליהם בגלל הדברים האלה, ואנחנו נדחקים לגנים שלפעמים יש בהם תנאים סניטריים מזעזעים, לא מתאימים, לא מפוקחים ובמחירים שערורייתיים שיכולים להיות כפליים ממה שאנחנו משלמים.

<ארז רוזנוקס: עכשיו סיפור אישי.

יעקב מרגי: מי הגברת?

יעקב מרגי: אני מבקש שכל דובר יזדהה לפרוטוקול.

<ג'ני בלנקי בלייך: אני רופאה מתמחה במרכז רפואי "רבין", נשואה, אמא לשניים.

<ג'ני בלנקי בלייך: גם בעלי הוא רופא מתמחה.

<ג'ני בלנקי בלייך: אנחנו זוג שעובד בממוצע למעלה מ-300 שעות בחודש, ובנוסף למשרה המלאה – גם תורנויות לילה, למעלה מ-26 שעות ברציפות.

<ג'ני בלנקי בלייך: אני התחלתי את הקריירה שלי ככירורגית בבית חולים "איכילוב".

<ג'ני בלנקי בלייך: העבודה שם התחילה ב-6:45-7:00, ומאז שנולדה בתי הבכורה לא היה מענה לשעות האלה באף מסגרת חינוכית.

<ג'ני בלנקי בלייך: השעות הן לפי דרישות המערכת.

<ג'ני בלנקי בלייך: סך הכול גם השעות הנוספות שאנחנו עובדים זה דרישות המערכת, וזה נובע ממחסור ברופאים ולא מרצון שלנו של "גרידיות" להרוויח עוד כספים, אבל לא היה שום פתרון.

<ג'ני בלנקי בלייך: נאלצתי לוותר על המקצוע ועל ההתמחות הכירורגית שהייתה בנפשי ולעבור לבית-חולים "בילינסון" כדי להתמחות ברדיולוגיה שזה מקצוע לא פחות מעניין, אבל לא זה מה שרציתי, ולא הייתה לי שום ברירה, כי שם מתאפשר לי להתחיל את היום שלי ב-7:30.

<ג'ני בלנקי בלייך: אין שם פחות שעות – השעות הן אותן שעות, והתורנויות הן אותן תורנויות, אבל היום מתחיל ב-7:30, ומתאפשר לי לשים את הילדה ב-7:00 בגן.

<ג'ני בלנקי בלייך: היא תמיד מגיעה ראשונה למעון.

<ג'ני בלנקי בלייך: עכשיו יש ילד שני שנולד לפני ארבעה חודשים, והוא היה מועמד להתקבל לאותו מעון לתינוקייה, ולא התקבל אף על פי שהוא אח של ילדה שכבר נמצאת בגן כי השנה בניגוד לשנים קודמות ועדות הקבלה לא דנו כלל במשפחות נשואות.

<ג'ני בלנקי בלייך: כל זוג נשוי, לא היה שום דיון לגביהם.

<ג'ני בלנקי בלייך: מראש הם נדחו החוצה ולא היה שום דיון.

<ג'ני בלנקי בלייך: אחרי שהגשנו ערעורים על העניין הזה כל הערעורים נדחו באופן גורף.

<ג'ני בלנקי בלייך: לא היה אחד שהתקבל.

<ג'ני בלנקי בלייך: כתוצאה מכך נוצר המצב האבסורדי ששמענו פה קודם ושארז ציין שהגענו ל-100% של אמהות חד-הוריות.

<ג'ני בלנקי בלייך: אין שום התחשבות לא בשעות העבודה, לא במשכורת של המשפחות - -

<גיל ארז: אנחנו מדברים על חוני המעגל?

<ג'ני בלנקי בלייך: לצורך העניין.

<ג'ני בלנקי בלייך: אותו מצב קורה במעון נעמ"ת בדיזנגוף ובכל מעונות ויצ"ו בתל-אביב.

<שרון צ'רקסקי: זה לא בכל המעונות.

<ג'ני בלנקי בלייך: בכל המעונות בתל-אביב.

<שרון צ'רקסקי: - - -

יעקב מרגי: בדיון אין הרבה נוכחים אז אני מאפשר התפרצויות בלי רשות דיבור.

יעקב מרגי: רק לומר את השם.

יעקב מרגי: הפרוטוקול לא מכיר אתכם.

<שרון צ'רקסקי: אני שרון צ'רקסקי מויצ"ו.

יעקב מרגי: ניתן לך רשות דיבור.

<ג'ני בלנקי בלייך: במעון ויצ"ו ברחוב ארלוזורוב וברחוב ויצמן בתל-אביב אנחנו יודעים שיש הבעיה הזאת.

<ג'ני בלנקי בלייך: אני יודעת שבגנים של נעמ"ת בפתח-תקווה הבעיה הזאת גם קיימת.

<ג'ני בלנקי בלייך: יש לנו פה נתונים שתכף נחלק לפי אזורים בארץ, וזה בעצם חוזר על עצמו בכל אזור שהביקוש בו עולה על ההיצע.

<ג'ני בלנקי בלייך: כדי לסבר את האוזן הילדה שלי לא התקבלה בהתחלה לגנים האלה בתואנה שיש אחים ממשיכים ושמורה להם זכות קדימה, ונאלצתי לשים אותה בשנה הראשונה לחייה בגן פרטי.

<ג'ני בלנקי בלייך: באחד הימים שהגעתי לגן הייתה שם סייעת חדשה שהופיעה שבועיים לפני כן בתכנית בטלוויזיה של אמנון לוי על אישה עם 30 זהויות.

<ג'ני בלנקי בלייך: אני כרופאה יודעת שזה משהו שלא קיים, אבל זה בורדר ליין פרסונליטי, זה משהו שאין לו תיקון.

יעקב מרגי: תשהי פה בבניין הזה תראי הרבה כאלה.

<ג'ני בלנקי בלייך: בגלל זה לא הייתי רוצה לטפל פה בילדים שלי.

<ג'ני בלנקי בלייך: השארתי אותם היום בבית.

יעקב מרגי: זה בהומור, אל תרכבי על זה.

<ג'ני בלנקי בלייך: נאמר לי – זאת הסייעת החדשה, תכירי, נעים מאוד, היא תעבוד אצלנו מעכשיו.

<ג'ני בלנקי בלייך: אני לא יכולה לתאר לכם את ההלם.

יעקב מרגי: לפני שאתן לך את רשות הדיבור, יש מישהו שרוצה להתייחס?

<ציפורת שימל: אני עורכת הדין ציפורת שימל מאמונה.

<ציפורת שימל: אני רוצה לציין שחוץ מויצ"ו ונעמ"ת אנחנו כארגון מפעיל מטעם התמ"ת נמצאים וחווים בדיוק אותו קושי.

<ציפורת שימל: אנחנו מקבלים מאות טלפונים של הורים.

