ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 58, 2013-07-14 08:00

אבישי ברוורמן: בוקר טוב, כבוד השר, רבותי חברי הכנסת, נציגי החברות, נציגי המשדרים השונים, אנחנו ממשיכים בקריאה של הסעיפים.

אבישי ברוורמן: התקדמנו, נתנו הערות, אני עוד אחזור על כך שאנחנו צריכים רביזיה לגבי השם, כשתהיה לי הצעה בנושא, השם של החבילה הבסיסית, החבילה הצרה, החבילה הכלכלית, "חבילת גן עדן" – עוד נראה.

גלעד ארדן: "חבילת גן עדן" זה לא רע...

גלעד ארדן: אפשר בחוק להכניס?

<אתי בנדלר: החוק סובל הכול.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, יש לי הצעה על סדר-היום, לא לסדר-היום.

חנא סוייד: אני לא מבין למה היה צריך להביא אותי היום, ביום המנוחה שלי, ובשעה 08:00 בבוקר לכאן בשביל להצביע, ולשים אותי בקונפליקט בין החובה הציבורית שלי לבין הזכות הקהילתית שלי לזכות ביום מנוחה, שזה יום ראשון, במיוחד שכדי להגיע לכאן ב-08:00 בבוקר אני צריך לקום ב-04:30?

חנא סוייד: אני איש הפריפריה.

אבישי ברוורמן: לא אמרתי שאני אצביע.

חנא סוייד: כך הבנתי.

אבישי ברוורמן: הבנת, אבל לא אמרתי שאני אצביע.

אבישי ברוורמן: אני לא מחייב אף אחד.

חנא סוייד: אני כבר פה.

חנא סוייד: אני אנסה ליהנות.

אבישי ברוורמן: מה שנקרא "שינה בשבת תענוג", וגם ביום ראשון הנאה זה - - -

<קריאה: - - -

אבישי ברוורמן: כל זמן שאתה מרגיש שאתה נהנה, אז - - -

חנא סוייד: זה פתרון אופטימלי.

אבישי ברוורמן: בדיוק.

אבישי ברוורמן: מכיוון שאני זוכר שנולדת נוצרי עם נטיות אתיאיסטיות, אני חושב שביום המנוחה הזה, אתה יכול - - -

חנא סוייד: אני כבר זז לאמצע, אני מאזן.

אבישי ברוורמן: תודה על ההערה, אבל יהיו פה עוד כל מיני דברים בתקופה הזאת.

אבישי ברוורמן: גם אני, בכל זאת, לא באתי ממקום רחוק כמוך, אבל השכמתי קום, שלא לדבר על החברים היקרים שיושבים כאן.

<אתי בנדלר: בוקר טוב, להזכירך, אדוני היושב-ראש, חברי הוועדה, הדיון הסתיים בפעם האחרונה בשאלה מי אמור לשאת בעלות ההקמה של תחנות השידור הספרתיות אחרי המועד הקובע.

<אתי בנדלר: הוא לא הסתיים, אבל זו הנקודה האחרונה שהוועדה דנה בה.

גלעד ארדן: ברשות יושב-ראש הוועדה, הייתי מבקש להשאיר לסוף את נושא המימון של מערך עידן פלוס.

גלעד ארדן: אנחנו עדיין מדברים עליו, יש שיחות בנושא, משרד התקשורת, האוצר, הערוצים השונים, והיינו מבקשים להשאיר את זה לסוף.

אבישי ברוורמן: אני מקבל את בקשתו של השר.

אבישי ברוורמן: כמו שאמרתי, הדיונים כאן הם מאוד-מאוד דינמיים, רבי תוכן, לפעמים עם אמוציות, לכן נתכנס תוך כדי הדיונים להחלטות הסופיות וההצבעות רק בסוף הדיונים.

חנא סוייד: מכיוון שלא הייתי כאן, אדוני היושב-ראש, האם עלה שההכנסות מהמכרז יהוו מקור למימון?

<אתי בנדלר: עוד לא הגענו.

אבישי ברוורמן: לכן זה טוב שחבר הכנסת סוייד הגיע עכשיו.

אבישי ברוורמן: אני מבקש שלא תתאמץ יותר מדי, כי החטא הכי גדול של היהודים - -

חנא סוייד: אני היפר אקטיבי.

אבישי ברוורמן: זה לא לחטוא, זה חוטא ומחטיא, אז אני לא רוצה לגרום לך לחטא שתתאמץ יותר מדי ביום המנוחה.

אבישי ברוורמן: .. רבותי, אני מבקש מעורכת-הדין נויפלד, שמעבירה את זה לעורכת-הדין ברוק - - -

<דנה נויפלד: נמשיך לקורא.

<חגית ברוק: (8) - - -

<אתי בנדלר: את לא רוצה להסביר את זה?

<דנה נויפלד: נסביר.

<דנה נויפלד: הסעיף הזה מדבר על פתיחת מרבב חדש, כאשר גם נוכח דברים שנאמרו בדיון הקודם יש חשש שהעלויות ייפלו על הגופים המשדרים.

<דנה נויפלד: הכוונה היא שהפתיחה של המרבב הבא לא תהיה אוטומטית, היא תיעשה באישור המועצה, והמועצה צריכה לבחון את העלויות שייווצרו על הגופים המשדרים, ובין יתר השיקולים שהיא תשקול יהיה גם שיקול העלות וגם השיקול של הרחבת מגוון סוגי השידורים שעולים על גבי המערך.

רונן הופמן: מה פירוש המילה "אחרים"?

רונן הופמן: "בשים לב לעלויות נוספות שייווצרו על גופים משדרים אחרים".

<דנה נויפלד: ובלבד זה שיעלה על המרבב החדש.

רונן הופמן: שישה אמורים להיות.

<דנה נויפלד: אבל העלות, כמו שדובר בפעם הקודמת – העלות אמורה ליפול גם על הערוצים המשדרים הקיימים.

<דנה נויפלד: ולכן בטרם פתיחה של מרבב חדש יש הבדל אם עולה ערוץ אחד או עולים שלושה, כי הקיבולת הפנויה היא זו שנושאים בה.

רונן הופמן: למה מתייחס "האחרים"?

<דנה נויפלד: לגופים המשדרים האחרים שלא נמצאים על אותו מרבב.

רונן הופמן: שלא נמצאים?

<דנה נויפלד: בדיוק.

<אתי בנדלר: אני רוצה לרענן את הזיכרון.