<ציפורת שימל: אנחנו אלה שמתמודדים עם הפניות של ההורים שנדחו ושלא ניתנה להם האפשרות להיכנס למעונות.

יעקב מרגי: מה התקן המקסימלי לגודל כיתה תקנית במעון?

יעקב מרגי: אם תוכלי להתייחס לגמולים, תינוקות, פעוטות – כל הקטגוריות.

יעקב מרגי: יש לכם מגבלה בקליטת ילדים?

<גלי עציון: אפשר רגע לעזור?

<ציפורת שימל: גם בהקשר של ויצ"ו ונעמ"ת שהנציגים שלהם גם נמצאים פה אני יכולה להגיד שיחד עם העובדה שיש התעדוף שאנחנו מדברים עליו, אנחנו גם חווים את העובדה שכל שנה יש צמצום מצד התמ"ת בעצם הכניסה למעונות.

<ציפורת שימל: זאת אומרת בשנים האחרונות יש בסך הכול 10% ירידה בעצם אפשרות הכניסה למעונות.

<ציפורת שימל: על זה מתוסף כל נושא התעדוף גם בהקשר של מה שדיברו כאן הדוברים לפני שבעצם על הקיצוץ שגם ככה קיים ולא ברור לנו למה הוא קיים כי מועברים תקציבים לצורך פיתוח - -

יעקב מרגי: לא ענית לי.

יעקב מרגי: יש תקן לתפוסה מלאה של כיתה?

<גלי עציון: אפשר להגיד משהו?

<גלי עציון: אני עורכת הדין גלי עציון מנעמ"ת.

<ציפורת שימל: כן, יש.

יעקב מרגי: רגע, אמונה מדברת.

יעקב מרגי: כשהיא תסיים אני אתן לך.

<גלי עציון: רציתי לעזור לה.

<ציפורת שימל: גלי, תעזרי לי.

<ציפורת שימל: אני מודה שאני מתעסקת בצד המשפטי של העניין.

<ציפורת שימל: אני יכולה להגיד שהכיתות אצלנו לפחות הן מלאות.

<ציפורת שימל: אני לא יודעת לומר כמה יש בכיתה, אבל הכיתות מלאות.

יעקב מרגי: תודה.

<ציפורת שימל: רק אני אוסיף עוד משפט אחד:

<ציפורת שימל: אנחנו היינו צריכים לדחות בשנה האחרונה כ-10% מהפונים אלינו, ולא ברור לנו למה אנחנו צריכים לדחות את אותם זוגות נשואים שבעצם, לצערנו הרב, כורעים תחת הנטל הכלכלי.

<ציפורת שימל: הם זכאים להיכנס למעון אבל כיוון שהמעונות מלאים בצורה שאין אפשרות להכיל מעבר לכך - -

יעקב מרגי: אנחנו מוגבלים בזמן, ואנחנו רוצים למצות את הנושא.

יעקב מרגי: אז אני מבקש.

<ציפורת שימל: אני רוצה להציע הצעה אופרטיבית.

יעקב מרגי: אני שאלתי שאלה כי אני רוצה להתקדם לכיוון מסוים.

<ציפורת שימל: אני רק רוצה להציע משהו אופרטיבי לדיון.

יעקב מרגי: בקצרה.

<ציפורת שימל: לגבי התצהיר שעלה פה אנחנו מציעים בשלב הראשון והמידי להחזיר את התצהיר שעליו דובר.

<ציפורת שימל: אנחנו בעצמנו תמהים למה רק שנה האחרונה התצהיר הוסר.

<ציפורת שימל: אנחנו מציעים להחזיר ולהשיב את התצהיר את זה.

יעקב מרגי: תודה.

<גלי עציון: אני רוצה להסביר - -

יעקב מרגי: יש לך תשובה לשאלה שלי?

<גלי עציון: כן.

יעקב מרגי: אל תסבירי דברים אחרים.

יעקב מרגי: בואי נשמע כי אפשר לעשות חצי יום דיון על הנושא הזה.

<גלי עציון: משרד הכלכלה משנה את הסטנדרטים בגנים וקובע – וזה רעיון חיובי – שככלל יהיו פחות ילדים במרחב, וזה אומר שיהיו יותר מבוגרים פר-ילד.

<גלי עציון: העניין הוא שצריך לעשות את זה במקביל לשיפוצים שמרחיבים את המעונות.

<גלי עציון: כל עוד לא עשו את זה אי אפשר לצמצם.

יעקב מרגי: לא ענית לי.

יעקב מרגי: כולנו אוהבים לבכות שכואב לנו.

יעקב מרגי: אני שואל שאלה: יש תקן מקסימלי לתפוסה של כיתה?

<גלי עציון: כן.

יעקב מרגי: כמה בכיתה?

<גלי עציון: אני לא יודעת להגיד כמה בכיתה - -

<קריאות: - - -

יעקב מרגי: לא, לא, רגע.

<גלי עציון: - - -

יעקב מרגי: אני מנהל את הדיון.

יעקב מרגי: אנחנו רוצים להגיע לתוצאות.

יעקב מרגי: אני רציתי להציף נקודות כדי לתת לרגולטור, נציג משרד הכלכלה, להתייחס אליהן.

יעקב מרגי: הדיון הוא סביב הניצול של אותה פרצה.

יעקב מרגי: אנחנו רוצים לעזור להורים החד-הוריים, רוצים לסייע, אבל אם הם באמת חד-הוריים.

יעקב מרגי: אם נוצר מצב שעוד לא מתחיל רישום למעון והוא כבר תפוס ב-100% על-ידי חד-הוריים, אין ספק שכל רגולטור הכי פסיבי מבין שיש פה בעיה.

<גלי עציון: אבל אם בשנה שעברה היו 80 ילדים במעון, והיום הסטנדרטיזציה מרשה רק 60 אז חסרים 20 מקומות.

יעקב מרגי: אז הבעיה כפולה ומכופלת.

יעקב מרגי: הבנו.

<גלי עציון: זה אחד הפתרונות הראשונים לעניין.

<גלי עציון: צריך להגדיל את ההיצע, לא ליצור מלחמות בין קבוצות.

יעקב מרגי: כנראה לא הבנת אותי.

יעקב מרגי: אמרתי קודם – כולנו אוהבים לבכות ורמזתי למפעילים - -

<גלי עציון: לא לבכות.

יעקב מרגי: אני מבין את המצוקה של המפעיל - -

<גלי עציון: לא לבכות.

יעקב מרגי: אמרתי את זה כמושג מושאל.

יעקב מרגי: כן, בבקשה.

יעקב מרגי: מי את?

<מאיה וזנה: אני מאיה, אני מנהלת אגף הגיל הרך באמונה.

<מאיה וזנה: התקן הוא תלוי גיל.

<מאיה וזנה: בכיתת תינוקות בחדר של 50 מ"ר התקן הוא 18 תינוקות.

<גיל ארז: התקן הוא 15, ומאפשר חריגה ל-18.

יעקב מרגי: גברתי, אנחנו מוגבלים בזמן כי המליאה אמורה להתחיל.

<מאיה וזנה: בכיתת הפעוטות של 50 מ"ר התקן הוא 27 ילדים.

יעקב מרגי: אם את פונה אליו אני אשאל אותו.

יעקב מרגי: תריצי את הדיון.

<גיל ארז: 22 ו-27.

<מאיה וזנה: יש עניין של תקן שהוא פורמלי ואישור חריג שניתן.

יעקב מרגי: ברור.

<מאיה וזנה: יש אישור ליותר בכיתות של 70 מטר.

יעקב מרגי: בבקשה, גברת.

<לינדה דגן: אני לינדה דגן ממשרד הרווחה.

<לינדה דגן: אני אחראית על חד הוריות.

<לינדה דגן: אני רוצה שלא נשכח לרגע שעל אף העובדה שיש שקרים, ויש אנשים שמרמים ומשקרים אנחנו לא רוצים לפגוע בנשים החד-הוריות.

יעקב מרגי: השאלה היא האם להחזיר את התצהיר זאת פגיעה?

יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע.

<לינדה דגן: תלוי, אם זה עולה כסף.

<לינדה דגן: אני שאלתי את האדון כמה כסף זה עולה.

<לינדה דגן: אני שאלתי כמה כסף עולה לאישה חד הורית שבקושי עובדת - -

<ארז רוזנוקס: יש שירות עורכי דין - -

<קריאות: - - -

יעקב מרגי: סליחה.

יעקב מרגי: אני לא ארשה יותר התפרצויות בדיון כי זה לא נרשם, לא נאמר ולא שמעו אותך.

יעקב מרגי: אני מבקש לא להתפרץ יותר.

יעקב מרגי: אנחנו רוצים לנהל דיון כדי למצות אותו.

יעקב מרגי: הבנו את ההערה, את החשש ואת ההסתייגות.

יעקב מרגי: עוד התייחסות ספציפית?

יעקב מרגי: בבקשה.

<אריאלה אשל: אני אריאלה אשל, ואני מנהלת היחידה של הגיל הרך בעיריית ירושלים.

<אריאלה אשל: יש כאן כמה נושאים - -

יעקב מרגי: הדיון הוא ממוקד.

<אריאלה אשל: יש פה העניין של התצהיר שאני חושבת שרובנו מסכימים שחייבים לבצע אותו כדי לעקוף הצהרות של חד-הוריות.

<אריאלה אשל: יש גידול בחד-הוריות ויש יותר גידול במסגרות של חד-הוריות.

<אריאלה אשל: יש נקודה נוספת שמתייחסת למחסור משווע באופן כללי - -

יעקב מרגי: פתחתי בו.

<אריאלה אשל: - - הצורך הוא להרחיב את המענים.

<אריאלה אשל: יש מעונות, ויש מעונות - -

יעקב מרגי: את רוצה שאני אתן לך מענה?

יעקב מרגי: אני באתי מהשלטון המקומי, ויש לי דעות אפיקורסיות בנושא הזה.

יעקב מרגי: ראש רשות נבחר כדי לשרת את האזרחים שלו.

יעקב מרגי: בין היתר שירות לאזרחים זה גם נושא המעונות; גם נושא מעונות היום ולא רק מופעי ראווה ויחצנות, ואני לא מדבר ספציפית על ירושלים, אלא לכל ראשי הרשויות, במיוחד בשנת בחירות.

יעקב מרגי: זה לא הרבה כסף.

יעקב מרגי: אם באמת ראש עיר רוצה לתת שירות טוב לאזרחיו נכון שהוא יקבל כיתת מעון או שתיים ממשרד התמ"ת.

יעקב מרגי: לא יזיק לו כלום אם הוא יפרוס את 18 המזרקות וכיכרות – במקום ל-4 שנים, ל-8 שנים ויבנה כיתות מעון, ולא יישען על המדינה.

<אריאלה אשל: אני יכולה לענות?

יעקב מרגי: לא.

<אריאלה אשל: חבל, יש לי תשובה.

יעקב מרגי: הדיון הממוקד - -

איילת שקד: הדיון הזה הוא חצי שעה, לצערנו.

איילת שקד: אני ביקשתי לכנס אותו, אבל הוא חצי שעה, לצערנו.

איילת שקד: הוא צריך להתמקד - -

יעקב מרגי: הדיון ממוקד לנושא הזה של הפרצה.

איילת שקד: בדיוק.

איילת שקד: על הפרצה הזאת שמשרד הכלכלה אמור לאכוף אותה ולסתום אותה.

יעקב מרגי: אמנם סטינו, אבל נתנו תמונת מצב בקצרה למצוקה האמתית - -

<רות דיין מדר: אני לא חושבת שזה ראוי לזמן אנשים שמגיעים שעתיים הלוך ושעתיים חזור לדיון של חצי שעה.

יעקב מרגי: עומד לרשותך לבדוק את ההזמנה ולשקול את השיקול שלך.

יעקב מרגי: קיבלנו את ההערה.

<רות דיין מדר: מבקשים שנציג של השלטון המקומי אז ראוי לאפשר לאנשים - -

יעקב מרגי: או – שלטון מקומי, ברוכה הבאה.

יעקב מרגי: אחרי נפקדות – כמעט עריקות – בדיונים בוועדה הזאת אני מאוד מודה לכם שמצאתם לנכון להגיע.

יעקב מרגי: תודה רבה.

<רות דיין מדר: - - - לעדכן את - - - שאנחנו לא נפקדים - -

יעקב מרגי: גברתי, משני דיונים שאני ניהלתי בשבועיים האחרונים נעדרתם.

<רות דיין מדר: אוקיי.

יעקב מרגי: סליחה, כשאני רואה את הנציגים שלכם בוועדות שכנראה עושים לכם יותר מדי טוב – נמצאים ושורצים שם.

יעקב מרגי: אז סליחה, ההערה שלך לא הייתה במקום.

<רות דיין מדר: השלטון המקומי לא מנהל את המדינה - - -

יעקב מרגי: לשלטון המקומי יש פה שלוחה קבועה.

יעקב מרגי: השלטון המקומי הוא זרוע ביצועית.

<רות דיין מדר: - - - הוא זה שצריך לבוא ולהגיע ומה הוא מתכוון לעשות עם התצהיר הזה - -

יעקב מרגי: אני לא רוצה להתנצח אתך, וזאת התפרצות אחרונה שלך.

יעקב מרגי: אל תפריעי לי.

יעקב מרגי: השלטון המקומי הוא הזרוע הביצועית של המדינה.

יעקב מרגי: אתם לא עושים טובה שאתם באים.

<רות דיין מדר: ממתי השלטון המקומי הוא זרוע ביצוע?