<אתי בנדלר: עלתה לדיון הצעת האוצר המשוחזרת להטיל את עלויות ההפצה והתפעול של דור הספרתיות על הגופים ששידוריהם מועברים במערכת הזאת.

<אתי בנדלר: הבעייתיות שבהצעה שלהם מתייחסת לקיבולת הפנויה בתחנות השידור האלה, וזה עשוי להקפיץ בצורה משמעותית את העלויות השנתיות שעל הגופים המשדרים ששידוריהם מפוצלים, כאמור יהיה עליהם לשלם, ואין להם say בעניין הזה.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, פשוט מודיעים להם: אלה עלויות ההפצה שעליכם לשלם.

<אתי בנדלר: בישיבה מוקדמת כשנפגשתי עם הצוות המוביל של הממשלה לעניין הצעת החוק הזאת אמרתי שזה יפה מאוד שהם צריכים לקבל את אישור המועצה לשידורי כבלים ולוויין, אבל לכאורה אפילו לא מתווים את שיקול דעתה.

<אתי בנדלר: הקריטריון העיקרי להפעלת שיקול הדעת במתן האישור צריך להיות כמה זה יעלה לאלה שכבר משודרים, אלה שמופצים באמצעות המערכת הזאת.

<אתי בנדלר: הובאה לכאן הצעה להתוות את שיקול הדעת, רק ששיקול הדעת כאן הוא מאוד-מאוד רחב, הוא אומר הכול.

<אתי בנדלר: ומה שאומר הכול, אומר לא כלום, במילים אחרות, להבנתי, כי זה גם העלויות וגם הרחבת מגוון סוגי שידורי הטלוויזיה, שזה תמיד בעד הוספת הגוף, ו"טובת הציבור" זה מטבע לשון שנעשה בה שימוש תדיר בחקיקה, אבל שוב זה טובת הציבור לדעת מי שמקבל את ההחלטה, כך שזה מין מילות סל.

אבישי ברוורמן: היה פעם מלך ידוע, צרפתי, הוא אמר "המדינה זה אני", ויש אומרים שבמדינת ישראל היו בעבר אנשים שאמרו "אני זה המדינה".

<אתי בנדלר: בפועל, למרות שזה נחזה להיות התוויית שיקול הדעת, אין כאן התוויה, לדעתי.

אבישי ברוורמן: האם יש התייחסות לנושא?

<דנה נויפלד: בעקבות השיחה עם אתי ניסינו ליצור איזה מתווה שאומר: ראשית זה שצריך להביא בחשבון את העלויות, מה שלא היה לפני זה.

<דנה נויפלד: זאת אומרת, הנוסח שהיה לפניו היה נוסח פתוח לחלוטין.

<דנה נויפלד: ההצעה פה לשים משקל ודגש על העלויות שנוצרות לגופים המשדרים האחרים.

<דנה נויפלד: מעבר לכך, אני לא יודעת איזה התוויית שיקול דעת נוספת אתי מציעה.

<דנה נויפלד: אם יש לך הצעה, נשמח לשמוע.

<אתי בנדלר: אם היה "בשים לב אך ורק לעלויות נוספות שייווצרו על גופים משדרים".

<אתי בנדלר: אני רוצה לומר שכל הסעיף זה מותנה בכך שהוועדה תאשר את הצעת האוצר שהקיבולת הפנויה - - -

אבישי ברוורמן: כבר אמרנו שהנושא הזה פתוח.

אבישי ברוורמן: השר רמז.

אבישי ברוורמן: כשנגיע לסוף.

אבישי ברוורמן: נחליט בסוף.

אבישי ברוורמן: איך אומרים?

אבישי ברוורמן: "The opera isn't over till the fat lady sings".

<אתי בנדלר: מכל מקום, ככל שההצעה הזאת תאושר, חשבתי שצריך להוסיף את המלים "בשים לב לעלויות נוספות שייווצרו על גופים משדרים אחרים בשל השימוש במרבב הנוסף בלבד", כי כל השיקולים האחרים הם שיקולים ברורים.

<אתי בנדלר: מה שהיה צריך לשים דגש - - -

גלעד ארדן: למה רק לעלויות?

גלעד ארדן: כשיעלו עוד ערוצים ה-DTT יהיה גם עם חדירה יותר גבוהה, אז בשים לב שהם יופצו כנראה ליותר בתי אב.

גלעד ארדן: הערוצים הקיימים, אני מדבר על 2 ו-10 ואחרים, יש להם גם רווח שיעלו אתם עוד ערוצים על המערך.

<אתי בנדלר: אכן כן.

גלעד ארדן: בשים לב גם לזה.

<אתי בנדלר: כל הדברים האלה הם ברורים מאליהם.

אבישי ברוורמן: אני לא רוצה לבזבז את כל הזמן על הדקויות האלה.

אבישי ברוורמן: האם יש לזה משמעות?

<יעל מבורך: אני רוצה להסביר את הסעיף, כי זו נקודה שחשוב להבהיר.

<יעל מבורך: החוק אומר שברגע שיש ערוץ מנוי בכללים הקבועים היום בחוק הוא יכול לעלות.

<יעל מבורך: לדוגמה, אם יהיה עוד ערוץ של רשות השידור, נגיד ערוץHD של רשות השידור, שהחוק מתיר לו לעלות, ויש קיבולת במערך, הוא עולה באופן אוטומטי.

<יעל מבורך: לכן יכול להיווצר מצב שעל המרבב הנוסף יהיה רק ערוץ אחד – ערוץ HD של רשות השידור, ועלות ההפצה השנתית עקב כך תהיה 24 מיליון שקל ו-20 מיליון שקל אומרת הרשות השנייה.

<יעל מבורך: לדבר הזה יש משמעות משקית.

<יעל מבורך: יש לבחון את העלות המשקית, לא משנה מי נושא בא, בין אם נושא בה ציבור משלם המסים בישראל ובין אם נושאים בה הגופים המופצים, האם שווה למשק לשלם 20 מיליון שקל בשביל לקבל ערוץ HD של רשות השידור.

<יעל מבורך: ולכן הסעיף אומר שאפשר יהיה לשים סטופ ולעשות שיקולי עלות תועלת.

אבישי ברוורמן: נראה לי מאוד הגיוני.

<יעל מבורך: אם צריך איכשהו לסדר את הנוסח כך שהשיקולים יהיו, שוב גם על משק המדינה, גם משק המדינה לא צריך לשאת בעלות כזאת - - -

אבישי ברוורמן: אני מסכים.

אבישי ברוורמן: אם יש רק ערוץ אחד, אז בשביל מה כל הרעש?