<רות דיין מדר: רשות מקומית זה זרוע ביצוע.

יעקב מרגי: אתם הנציגים שלהם פה בבניין.

יעקב מרגי: כשאתם רוצים אתם עושים את העבודה הזאת טוב מאוד.

יעקב מרגי: משרד הכלכלה, בבקשה.

<גיל ארז: אני מנהל בפועל של אגף מעונות יום.

<גיל ארז: אני אתייחס לכמה דברים שעלו פה.

<גיל ארז: ראשית הביקוש בהחלט עולה על ההיצע באזורים מסוימים.

<גיל ארז: עם הרבה מאוד מההורים אני בקשר וגם עם הארגונים.

<גיל ארז: זה תפקיד ועדת הקבלה.

<גיל ארז: ועדת הקבלה קבעה קריטריונים איך מכניסים מספר מצומצם של הורים לתוך מעון.

<גיל ארז: אני אגיד את סדר הקדימויות בוועדת הקבלה: קודם כול ילדים שכבר נמצאים בגן, ילדים ממשיכים; אחרי זה ילדים של רווחה; במקום השלישי – הורים חד-הוריים; מקום רביעי – אחים ממשיכים.

<גיל ארז: אני הזכרתי רק את מה שמוזכר פה.

<גיל ארז: אחרי זה – צרכי ארגון נשים עובדות.

יעקב מרגי: הזכרת אחים ממשיכים, פעמיים.

<ארז רוזנוקס: מקום ראשון.

יעקב מרגי: ראשון ורביעי.

איילת שקד: לא, ראשון זה מי שכבר בגן.

<גיל ארז: ילד שכבר בגן והאח של הילד במקום הרביעי.

יעקב מרגי: אוקיי, הבנו את ההבהרה.

<גיל ארז: החד-הוריים נכנסו למקום השלישי, בין היתר בחוק שחוקקה הכנסת, וכמו משרד הרווחה אני חושב שהחד-הוריים – אני אקרא להם, האמתיים – צריכים לקבל עדיפות - -

<קריאה: על זה אין ויכוח.

<גיל ארז: אני רוצה לשים את זה על השולחן.

<גיל ארז: כן, אנחנו שומעים על תופעות– ושוב, דיברתי על זה עם ההורים, עם הארגונים ועם מנהלי המעונות – שיש מקרים של שקר.

<גיל ארז: אנשים שחותמים על התצהיר ובמודע משקרים.

<גיל ארז: אני חדש בתחום הזה, אבל גם כשהיה עורך דין אנשים שיקרו.

<ארז רוזנוקס: פחות ממחצית.

<גיל ארז: לא יודע את המספרים.

<גיל ארז: אני דיברתי עם מנהלות מעונות בשבוע שעבר, כולל המעונות שלכם ואמרו שגם בעבר.

<ג'ני בלנקי בלייך: כי העניין הזה לא נאכף מעולם בעצם.

<גיל ארז: הורים שמשקרים, צריך לתפוס אותם ולהעניש אותם.

איילת שקד: יש לכם סמכות בחוק לקנוס אותם?

<גיל ארז: אם אני יודע עליהם.

<ארז רוזנוקס: הם חתמו על הטופס.

<גיל ארז: החוזה אומר: "צפוי לעונשים הקבועים בחוק".

<גיל ארז: מעבר לכך שלאורך כל התצהיר הוא מצהיר לא רק שהוא חד הורי, אלא זאת עבירה פלילית.

<גיל ארז: השאלה כאן היא איך תופסים אותם.

<גיל ארז: בזה אנחנו מתחבטים כי זה לא פשוט.

איילת שקד: זה מאוד פשוט.

איילת שקד: קודם כול אנחנו מבקשים שתכניסו חזרה לטופס את ה- - - של העורך דין.

איילת שקד: זאת לא בעיה.

איילת שקד: דבר שני, כל מנהלת של מעון יודעת אם הילד הוא באמת ילד למשפחה חד-הורית או לא.

<גלי עציון: אל תגלגלו את זה.

<גלי עציון: מנהלת מעון היא לא שוטרת.

יעקב מרגי: גברתי.

איילת שקד: לכן משרד הכלכלה יכול לגשת למנהלי המעונות ולשאול באופן רנדומלי במעונות ולעבור עם הגננת.

<גלי עציון: ממש לא.

<קריאות: - - -

<גיל ארז: היות שדיברתי בחודש האחרון עם הרבה מאוד - - -

יעקב מרגי: אז בוא אנחנו נהיה הקונסים הראשונים.

איילת שקד: אם - - - לא מוכנות - -

יעקב מרגי: איילת, בואי נעשה סדר.

איילת שקד: זה המהות של העניין.

יעקב מרגי: בדרך כלל יש לי אורך רוח בדיונים אבל אנחנו רוצים למצות.

יעקב מרגי: הבעיה היא בעיה.

יעקב מרגי: יש בעיה אמתית גם בלי התצהיר הכוזב.

יעקב מרגי: גם אם לא היה מצב של תצהיר כוזב המצב בנושא של קבלת ילדים למעונות יום זאת בעיה שחוזרת כמעט בכל משפחה שלישית עובדת.

יעקב מרגי: שלא לדבר על בעיה במשפחות עם קוד לרווחה.

יעקב מרגי: אנחנו רוצים לטפל כרגע בבעיה שהיא נשוא הדיון.

יעקב מרגי: אני מבקש לא להתפרץ – גם נציגי המעונות.

יעקב מרגי: אנחנו לא רוצים לגלגל את הבעיה לאף אחד.

יעקב מרגי: אנחנו רוצים לזהות את הבעיה.

יעקב מרגי: נזהה את המחלה – נדע את התרופה.

יעקב מרגי: לא נזהה את המחלה – לא נדע מה התרופה.

יעקב מרגי: אם נתפרץ זה יפה, דיברנו, אבל נסכם את היום בלי פתרונות.

יעקב מרגי: בבקשה, תמצה אם יש לך רק רעיונות והצעות לפתרון.

<גיל ארז: בוועדת הקבלה יושבים נציגים שלי כמשקיפים, והם אמורים לבדוק את התהליכים.

<גיל ארז: הם לא ועדת חקירה.

<גיל ארז: הם לא יודעים לזהות מי בוועדת הקבלה.

יעקב מרגי: אני אומר לך מהפרקטיקה: כשיבוא זוג הורים למנהלת מעון, והיא רוצה בטובתה, והיא לא עונה לה לפי סדרי הקדימויות של הוועדה היא תאמר לה, את יכולה להצהיר.

יעקב מרגי: אם היא הגונה היא לא תאמר לה, אבל אם היא לא הגונה היא תאמר לה כך כי היא חפצה בטובתה.

יעקב מרגי: אתה כרגולטור ואנחנו שרוצים לסדר את הבעיה חייבים להכביד את ידינו בתצהיר.