<יוני רגב: על כן זה מותנה בהחלטה של הנושא הקודם שדיברת.

אבישי ברוורמן: אפשר למצוא לזה איזה נוסח?

<דנה נויפלד: הצענו נוסח.

<דנה נויפלד: אני לא מבינה מה מטריד את אתי, כי היעדר קיומה של העלות היא זו שהיתה אמורה להטריד אותך.

<דנה נויפלד: ברגע שזה בפנים, זה השיקול שיובא בחשבון, כשקודם זה לא היה מנוי בגדר השיקולים.

<דנה נויפלד: זה ברור ונכון ששיקולים של הרחבת מגוון סוגי ערוצים - - -

<אתי בנדלר: זה אינהרנטי, זה ברור מאליו.

<דנה נויפלד: התוספת החשובה היא זו שנוספה, של העלות.

<אתי בנדלר: לא היה צריך להוסיף את כל השאר, כי זה נותן איזו תחושה שכולם שווי ערך, וכאן יש איזה אלמנט שלא היה ברור מאליו.

אבישי ברוורמן: מה את מציעה, אתי?

אבישי ברוורמן: מה שהבנתי בצורה פשוטה מגברת מבורך שאם עולה ערוץ אחד, וזה 20 מיליון, אז יגידו: רבותי, ערוץ אחד, 20 מיליון, אין אחרים, הביתה.

אבישי ברוורמן: איך כותבים את זה משפטית?

<דנה נויפלד: את לא רוצה שישקלו את מגוון הערוצים?

<אתי בנדלר: לדעתי כל זה מיותר.

<אתי בנדלר: כל השיקולים של כל מה שבא לאחר מכן מיותרים.

<דנה נויפלד: אני לא מבינה, אם אנחנו כותבים "בשים לב לעלויות", תורידי את השאר, את חושבת שעדיין זה מובא בגדר השיקולים שצריך להביא בחשבון?

<אתי בנדלר: בוודאי.

<אתי בנדלר: את יכולה להוסיף "בשים לב, בין היתר, לעלויות".

<דנה נויפלד: מה זה משנה?

<אתי בנדלר: אני חושבת שהדגש היה אמור להיות כאן על העלויות הנוספות.

אבישי ברוורמן: רבותי, אני לא אבזבז פה עכשיו רבע שעה על השיחה הזאת.

אבישי ברוורמן: מה שאני רוצה זה בדיוק מה שאמרה הגברת מבורך.

אבישי ברוורמן: אם יש אחד שעולה הרבה כסף, לא עושים אותו, ולכן תעשו את הניסוח א' או ב'.

<אתי בנדלר: זה לא מה שנאמר על-ידי הגברת מבורך, היא לא אמרה שאם עולה אחד לא עושים אותו בגלל שזה עולה הרבה כסף.

<אתי בנדלר: בפירוש לא.

אבישי ברוורמן: מה אמרה הגברת מבורך?

אבישי ברוורמן: היא אמרה שיש אפשרות, ברגע שיש רק ערוץ אחד והעלות גבוהה, מבחינת העלות לא לעשות אותו.

אבישי ברוורמן: זה מה שהיא אמרה.

<אתי בנדלר: היא אמרה שצריכים לעשות שיקולי עלות-תועלת.

אבישי ברוורמן: זה בעברית נקרא שיקולי "עלות-תועלת".

<אתי בנדלר: שתינו, גם הגברת מבורך ואני, מדברות על העלויות כרגע – עלויות למשק, עלויות למופצים, ולא על השיקולים האחרים.

<יוני רגב: אל מול השיקולים האחרים.

אבישי ברוורמן: זה מה שאמרנו.

<אתי בנדלר: אז צריך להוריד, וגברת נויפלד מתנגדת להוריד את הדברים.

אבישי ברוורמן: אני מציע שתשבו, תמצאו לזה פתרון.

אבישי ברוורמן: אני רואה שזה דבר שולי שאפשר לפתור אותו, אני לא רוצה לבזבז עליו יותר זמן.

אבישי ברוורמן: תמצאו את הניסוח.

אבישי ברוורמן: הכוונה מאוד-מאוד ברורה.

אבישי ברוורמן: תתחילו לשבת, תשבו כל הלילה או שבשתי דקות תגמרו.

אבישי ברוורמן: מה שאני מבין בעברית, לא משפטית – על כל הנושאים האחרים כבר דיברנו – אם עולה רק ערוץ אחד והעלות היא כזאת, שיקולי עלות-תועלת יכולים לפסול את העלאת הערוץ.

אבישי ברוורמן: זה הכול.

אבישי ברוורמן: זה דבר כל כך פשוט, למה צריך לבזבז על זה כל-כך הרבה זמן?

אבישי ברוורמן: תמצאו את הסעיף, את המילה.

אבישי ברוורמן: הלאה.

אבישי ברוורמן: קדימה.

<חגית ברוק: "(8) בסעיף 9, סעיף קטן (ב) – בטל;"

<לאה ורון: אני מציעה שתסבירי את פסקה (8).

<דנה נויפלד: סעיף 9 לחוק זה הסעיף לפני שנקבע המנגנון החדש – הסעיף שקבע שאוצר המדינה יישא בעלות של הקיבולת הפנויה.

אבישי ברוורמן: הלאה.

<דנה נויפלד: הסעיף הזה הוא סעיף ייחודי.

<דנה נויפלד: הרי אמרנו בדיון הקודם שיש אפשרות שהגורם המפעיל יהיה גם גורם פרטי.

<דנה נויפלד: הסעיף הזה מתייחס לאפשרות שהגורם המפעיל הוא רק אחד מהגורמים שמנויים פה, כלומר, גורם ממשלתי, תאגיד שהוקם בחוק או חברה ממשלתית, שאז דמי ההפצה אמורים רק לכסות את כיסוי ההוצאות שנגרמו בשל ההפצה.

<דנה נויפלד: ככל שמדובר בגורם פרטי שהוא גורם שגם אמור להרוויח, דמי ההפצה יכולים לשמש גם לצורך הזה ולא רק לכיסוי ההוצאות בשל ההפצה.

אבישי ברוורמן: נשמע הגיוני.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: עכשיו סעיף קטן,סעיף קטן – להסביר.

<דנה נויפלד: הסעיף הקטן הראשון הוא סעיף שקובע שהמועצה לשידורי כבלים ושידורי לוויין היא זו שרשאית להעניק רישיון לשידור של ערוץ נושאי, למי שהיא בחרה במכרז, כאשר הבחירה במכרז תתבסס על המחיר שהוא יציע.

<דנה נויפלד: הכוונה מאחורי הסעיף הזה זה לייעל ולזרז את המכרזים כך שהקריטריון לבחירה של זוכה יהיה המחיר שהוא מציע במכרז.

רונן הופמן: האם הנושא כבר כלול במכרז?

<דנה נויפלד: הנושא כלול.

<דנה נויפלד: תיכף נסביר בסעיף הבא.

<דנה נויפלד: למעשה קונים מקום בתוך המערך, זו הכוונה.

רונן הופמן: Slot נושאי.

<דנה נויפלד: אחר-כך, וזה הסעיף הבא, הזוכה במכרז הוא זה שמחליט לאחר הבחירה שלו איזה נושא הוא יכול לשדר, כאשר רשימת הנושאים מנויה בסעיף כמו שחגית הקריאה: ספורט; שידורים לילדים; סרטים; טבע; סדרות; דוקומנטרי או חדשות.

<דנה נויפלד: ויש אפשרות להרחיב את הרשימה.

<דנה נויפלד: השר יכול בהתייעצות עם המועצות לקבוע כי יש נושא נוסף שמוצדק וראוי שיהיה ערוץ נושאי בשבילו.

רונן הופמן: זאת אומרת, לא יכולים להיות שני ערוצים באותו תחום?

<דנה נויפלד: כן יכולים להיות שני ערוצים.

איציק שמולי: למה הנושא לא במכרז?

<דנה נויפלד: היתה דילמה ונסביר אותה.

<דנה נויפלד: בשביל לפשט את המכרזים ולגרום לזה שיעלו כמה שיותר ערוצים כמה שיותר מהר, המכרז פה הוא מחיר, כמו שאמרתי, על ה-slot, כדי שאם יש ביקוש ליותר מערוץ אחד, אם יש אפשרות שיהיו שלושה ערוצי סדרות, ויש שלושה גורמים שונים שרוצים שיהיו שלושה ערוצי סדרות והם חושבים שהם יכולים לעשות את זה, תהיה להם אפשרות.

<דנה נויפלד: אחר-כך נגיע לדרך המימון, או על-ידי פרסומת או על-ידי דמי מנוי.

<דנה נויפלד: יש להם אפשרות לבוא ולהחליט איזה ערוץ הם רוצים לשדר.

<דנה נויפלד: זה אמור לייעל את ההעלאה של הערוצים ל-DTT.

<דנה נויפלד: החופש להחליט לגבי הערוץ בידי הגורם המשדר.

איציק שמולי: בישיבה הקודמת התעכבנו על איזה סעיף, סעיף המאפיינים, ובסוף הסברתם לנו - - -

<דנה נויפלד: זו החבילה הצרה.

איציק שמולי: סליחה, צודקת.

איציק שמולי: אני לא כל-כך יורד לסוף דעתך.

איציק שמולי: הרי בסוף אם יש רציונל לספק מוצר מסוים, כשחלק מהרציונל זה גם לתת מגוון של ערוצים, אני עדיין לא מבין למה לא להכניס את הנושא לתוך המכרז?

איציק שמולי: הרי בסוף גם אם את אומרת שיהיו שלושה זכיינים שיהיו בטוחים שזה יהיה כלכלי שיהיו שלושה ערוצי סדרות, האם השיקול של המגוון לא אמור לשחק תפקיד כלשהו פה?

<הרן לבאות: קודם כול, יש לזה פתרון ב-(ב1)(2).

<דנה נויפלד: שם זה אם אין ערוצים.

<דנה נויפלד: הוא מדבר על מצב שיש.

<הרן לבאות: בהנחה שאת לא מציעה את המכרז בו-זמנית - - -

<אתי בנדלר: לא שומעים אותך, הרן.

<הרן לבאות: אני רק מוודא שאני מדייק.

<דנה נויפלד: חבר הכנסת שמולי, אפשר היה לבחור באחת משתי דרכים, או לקבוע מראש סוגי ערוצים, שאז יש שליטה מלאה לגורם רגולטורי להחליט איזה מהערוצים עולה ולווסת את, נקרא לזה "כוחות השוק", לבוא ולהגיד: גם אם יש ביקוש או מקום להציע שלושה ערוצים מסוג מסוים, אנחנו אומרים "לא" ונדאג למגוון.

<דנה נויפלד: דרך אחרת, על מנת לזרז את העלייה של הערוצים, לבוא ולהגיד: יש גורמים שרוצים, כל מי שרוצה, יאללה תעלו, תחליטו אתם, יהיה לכם החופש להחליט איזה ערוץ אתם רוצים.

<דנה נויפלד: הדרך השנייה היא זו שנבחרה במקרה הזה.

גלעד ארדן: אם תשאל כמעט כל מי שעוסק היום בערוצים בישראל, הם יגידו לך שזה לא עסק כדאי.

גלעד ארדן: למה הם עושים את זה?

גלעד ארדן: יסבירו לך כל אחד ואחד מהם אם הם החליטו להפרות את היצירה הישראלית כדרך חיים, לכל אחד יש הסיבות שלו, אבל מסתבר שיש אלה שכן רוצים להיות בעלי ערוצים במדינת ישראל.

גלעד ארדן: פה אנחנו לא מכחישים שהעניין המרכזי או חלק מהעניין המרכזי בהעלאת הרחבת מערך עידן פלוס זה לייצר תחרות גם לטלוויזיה הרב ערוצית של הכבלים והלוויין, ולכן יש כבר גורמים שאנחנו יודעים, כמו גורמים עסקיים קיימים: סלקום ופרטנר – פלאפון באופן מפתיע לא הביעה עניין עד היום, אני צוחק כמובן – ברגע שהן רוצות, יש להן יכולת כספית והן ירצו להציע ללקוחות שלהם שילוב של ערוצי טלוויזיה עם שירותים אחרים שהן יכולות להציע, אנחנו חושבים שלא יהיה נכון להגביל אותן, כי הן יודעות יותר טוב מהממשלה איזה ערוצים, יש סיכוי לייצר באמצעותם ביקוש אצל הלקוחות שלהם, כשמדובר במיליוני אנשים כמובן.

גלעד ארדן: כרגע כתבנו פה את רוב הנושאים המרכזיים כקבוצות שידורים שקיימות היום על הכבלים ועל הלוויין, והן יכולות לבחור מהם.