יעקב מרגי: צריכה לצאת מפה היום אמירה מפורשת שהתצהיר צריך להשתנות בדרך כזאת או אחרת שמעון לא מנקה מאחריות.

יעקב מרגי: גבירותי, נציגי העמותות המפעילות: אמונה, את "נאות מרגלית" אני לא רואה פה, ויצ"ו, נעמ"ת – עם כל הכבוד לכם, אתם שותפים בעוגה הזאת.

יעקב מרגי: אתם חלק מהמעגל.

יעקב מרגי: אתם לא תוכלו לומר, תעזבו אותנו.

יעקב מרגי: צריך לצאת מפה שכל מי שסביב השולחן באותה ועדת קבלה יהיה לו מה לומר ויתרום את חלקו למעגל התנועה הזה כדי שהתנועה תהיה הגונה וזורמת למעונות.

יעקב מרגי: את יודעת למה אני לא מוכן לשחרר אותך?

יעקב מרגי: כי אם משרד הכלכלה ישנה את התצהיר ומשרד הרווחה ואתם תשבו מן הצד אנחנו לא פתרנו את הבעיה.

יעקב מרגי: אתן צריכות לדעת שגם אתם, הארגונים המפעילים, צריכים לתרום את חלקכם בעניין המגבלה הזאת - -

<קריאה: אפשר לענות?

יעקב מרגי: אני בוחר את המילים - -

<קריאה: בסדר, אבל אפשר לענות.

יעקב מרגי: אל תקשי עליי.

יעקב מרגי: אם כל הצדדים שנוגעים בסוגיה הזאת לא ישימו יד ואצבע על השסתום הזה שמאפשר רמאויות ועקיפות אנחנו נתכנס פה עם אותה הצהרה, עם אותה בעיה.

יעקב מרגי: החוקים השתנו, יש ביקוש גדול למעונות.

יעקב מרגי: לא ראיתי שהמדינה – אף על פי שישבתי באותה ישיבת ממשלה שהייתה אמורה להיות בה הקצאה של משאבים גדולים לטובת המעונות – אני לא יודע מה קורה עם זה.

יעקב מרגי: אבל אני רוצה לשמוע כרגע בסדר העדיפויות של הדיון היום עם מה אנחנו יוצאים עם הסיפור של המגבלות בכל נושא התצהירים הכוזבים, ואם יש לך דרך אחרת.

איילת שקד: אם אתה יכול לדוגמה להצליב מידע - -

יעקב מרגי: אולי גם שינוי בסדרי הקדימויות.

<גיל ארז: אנחנו נבחן את כל סדרי הקדימויות מחדש לגבי שנה הבאה; לא לגבי השנה הזאת.

<גיל ארז: כמו כל דבר לפני כל שנה אנחנו נבדוק אצלנו.

<גיל ארז: אי אפשר לשנות במהלך השנה סדרי קדימויות.

<גיל ארז: מבחינת האמצעים אנחנו בודקים אפשרויות גם עם ביטוח לאומי, גם עם ארנונה.

<גיל ארז: משיחות ראשונות – זה לא דבר פשוט.

יעקב מרגי: הארגונים לא אוהבים לשתף פעולה.

איילת שקד: אבל מה עם האכיפה של הגננת?

איילת שקד: יש לי כאן תמונה שכולם כאן ממשפחות חד-הוריות ולגבי כולם כתוב "אמא-אבא" ברשימת הטלפונים של הגן.

איילת שקד: זה נורא פשוט.

<גלי עציון: זה לא אומר שאין אבא.

<קריאות: - - -

איילת שקד: בסדר, אבל שיבדקו.

<ארז רוזנוקס: בית משותף.

<ארז רוזנוקס: לא אבא.

<ארז רוזנוקס: חיים באותו בית.

<קריאות: - - -

יעקב מרגי: אני אזמין אתכם לדיון אחד בוועדת העבודה והרווחה שתבינו מה קורה למי שמתפרץ בדיון.

יעקב מרגי: הוא לא מדבר יותר גם אם הוא רוצה.

איילת שקד: זה לא מסובך.

איילת שקד: יש לכם מפקחים, למה הם לא מאורגנים באופן רנדומלי לבדוק מול הגננת?

יעקב מרגי: לחברת כנסת יש פריבילגיה להיכנס לתוך הדברים.

יעקב מרגי: סיימת?

<גיל ארז: אני יכול להתייחס לכך שבשנתיים האחרונות הוקצו 475 מיליון שקלים על מערכים וגם באזור תל-אביב צפויים להיכנס בשנה הקרובה כמה וכמה מעונות.

<גיל ארז: אנחנו הולכים להקצות עוד 150 מיליון שקלים בשנה זאת, 2014.

<גיל ארז: הקול הקורא יהיה לקראת סוף השנה.

<גיל ארז: אבל 475 מיליון שקלים כבר הוקצו בשנתיים האחרונות לטובת בניית מעונות.

<גיל ארז: בניית מעונות לוקחת שנתיים-שלוש, ואני מקווה שאני אראה גידול ניכר בהיצע בשנה-שנתיים הקרובות.

<גיל ארז: התקינה היא 15 כשאנחנו מאפשרים בדרך כלל 18.

<גיל ארז: 18 זה כמעט אוטומטי בכיתת - - -

יעקב מרגי: זה יהיה בתנאי שהתקנים יגדלו גם לרוחב בצוות.

יעקב מרגי: כי סייעת שצריכה להרים ילדים ולטפל במספר גדול יותר של ילדים שלא תסיים לך בפריצת דיסק אחר-כך כשהיא עובדת מ-7:00 בבוקר עד 16:00.

יעקב מרגי: סיימת?

<גיל ארז: כן.

יעקב מרגי: אני אתן לנציגי ההורים שהעלו את הדיון לומר עוד התייחסות אחת, ואני אשמע סבב של נציגי הארגונים.

יעקב מרגי: אחר כך נגיע להודעת סיכום.

יעקב מרגי: אם לשלטון המקומי יהיה מה לתרום למרות ההתמרמרות על הביקורת – אני אשמח.

<ארז רוזנוקס: אתה אמרת שצריך להגדיל את התקנים, ואנחנו מדברים על החזרת התקנים.

<ארז רוזנוקס: כמו שאמרת, חלק מהעובדות המסורות של נעמ"ת ילכו הביתה ויצטרפו היום למעגל האבטלה כי התקנים הורדו כי משהו שהוא פחות מ-3.6 מטר לילד זה הדבר הנכון.

<ארז רוזנוקס: אז מה יותר חשוב?

<ארז רוזנוקס: אבל במקום להגיד למה לא, בואו נגיד למה כן.

<ארז רוזנוקס: אפשר לעשות את זה.

<ארז רוזנוקס: אפשר גם מחר להחזיר חלק מהתקנים ולתת עוד הרבה מקומות לילדים ולתת פתרונות.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אנחנו נתייחס לסוגיה הזאת בהודעת הסיכום.