גלעד ארדן: אם לא יהיו אנשים שייגשו, וזה אולי מה שהרן רצה לומר – אני כבר משלב את זה עם מה שהוא אמר – אם משום מה אף אחד לא ייגש או לחלק מהדברים לא ייגשו, אפשר עדיין להרחיב את זה או לשנות את מה שאנחנו דורשים למעשה.

איציק שמולי: אני לא חושב שלא ייגשו, החשש שלי - - -

<דנה נויפלד: אפשר לקבוע במכרז איזה סוגי ערוצים.

גלעד ארדן: המצב העדיף הוא שלא רק הם ייגשו, רק סלקום ופרטנר, אלא שתהיה כדאיות או עניין גם למשיקים שיגישו הצעה לערוץ כלכלה, לצורך העניין – חדשות הכלכלה, אינני יודע, או משהו אחר.

איציק שמולי: איך נתמודד עם מצב שבו לא שאנשים לא ייגשו למכרז אלא שהם ייגשו, אבל בסופו של יום יהיו לנו מפעילים – לצורך העניין במרבב יש שישה ערוצים – שלושה ערוצים יהיו ערוצי ריאליטי ושלושה ערוצים יהיו ערוצי טלנובלה?

אבישי ברוורמן: איך אנחנו דואגים שהסוגה העילית תישאר?

איציק שמולי: בגלל זה חשוב להשאיר את כוח ההחלטה במשרד.

איציק שמולי: אני מסכים שצריך להיות חופש, אבל צריך להיות כאן איזה איזון.

<אתי בנדלר: ברשותכם, אני רוצה להוסיף.

אבישי ברוורמן: עורכת-הדין בנדלר, בבקשה.

<אתי בנדלר: בדיוק בכיוון של חבר הכנסת שמולי אני רוצה להעיר.

<אתי בנדלר: קודם כול, להתחיל מהערה מוקדמת שחבר הכנסת סוייד העיר קודם, וזה הקריטריון לבחירה של הזוכה במכרז.

<אתי בנדלר: הקריטריון הבלעדי כאן הוא ה-bid שהם יציעו לאוצר המדינה.

<אתי בנדלר: מה שהם בוודאי יסבירו, ואני כבר אתייחס לזה – הם יאמרו שבדרך כלל הבחירה היתה מין "תחרות יופי", מה שנקרא, כפי שוועדת המכרזים התרשמה מי נותן את ההצעה היפה ביותר ומאוד קשה לבחור ערוץ טלוויזיה על סמך קריטריון כזה קצת אמורפי.

<אתי בנדלר: ולכן הם החליטו שהקריטריון הבלעדי יהיה איזה סכום אוצר המדינה יקבל בהצעה הזאת.

<אתי בנדלר: אבל אפשר היה לטעמי לצמצם למשל לפי שיעור ההפקה המקומית שהם מתחייבים לה.

<אתי בנדלר: לדוגמה, קריטריון של אחוז מההכנסות.

<אתי בנדלר: זה לדעתי קריטריון קל למדידה, וזה לא רק כמה מכניס לאוצר המדינה.

גלעד ארדן: זה רעיון.

אבישי ברוורמן: אני רוצה לחזק את מה שעורכת-הדין בנדלר אומרת, ואני אביא דוגמה מנושא אחר, נושא התרופות.

אבישי ברוורמן: כמו שאמרתי בעבר וכמו שאמרו לכל מוצר יש שני מאפיינים: מחיר ואיכות.

אבישי ברוורמן: אנחנו לא רוצים לפגוע בטעם של הציבור, אבל איכות מתבטאת גם בנושא שחלק משמעותי הוא תוכן וסוגה עילית.

אבישי ברוורמן: בשוק התרופות למשל יכול להוציא מישהו איזו תרופה שנמכרה מאוד בזול, למשל להוריד משקל לאנשים קצת יותר כבדי משקל.

אבישי ברוורמן: זה עולה מאוד בזול, הם יורדים במשקל, וחצי שנה אחרי זה מתברר שהתרופה הזאת, שהיא כל-כך זולה, מביאה למחלות קשות, ואותו אחד שעשה את כל הכסף הוא כבר באיי קיימאן, שזה נמצא באיזה מקום אחר.

אבישי ברוורמן: לכן הנושא של בקרת איכות הוא תמיד חשוב.

אבישי ברוורמן: במקרה הזה האיכות זה התוכן, זה הסוגה העילית, זו הנקודה העיקרית.

אבישי ברוורמן: אחרת, אם באמת הכסף זו המטרה היחידה, הפתרון של המקסימום, אם אתה רוצה להביא את הרייטינג והכסף, הוא המכנה המשותף הנמוך ביותר ודרגת הגירוי הגבוהה ביותר.

אבישי ברוורמן: זה הפתרון של בעיית המקסימום אם הולכים לפי The highest bid.

אבישי ברוורמן: ולכן מה שאמרה פה אתי, וזו רוח הדברים, צריך להבטיח כאן שהמחוקק, שהשר – ופה אני מכניס את הכנסת – באישור, שתהיה פה חתיכה ברורה שבתחרות יעלה גם נושא האיכות.

אבישי ברוורמן: ותסלחו לי שאני אומר ש"האח הנולד", למרות שהבן שלי שרוף על זה, לא התוכנית הכי איכותית.

גלעד ארדן: "האח הגדול".

אבישי ברוורמן: אני משלב אותם ביחד.

גלעד ארדן: זה לא אותו סוג תוכנית.

גלעד ארדן: ..

<אתי בנדלר: אני רוצה להוסיף לזה עוד נקודה אחת, וזה מתקשר, כפי שאמרתי, לדבריו של חבר הכנסת שמולי, לנושא של המגוון.

<אתי בנדלר: לכאורה, כפי שאמר חבר הכנסת שמולי, יכולות להיות שלוש הצעות שייבחרו לערוץ ספורט ועוד שלוש הצעות לסרטים - - -

גלעד ארדן: ההצעה שלכם, עם כל הכבוד, לא כל כך קשורה לכל ערוץ וערוץ.

גלעד ארדן: מה קשור הפקות מקור ישראליות עצמאיות חיצוניות לערוץ ספורט?

<אתי בנדלר: קודם כול, אינני יודעת אם זה קשור.

<אתי בנדלר: יכול להיות שזה קשור לחלק ויכול להיות שזה לא קשור.

<אתי בנדלר: זה תלוי באופיו של הערוץ, אינני יודעת.

<אתי בנדלר: אבל ברור שיש ערוצים, למשל ערוץ ילדים, ששיעור ההפקות המקוריות בארץ זה יכול להיות קריטריון מאוד רלוונטי.

<אתי בנדלר: דבר נוסף, מגוון סוגי שידורי טלוויזיה, וזה כדי למנוע שיהיו שלושה ערוצי ספורט ושלושה ערוצי סרטים.

אבישי ברוורמן: וכולם אותו דבר.

גלעד ארדן: הכנסת נכנסת פה לרזולוציה שאפילו במשרד התקשורת אין ידע ומומחיות בנושא הזה, אלא רק במועצות הציבוריות ובגופים.

גלעד ארדן: אני יכול להגיד פה הרבה דברים.

גלעד ארדן: גם בערוץ 2 וגם בערוץ 10 שמתלוננים, אולי בצדק, על פיקוח צמוד מדי או על יותר מדי חתכים שהמחוקק החליט, כשמחפשים בסוף את התוצאה על המסך – דרך אגב, "האח הגדול" הוא גם הפקה ישראלית מקורית ואפילו מושקעת - -

<אורי רוזנווקס: לא, פורמט קנוי.

גלעד ארדן: אני יכול להגיד על ערוצי הילדים – אני יכול להביא לך תוכניות מהעולם שהן סופר חינוכיות, לעומת זאת, אני אראה לך גם תוכניות שלא כל-כך תשושי על כך - - -

<אתי בנדלר: אדוני, אני מסכימה אתך לחלוטין, אבל הוציאו את כל השיקולים האלה.

<אתי בנדלר: הם לא רלוונטיים, וצריך להביא עוד פעם - - -

גלעד ארדן: יש לי הצעת ביניים.

גלעד ארדן: הרי אנחנו רוצים לאפשר היתכנות למכרז הזה, כי יש סימני שאלה.

גלעד ארדן: גם פה אני לא אכחיש שיש סימני שאלה בגלל עלויות ההפצה, האם יהיו או לא יהיו מתמודדים.

גלעד ארדן: אנחנו רוצים לאפשר למתמודדים הללו חופש בחירה איזה סוג ערוץ להעלות שם.

גלעד ארדן: ולכן אני חושב שכשאת רוצה לאפשר להם את חופש הבחירה הזה, אפשר לכתוב שככל שיהיה מדובר בערוץ שיש לו רלוונטיות לנושא של הפקות מקור ישראליות, זה יהיה חלק מהניקוד שמועצת הכבלים והלוויין תקבע.

<אתי בנדלר: אולי גם מגוון סוגי השידורים.

אבישי ברוורמן: הנקודה ברורה.

<דנה נויפלד: אפשר שנייה?

אבישי ברוורמן: דנה, תיכף ניתן לך.

<דנה נויפלד: לתקן משהו.

אבישי ברוורמן: אורי רוזנווקס מתנהג כל-כך יפה היום, אבל בקצרה.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<אורי רוזנווקס: מוקדם, רק בינתיים.

אבישי ברוורמן: הבנתי שאת "אנונה" השיבו בצד כדי שלא תריבו.

אבישי ברוורמן: ..

<אורי רוזנווקס: השלמנו בינתיים.

<אורי רוזנווקס: אני רוצה להעיר שני דברים: דבר אחד, כרגע איך שהערוץ מנוסח, תקני אותי אם אני טועה, דנה, אין מניעה שבערוצים האלה רוב התוכן יהיה תוכן קנוי.

<אורי רוזנווקס: מהבחינה הזאת גם אין שום מגבלה על השפה שבו התוכן הזה יהיה.

<אורי רוזנווקס: ניתן לקנות פה תוכן שהוא בכלל לא ישראלי.

<אורי רוזנווקס: ודבר שני, אני כן חושב שעם כל הדיבורים היפים שאנחנו שומעים פה מתחילת הדיונים על המחויבות לתוכן מקורי ולהפקה מקורית – אני חושב שזה כן המקום להכניס את זה, לנסח את זה לסעיפים כדי שזה יבוא לידי ביטוי באמת.

<אורי רוזנווקס: גם כשמדברים על העובדה שזה צריך להיות תחרותי, הערוצים שכבר קיימים ונמצאים מחוץ לספירה הזאת, צריכים גם להישאר תחרותיים מול הערוצים האלה.

<אורי רוזנווקס: אם אתם מכניסים ערוצים שאין להם מחויבות לתוכן ואין להם מחויבות לשפה העברית - - -

<דנה נויפלד: - - -

<אורי רוזנווקס: אני יודע שיש פה השגות דרך המועצה לכבלים והלוויין וכל זה, אבל למה שהדברים האלה לא ינוסחו בחוק, שתהיה פה מחויבות לשפה העברית, שתהיה פה מחויבות להפקה המקורית?

<אורי רוזנווקס: גם בספורט אפשר לעשות הפקה מקורית וגם אפשר לעמוד על זה שזה יהיה בשפות הרשמיות שלנו.

<דנה נויפלד: אני מבקשת לעשות תיקון.

<דנה נויפלד: אפשר שנייה להתייחס בדיוק למה שנאמר?

אבישי ברוורמן: ירמיהו, אתה מחזק את זה, הבנתי.

<ירמיהו קדושי: לא יש לי דווקא משהו בניגוד - - -

<דנה נויפלד: כרגע הדיון מתמקד בנקודת הבחירה, בנקודת הכניסה למערך ואיזה קריטריון יהיה לבחירת הערוץ שייכנס למערך.

<דנה נויפלד: יש סעיף אחר שעוד לא הגענו אליו, שהוא סעיף שמדבר על חיי הערוץ ואיזה רגולציה תחול עליו בעת חיי הערוץ, ובתוך אותם סעיפים יש התייחסות גם לעניין של הפקות מקור - -

<אורי רוזנווקס: אחרי שהוא כבר קיבל את הזיכיון?

<דנה נויפלד: - - צריך להבחין בין הכניסה לבין חייב.

<אורי רוזנווקס: אחרי שהוא כבר קיבל את הרישיון?

<דנה נויפלד: כן.

<אורי רוזנווקס: זה בעייתי.

<אורי רוזנווקס: למה שזה לא יהיה כתנאי לקבלה?

<דפנה גלוק: - - - אני בטוחה שמציעים מעבר, אבל תנאי הסף לכניסה - - -

<דנה נויפלד: בתנאי הסף לכניסה נאמר שם שמה שמתקיים מכללי הרגולציה במהלך חיי הרישיון, לכן אין כוונה שלא יהיו חובות.

<דפנה גלוק: יהיו חובות.

אבישי ברוורמן: רגע.