<ג'ני בלנקי בלייך: אני רציתי להתייחס לעוד עניין שאולי לא הוזכר פה – השינוי במבנה המשפחה שמאפיין מקומות מסוימים יותר מאחרים בישראל; בין אם זה משפחות חד-מיניות, משפחות שלא נשואות כדת וכדין ובין אם משפחות חד-הוריות אמתיות שזה לא מה שהיה פעם; זה לא בהכרח אישה שנזנחה, אלא הרבה פעמים אישה שעשתה קריירה מוצלחת ומפוארת, ולקראת גיל מסוים החליטה להביא ילד לבד.

<ג'ני בלנקי בלייך: אז האם יש מקום לבחון את רמת ההכנסה של אותן משפחות?

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מה ההגדרה של חד-הורית לצורך העניין בתצהיר?

<ציפורת שימל: זה בחוק.

יעקב מרגי: זה על-פי מה שמוגדר בחוק?

<ציפורת שימל: כן.

יעקב מרגי: מישהו יכול לומר לי מה מוגדר בחוק?

יעקב מרגי: מי שיודע, לא השערה.

<גלי עציון: מה שכתוב פה זה בדיוק ההגדרה של משפחה חד-הורית בחוק משפחות חד-הוריות.

<גלי עציון: התצהיר משקף בדיוק את חוק משפחות חד-הוריות.

<ציפורת שימל: זה החוק, יש בידיי החוק.

<ציפורת שימל: זאת אותה הגדרה בדיוק.

יעקב מרגי: וחיים משותפים בהגדרה בחוק עוקף את זה?

<ארז רוזנוקס: כן.

<ארז רוזנוקס: אם אתה חי עם ידוע בציבור, כן.

<ארז רוזנוקס: אז אתה לא חד-הורי.

<ארז רוזנוקס: זאת בדיוק הבעיה.

<גלי עציון: זה בדיוק מה שאומר התצהיר.

יעקב מרגי: נציגי הארגונים, בבקשה.

<גלי עציון: אני מנעמ"ת.

<גלי עציון: אנחנו מבינים את הבעייתיות.

<גלי עציון: אני רק יכולה להצטרף לדברי ההורים שאנחנו שמחים שמשרד הכלכלה מגדיל את המבנים ומשפץ, אבל כל עוד הוא לא עשה את זה שלא יקטין כי אז נוצר באופן מידי משבר.

<גלי עציון: זה פתרון אחד פשוט.

<גלי עציון: לעניין שכולם צריכים להיות חלק מהעניין: מנהלת המעון היא לא שוטרת.

<גלי עציון: תפקידי הרגולטור והאכיפה הם תפקידים של גופים ממשלתיים.

<גלי עציון: היא לא הולכת לבית של אותה אישה ובודקת אם היא חיה עם האיש או לא - -

יעקב מרגי: הבנו.

יעקב מרגי: זאת גם לא הייתה כוונתי.

<גלי עציון: אבל אני רוצה להגיד עוד משהו:

<גלי עציון: סביר להניח שמי שמרמה במעון מרמה גם בביטוח לאומי וגם במקומות אחרים אז גם ההצלבה לא תביא את הפתרון.

<גלי עציון: אני אוהבת לחשוב שרובנו אנשים שומרי חוק, ואם אתה מצהיר ויודע שזאת עבירה פלילית אז זה ייצר איזושהי הרתעה.

<גלי עציון: אני יכולה להגיד לגבי ויצ"ו ונעמ"ת שהתצהיר עולה 40 שקלים.

<גלי עציון: זאת עלות שווה לכל נפש.

<גלי עציון: כל הפריסה שיש זה בכל רחבי הארץ.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עוד התייחסות?

<גלי עציון: גם מנהלת אגף מעונות יום תוכל לתת התייחסות.

יעקב מרגי: באיזה עניין?

<גלי עציון: גם בעניין של הגודל.

יעקב מרגי: ממש בקצרה.

<ליזה ריבקין: שמי ליזה ריבקין, מנהלת רשת הגיל הרך בנעמ"ת.

<ליזה ריבקין: אני מצטרפת לכל מה שגלי ונציגי ההורים אמרו.

<ליזה ריבקין: יש לתת פתרון מידי לשנת הלימודים הקרובה, פחות מחודש ימים, וזה להוסיף את מספרי הילדים שהורדו לנו - -

<ארז רוזנוקס: להחזיר.

<ליזה ריבקין: - - שהורדו לנו גם השנה.

<ליזה ריבקין: בכל הארץ הורדו כ-330 ילדים שלא יחזרו ועוד 200 ילדים מותנים.

<ליזה ריבקין: זאת אומרת 530 ילדים שהיו אצלי במערכת, ועדיין נמצאים בשנת הלימודים הזאת שמסתיימת ולא יהיו בשנת הלימודים הבאה.

<ליזה ריבקין: לדעתי, זה פתרון.

<ליזה ריבקין: הצענו אותו למשרד הכלכלה, אבל עדיין הולכים באותה דרך של מטרז' לילד.

<ליזה ריבקין: לטעמי, אכן יש בניית מעונות, אכן יהיו מעונות, אבל זה תהליך שכמו שגיל ציין, לוקח בין שנתיים לשלוש שנים, ולדעתי, זה יכול לתת מענה להורים בעיקר במרכז הארץ.

<ליזה ריבקין: אני יכולה לומר שארגון נעמ"ת דחו באזור תל-אביב כ-700 ילדים.

יעקב מרגי: תודה.

<ארז רוזנוקס: באחוזים זה כמעט 50%.

יעקב מרגי: בבקשה, משרד הרווחה.

יעקב מרגי: את יכולה להיות איש בשורה בנושא הזה?

יעקב מרגי: השנה יש ירידה במספר הבקשות בהגדרת רווחה.

יעקב מרגי: האם יש ירידה או יש עלייה?

יעקב מרגי: בבניין הזה שואלים שאלות כדי שאנשים שמתביישים לומר יאמרו.

<לינדה דגן: אין ירידה.

יעקב מרגי: יש מגמת עלייה בהתמדה?

<לינדה דגן: בעניין חד-הוריות - -

יעקב מרגי: רווחה.

יעקב מרגי: מה שבהגדרת רווחה.

<לינדה דגן: גם בעניין חד-הוריות, גם ברווחה – יש עניים חדשים שלא היו במעגל העוני בעבר.

יעקב מרגי: רציתי לשמוע את זה.

<לינדה דגן: דיברתם על שינוי סדרי העדיפויות, ואני לא יודעת מה הכוונה, אבל אני לא רואה איך אפשר לשנות את סדרי העדיפויות.

<לינדה דגן: ילדי רווחה חייבים להיות בעדיפות ראשונה.

<לינדה דגן: חלק מהרווחה גם חד-הוריות - -

יעקב מרגי: יש מכסה?