<דנה נויפלד: אין כוונה שלא יהיו חובות.

<דנה נויפלד: יהיו חובות.

<דנה נויפלד: במהלך חייו של הערוץ יש לו חובות, נגיע לסעיף הזה.

<דנה נויפלד: זה רק לשלב הבחירה.

אבישי ברוורמן: רגע, אנחנו סטינו.

<אורי רוזנווקס: אם ערוץ מסוים הוא ערוץ נושאי שהולך לקבל ערוץ בנושא מסוים, מה הבעיה?

<אורי רוזנווקס: אם הוא מתכוונן להיות ערוץ תעודה, ערוץ ילדים וכו', למה שזה לא יחול במסגרת ההצעה שהוא מגיש בשביל לקבל את הדברים?

<אורי רוזנווקס: למה שזה לא יהיה חלק מהתנאים?

<דנה נויפלד: יש לנו ניסיון לא טוב עם ההצעות האלה.

אבישי ברוורמן: רגע, סליחה.

אבישי ברוורמן: יעל מבורך, רצית לסבר את אוזנינו?

אבישי ברוורמן: לא.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת שמולי.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת סוייד.

איציק שמולי: כפי שאמרתי קודם, ברור שיהיה קשר מבוהק בין הטעמים של הציבור, שבמקרים מסוימים יכולים להיות לא שיא האיכות לבין המחיר שהציעו.

איציק שמולי: קודם כול, בהתייחס לתוכן, זה נושא עקרוני שלא צריך לדון בו רק בהקשר של הכניסה, אלא של כל מה שאנחנו מדברים פה.

איציק שמולי: אולי הצעה שיכולה להיות רלוונטית, לתת תקרת מקסימום.

איציק שמולי: כלומר, אם באים וקובעים שיש עד שני ערוצים לנושא מסוים, ומאז צריך אישור מסוים של אינסטנציה כלשהי, נגיד המועצה או השר, רק כדי לעשות איזה בקרה, הרי יכולת ההחלטה נותרת אצלכם.

גלעד ארדן: אני רוצה גם לשמוע את יעל.

אבישי ברוורמן: יעל אמרה שהיא לא רוצה לדבר.

<יעל מבורך: מה שרציתי להגיד - - -

אבישי ברוורמן: רצית לדבר?

<יעל מבורך: חשוב להבהיר היבט טכנולוגי מסוים.

<יעל מבורך: יש סבירות גבוהה שהמתמודד במכרז יכול להיות אחד משני הטיפוסים, מי שמוכר ערוץ לבד, ערוץ אחד, למשל מוכר לציבור ערוץ ב-15 שקלים לחודש - -

גלעד ארדן: "אנונה".

<יעל מבורך: דווקא הדוגמה של אנונה היא מהדוגמה השנייה.

<יעל מבורך: - - ומי שמוכר סל שירותים, סל של ערוצים, "בנדל" או "מקבץ", כמו שקראנו לו עד עכשיו בדיוני הוועדה.

<יעל מבורך: הוא לצורך העניין שוכר מהמערך של הטלוויזיה הדיגיטלית רק ערוץ אחד, נגיד ערוץ ספורט, כי למערך יש יתרון טכנולוגי מסוים בכך שהוא יכול להעביר שידור להרבה אנשים בו-זמנית באיכות טובה, מה שהיום באינטרנט לפעמים יכול להיות קשה לעשות בגלל איכות הגלישה, ואז פתאום יכולות להיות בעיות בקליטה.

<יעל מבורך: ולכן יכול להיות מצב שהוא מצב טוב מבחינת הציבור, שבו מהמערך יקנו למשל שלושה ערוצי ספורט, וכל אחד ישלב אותו בחבילה, כשאת ערוץ הסדרות שלו, ערוץ התרבות שלו, ערוץ הכלכלה שלו הוא נותן באמצעים אחרים שהם לא על בסיס המערך, כמו כל שידורי הטלוויזיה האחרים.

<יעל מבורך: ולכן האיכות שאנחנו רוצים לבחון היא חלק מחבילה כוללת, ואנחנו לא צריכים לבחון רק את הספורט שנמצא על גבי מערך הטלוויזיה הדיגיטלית.

<יעל מבורך: דבר נוסף.

<יעל מבורך: יהיה לנו קשה להשוות.

<יעל מבורך: איך נשווה את ערוץ הטבע הבודד הזה לאיכות של ערוץ ספורט שמגיע יחד עם חבילה שהצרכן משלם עליה למשל 100 שקל בחודש והיא כוללת כמה ערוצים?

<יעל מבורך: לכן אנחנו מציעים שבאופציה הראשונה, מי שיחליט - - -

מיכל רוזין: מי זה "אנחנו מציעים"?

<יעל מבורך: הממשלה מציעה.

<אתי בנדלר: את לא מכירה אותה?

מיכל רוזין: שאלתי מי, זה הכול.

אבישי ברוורמן: יעל מבורך היא בכירה באגף התקציבים.

אבישי ברוורמן: יעל, את גם סגנית?

גלעד ארדן: עוד לא.

<יעל מבורך: לא.

<יעל מבורך: רכזת.

אבישי ברוורמן: אז אמרתי בכירה.

אבישי ברוורמן: הדבר הכי חשוב, היא בוגרת מצטיינת של אוניברסיטת בן-גוריון ועבדה גם באגודת הסטודנטים בכל מיני דברים, עוד בזמני.

<יעל מבורך: לסיכום.

<יעל מבורך: מה שאנחנו מציעים שהאלטרנטיבה הראשונה תהיה שהיזם שזוכה במכרז יחליט מהו המוצר שהצרכן רוצה לראות, איפה הוא חושב שהוא יוכל הכי להצליח בחדירה – שוב, בשל כל הקשיים של הכיסוי, של העלויות הגבוהות – הוא יקבל את ההחלטה, ולכן גם נתנו גמישות להחליף את הנושא.

<יעל מבורך: אם חשבת שתצליח בספורט, ובסוף גילית שאת הציבור נורא מעניין טבע, אז אתה לא צריך לעבור, לא את הממשלה ולא את הכנסת, אתה יכול להחליט לבד, כמו שעושה כל מוצר לצורך העניין - - -

איציק שמולי: יעל, ההיגיון פה מובן.

איציק שמולי: את צריכה להסביר לנו איך אתם מספקים איזו הגנה וגם אנחנו כמחוקק, מפני מצב שבו שישה הערוצים האלה הופכים להיות שישה ערוצי ריאליטי, גם לזה צריך להתייחס.