<גיל ארז: אני אתייחס לזה: ילדי רווחה אחרי ילדים ממשיכים הם במקום שני אם הם מגישים בזמן.

<גיל ארז: אנחנו מאפשרים באישור שלי ילדים בסיכון.

<גיל ארז: אבל זה באישור שלי.

יעקב מרגי: לא יצויר שבאו למעון מסוים וכשרק התחילה תקופה הרישום כבר יש מאה אחוז ילדי רווחה.

יעקב מרגי: מאה אחוז יהיו ילדי רווחה במעון?

יעקב מרגי: לפי הקריטריונים.

<גיל ארז: תלוי בילדים הממשיכים.

<גיל ארז: ילדי רווחה הם בעדיפות.

יעקב מרגי: הם מספר שתיים אם זה ממלא את כל המכסה?

<גיל ארז: כן.

יעקב מרגי: התייחסות אחרונה ל"אמונה".

<לינדה דגן: עוד שאלה: אני לא מבינה מאיפה הנתון הזה שכל המשפחות הן חד-הוריות.

יעקב מרגי: עובדתית.

יעקב מרגי: יש מעון - -

<לינדה דגן: לא, במעון שלו.

<ג'ני בלנקי בלייך: אנחנו בדקנו את זה.

יעקב מרגי: אני אהבתי את לימוד הזכות שלך, עורכת הדין גלי עציון.

יעקב מרגי: נכון, אדם שמרמה – מרמה בכול.

יעקב מרגי: הנחת היסוד שלנו היא שאנשים לא מרמים.

יעקב מרגי: לא כל אדם הוא רמאי.

יעקב מרגי: אבל אני כופר באמירה שלך שאם הוא לא מרמה בביטוח לאומי הוא לא ירמה במעונות, ואם הוא מרמה בביטוח לאומי הוא מרמה במעונות.

יעקב מרגי: איך אומרים?

יעקב מרגי: לא העכבר גנב, החור גנב.

יעקב מרגי: התפקיד של הרגולטור ושלנו הוא לסתום חורים.

יעקב מרגי: לפעמים בביטוח לאומי החור צר יותר, מה לעשות?

יעקב מרגי: ולמוסד לביטוח לאומי יש גם בלשים סמויים, ויש יחידות, ויש תקנים.

<גלי עציון: אז אותם צריך להפעיל, לא את הגננת.

יעקב מרגי: אני מבהיר: אני לא ביקשתי שמנהלת המעון או הגננת תהיה חוקרת או תבלוש, אבל כשבאים הורים אני אבקש ממנה להתנהל בהגינות וביושר.

יעקב מרגי: זה תפקידה.

<גלי עציון: היא לא מקבלת הורים, זאת ועדת קבלה.

<גלי עציון: היום זה לא בשליטה של הארגונים, צריך לדעת את זה.

יעקב מרגי: אני בא מהפרקטיקה, בסדר?

יעקב מרגי: אני בא מהפרקטיקה של המעונות.

יעקב מרגי: הביקורת שלי היא על ראש המעונות.

יעקב מרגי: אני אשב אתו, ואני אדרוש ממנו בסיכום שינוי קריטריונים.

יעקב מרגי: עם כל הכבוד, כפי שאמרתי, רשות מקומית שתבקש תקציב למעונות תצטרך להוכיח שהיא עושה למען המעונות.

יעקב מרגי: ארגון שירצה להשתתף במכרז מול רשות מקומית יצטרך להראות מה הוא עושה עם העודפים שלו גם לבינוי.

יעקב מרגי: אנחנו ניתן סדרי קדימויות למי שאכפת לו.

יעקב מרגי: אני אפעל שכל ארגון שירצה לקבל מעון בהקצאה במכרז מרשות מקומית יוכיח ביכולת הכספית שלו גם סעיפי פיתוח, לא כולל רזרבות.

יעקב מרגי: כולנו רוצים להשאיר יתרות ורווחים ולהפעיל.

יעקב מרגי: אנחנו רוצים לטובת המערכת, אני לא כופר בזה, אבל מי שבאמת רוצה שהמדינה תעזור לו שיעזור לעצמו קודם.

יעקב מרגי: זה לא נושא הדיון, נשמח לקיים דיון אחר.

יעקב מרגי: השלטון המקומי ונסכם.

<רות דיין מדר: אני מתנצלת, אדוני יושב-ראש הוועדה.

יעקב מרגי: נכון שנעדרת פעמיים מישיבה שניהלתי פה?

<רות דיין מדר: אולי.

<רות דיין מדר: לא הוזמנו אולי.

יעקב מרגי: הוזמנתם ולא באתם.

<רות דיין מדר: אולי נציג אחר ממרכז השלטון המקומי.

יעקב מרגי: אני אגיד מילה לא פרלמנטרית – ואללה, כן.

<רות דיין מדר: אז ואללה, אני מתנצלת בפני יושב-ראש הוועדה.

יעקב מרגי: אני רואה פה כל יום את פיני ואת חבריו.

יעקב מרגי: אין שום סיבה - -

<רות דיין מדר: אנחנו ועדה על ועדה - -

יעקב מרגי: אני אגיד לך למה – כי יש נושאים שיותר טוב לראשי הרשויות – לשלטון המקומי – להיות בהם.

<רות דיין מדר: היו שלוש ועדות שאחת הייתה בחפיפה עם השנייה: קליטה, חינוך וזכויות הילד.

יעקב מרגי: אוקיי.

יעקב מרגי: התייחסות לנושא הזה של הפרצה.

<רות דיין מדר: כן.

<רות דיין מדר: צריך להקים ועדה משותפת לקראת השנה הבאה.

<רות דיין מדר: השלטון המקומי מוכן לקחת אחריות ולראות איפה יש לו נתונים ואיפה הוא יכול לדווח כדי שנצמצם את הפרצה עד כמה שניתן, אם זה בנתונים של ארנונה או בנתונים אחרים שמעידים על כך שההורה הוא באמת חד-הורי.

<רות דיין מדר: לדעתי, אסור להוריד את הגופים הגדולים מאחריות, וגם מנהלת מעון – אם היא יודעת באמצע השנה שילד שנמצא הוא לא באמת ילד להורים חד-הוריים היא צריכה לדווח כי זאת עבירה על החוק.

<רות דיין מדר: היא יודעת שההורה חתם על תצהיר, וכשאדם יודע שנעשתה עבירה הוא צריך לדווח.

<רות דיין מדר: באיזה אופן – אני לא יודעת.

יעקב מרגי: לא יעזור לכם.

יעקב מרגי: לא יעזור לכם.

<רות דיין מדר: בוודאי.

יעקב מרגי: אנחנו באים מהחיים היומיומיים.

<גלי עציון: נתנו לנשים שנמצאות במקלט להמשיך לקבל הבטחת הכנסה, אבל קבעו שהמקלט יצטרך לגבות 25% שמורידים לה.

<גלי עציון: זה אותו היגיון – שמנהלת המעון תלך לבדוק - -

יעקב מרגי: לא, לא, זה מין שבאינו מינו.

יעקב מרגי: גברתי, זה מין שבאינו מינו.

יעקב מרגי: זה לא סותר.

<רות דיין מדר: דבר אחרון, הוקצו 700 מיליון שקל לבינוי של מעונות יום על-ידי משרד הכלכלה והמסחר.

<רות דיין מדר: לצערי, פחות מ-5% נבנו.

<רות דיין מדר: ואתה יודע איפה נבנו?

<רות דיין מדר: בתל-אביב ולא בצפון ולא בדרום כי התקצוב הוא תקצוב בחסר, והרשויות המקומיות לא מצליחות להרים את המצ'ינג שנדרש.

יעקב מרגי: תגידי לי, הטרקטורונים עם העגלות מלאים ארגזי פרחים כמו של "תנובה" שכל יום שני וחמישי, הכיכרות יהיו ירוקים וצהובים לקראת הבחירות – יותר חשובים ממעונות?

יעקב מרגי: למה את מרימה לי להנחתה?

<רות דיין מדר: אבל אנחנו מדברים על דיר אל-מכסור - -

יעקב מרגי: אל תגידי לי "בחסר".

יעקב מרגי: אנחנו מדברים על רשויות מקומיות שמשעבדות כספי פיתוח לעשור ולשני עשורים.

יעקב מרגי: נושא מעונות היום הוא אחת המשימות הראשונות.

יעקב מרגי: אני לא אומר, הראשונה – יש הרבה משימות ראשונות לראש רשות.

יעקב מרגי: יש קשיים לראש רשות, ויש בעיות שגם השלטון המקומי משית עליו, אבל צריך לומר ביושר וצריך לשים פעם אחת את זה על השולחן – גם בתקציבי פיתוח לא רק מועצת העיר צריכה להחליט, אלא צריך שהרגולטור יתערב.

יעקב מרגי: מדינה תומכת, מדינה מתערבת, מדינה מתקצבת – צריך לשים סדרי עדיפויות בהפניית תקציב משאבי הפיתוח.

יעקב מרגי: לסיום, רבותי - -

<מאיה וזנה: רגע, אני מבקשת משפט אחרון.

יעקב מרגי: משפט אחרון.

<מאיה וזנה: יש מצב ביניים שאנחנו יכולים לנצל אותו לטובת העניין, וזה הרחבה והגדלה של מעונות קיימים.

<מאיה וזנה: היום משרד הכלכלה מערים קשיים כל כך גדולים שהיום אני יכולה לומר שבכמה מעונות שלנו יש שטח מוקצה, יש חלק מהכיתות שכבר נבנו – כיתות יפהפיות, תקניות – והאישור וההסדרה של הסמל עבור אותה כיתה – כיתה רביעית שהיא תוספת לעוד שלוש כיתות קיימות – שנמצאת בשטח אותו מעון היו מקלים ופותרים הרבה בעיות מידית.

<מאיה וזנה: לא בשנה הבאה – מידית.

<מאיה וזנה: נכון למחר בבוקר.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: אני מודה לחברת הכנסת איילת שקד.

יעקב מרגי: אתה רוצה להוסיף לפני הסיכום משהו?

<גיל ארז: בשמחה, אבל בתנאי שהם עומדים בקריטריונים שצריך לעמוד בהם.

<גיל ארז: בעניין הבטיחות אנחנו נשמח - -

<מאיה וזנה: הבטיחות היא נר לרגלינו.

<גיל ארז: לגבי ההיצע – יש תקנים למעונות.

<גיל ארז: יצא פסק דין של בית משפט שבדק את התקנים האלה.

<גיל ארז: אני יושב עם הארגונים, ועל כל מעון אני יודע איפה, ואני מאפשר במקומות מסוימים חריגה רק באישור שלי כי זה עניין של בית משפט.

<גיל ארז: אנחנו לא יכולים לחרוג יותר מכמות מסוימת.

יעקב מרגי: אוקיי, תודה.

יעקב מרגי: כפי שאמרתי, אני מודה לחברת הכנסת איילת שקד ולהנהלת הוועדה על היוזמה ועל הדיון.

יעקב מרגי: אני מבקש ממשרד הכלכלה להמציא לנו תוך שלושה חודשים מסמך עם המלצות לאחר בחינת נושא הקריטריונים לקדימויות לקבלה למעון; הצעה למבחני תמיכה ברשויות מקומיות ותנאי הקצאה לארגונים תוך העדפת רשויות וארגונים המשתתפים בחלק מעלויות הבנייה.

יעקב מרגי: אני קורא למשרד הכלכלה לבחון מחדש את הקיצוץ שהושת על המעונות במספר הילדים, לפחות לשנה הזאת כדי לפתור את המצוקות שעולות מהשטח.

יעקב מרגי: הוועדה תקים ועדה משותפת יחד עם הוועדה לקידום מעמד האישה מיד אחרי הפגרה שתדון בנושא הפריסה של מעונות היום בארץ ובניית מעונות חדשים כדי לפתור את המצוקה הקיימת בקליטה למעונות היום.

איילת שקד: להחזיר לאלתר את תצהיר ההורים.

יעקב מרגי: נכון, נכון.

יעקב מרגי: מאחר ששמענו שהתצהיר הוא לא בעלות גבוהה של 40 שקלים, גברתי ממשרד הרווחה – נכון שזה לא תכלית הכול – מי שמרמה ברמה גבוהה ירמה גם עורך-דין, אבל אנחנו מקטינים את החור, ואנחנו מבקשים להחזיר תצהיר עורך דין לשאלון.

יעקב מרגי: גם אם אין הוכחה מדעית שזה אכן פתח את הפתח אנחנו רואים לפי התוצאות שיש כבר מעונות שהם 100% בקדימות לחד-הוריים, צריך להחזיר את זה לפחות לשנה הזאת.

יעקב מרגי: זאת לא בעיה להוציא הנחיה לארגונים.

יעקב מרגי: הארגונים יורידו זאת לשטח שכבר השנה יחזירו תצהיר מעורך-דין, ותוכלו לבחון את זה בארבעה חודשים לקראת השנים הבאות.

איילת שקד: אני אדבר היום עם השר.

יעקב מרגי: איילת תנצל את הקרבה הגיאוגרפית שלה לשר הכלכלה.

יעקב מרגי: גם הוועדה תוציא סיכום ופנייה לשר, ובא לציון גואל.

יעקב מרגי: אנחנו נשמח תמיד שהמעונות יוכלו להפנות אלינו מצוקות ויפנו לוועדה בשגרה כך שיתרכז לנו מידע, ונוכל תמיד לעקוב אחרי הנושא הזה.

יעקב מרגי: תודה רבה לכם ויום טוב.