מיכל רוזין: או ספורט.

<יעל מבורך: א', ריאליטי לא נמצא בתוך הרשימה, אבל אני חושבת שהאוצר הציע לזה מענה.

אבישי ברוורמן: יעל, חבר הכנסת שמולי העלה את הנושא.

אבישי ברוורמן: אנחנו יכולים להגיע בצורה הזאת, כשמדברים ש-BID זה כסף, למצב שנתכנס בעוד כמה שנים לשיווי משקל נחות, אם אין מחויבות אמיתית לתוכן.

<דנה נויפלד: יש בסעיף אחר.

<אורי רוזנווקס: סעיף סדרות לא מבטיח שזה לא יהיה סדרות ריאליטי, איך שאת מתארת את זה.

<אורי רוזנווקס: ערוץ סדרות יכול להיות ערוץ ריאליטי.

אבישי ברוורמן: אורי, הבנו, את זה.

אבישי ברוורמן: אתה לא בזכות דיבור.

אבישי ברוורמן: אתם צריכים להסביר לנו, למחוקקים, איך לא נגיע שהכול יהיה אותו דבר, עם כל החשיבות, לדברים של סוגה בינונית.

אבישי ברוורמן: איך זה בחקיקה?

אבישי ברוורמן: בסוף יגידו: שמע, אין לי כסף, אני לא יכול ליישם את זה.

<דנה נויפלד: יש סעיף אחר בחוק שמתייחס לזה.

<דנה נויפלד: אתם רוצים להקריא אותו?

אבישי ברוורמן: תסבירי מתי זה יגיע?

<דנה נויפלד: אם אתם רוצים, אפשר לקרוא עכשיו.

חנא סוייד: יש לי כאן הודעה.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת סוייד.

<לאה ורון: עורכת-הדין נויפלד, בהצעת החוק או בחוק הקיים?

<דנה נויפלד: קודם כול בחוק וגם בהצעת החוק.

<דנה נויפלד: בחוק זה קיים כבר היום בסעיף אחר, שעוד לא הגענו אליו.

אבישי ברוורמן: את צריכה להסביר, אנחנו רושמים את זה.

<דנה נויפלד: אמרת סעיף-סעיף.

<דנה נויפלד: איך שאתה רוצה.

<דנה נויפלד: אתה רוצה שנקפוץ קדימה?

אבישי ברוורמן: אנחנו עוברים סעיף-סעיף, אבל אם את רוצה לקפוץ להסביר את זה, זה היה עוזר לנו לתוכן.

<דנה נויפלד: חוק הפצת שידורים.

<דנה נויפלד: אם אתם רוצים לעשות קריאה מודרכת, יש סעיף 13(ו) בחוק הקיים.

<דנה נויפלד: נתחיל בחוק הקיים ונעשה קריאה מודרכת.

<דנה נויפלד: סעיף 13(ו) מכיל הוראות קיימות וסמכויות קיימות של המועצה לשידורי כבלים ושידורי לוויין.

אבישי ברוורמן: דנה, זה הנושא המרכזי, את מבינה?

אבישי ברוורמן: הוא מטריד כל כך הרבה אנשים.

<דנה נויפלד: בסדר גמור.

<דנה נויפלד: הסעיף בחוק היום הוא סעיף 13(ו).

<דנה נויפלד: סעיף 13(ו) לחוק מכיל הוראות רגולטוריות וסמכויות של המועצה לשידורי כבלים ושידורי לוויין על הערוצים הנושאיים.

<דנה נויפלד: בין היתר, אתם יכולים לראות שיש שם הפניה להרבה מאוד סעיפים.

<דנה נויפלד: אחת ההפניות היא לסעיף 6ה1, כשסעיף 6ה1 הוא סעיף שקובע את סמכות המועצה לקבוע חובה של הפקות מקור, הפקות מקומיות, על הערוצים, ואותו סעיף מוחל בעקיפין גם על הערוצים הנושאיים.

<דנה נויפלד: זה החוק הקיים היום.

<דנה נויפלד: מה שכן אנחנו עושים, התיקון שאנחנו מביאים היום, ואתם יכולים לראות אותו, הוא לא קובע שהסעיף הזה לא יחול, אבל קובע שהמועצה יכולה לקבוע שיעורים אחרים של הפקות מקומיות למשדרי ערוץ נושאי.

<אורי רוזנווקס: עוד הקלה.

<מיכל רפאלי כדורי: זה אומר גם אפס.

אבישי ברוורמן: דנה, שמעתי בהערת ביניים את מיכל רפאלי כדורי אומרת שזה יכול להיות גם אפס.

<דנה נויפלד: נכון, אבל זה גם יכול להיות שיעור אחר.

אבישי ברוורמן: מה זה אומר?

אבישי ברוורמן: החשש שלהם שהלחצים הכלכליים, ויבוא שר אשר לא ידע את גלעד – את יוסף – ופתאום יגיד: א-לה ברלוסקוני.

אבישי ברוורמן: הוא יגיד: שמע, אני אתן לכם את כל הרקדניות, את כל הכוכבים הנולדים.

<אתי בנדלר: לא, הוא פשוט ישתכנע שמצבו הכלכלי של אותו ערוץ כל-כך קשה שאין ברירה.

<אורי רוזנווקס: 2% הפקות.

<מיכל רפאלי כדורי: הוא רץ לקנות שמונה ערוצים, אז לא נשאר לו.

אבישי ברוורמן: איך מבטיחים בכל זאת שיש הגנה על איכות, וחלק מהאיכות זה תוצרת מקור?

אבישי ברוורמן: כמו שהשר אמר, לא כל תוצרת מקור היא איכות, אבל השילוב בין תוצרת מקור ואיכות, כולל איכות.

אבישי ברוורמן: מה שאמרת כרגע, ירצו – יאכלו, לא ירצו – לא יאכלו.

<דנה נויפלד: נכון, אבל זה באופן כללי, מי שאמור להחליט זו המועצה.

אבישי ברוורמן: רגע, סליחה.

<רון אילון: בוקר טוב, בחוק הזה יש שלוש אפליות קשות של הפלטפורמה החדשה שנקראת כאן "עידן פלוס" - -

גלעד ארדן: אפליות, משמע הגנת ינוקא.

<רון אילון: - - לעומת הפלטפורמות הקיימות.

<רון אילון: ואלה הן: אחת, נושא הפרסומות – דיברתי על זה בפעם הקודמת.

אבישי ברוורמן: כן, כבר אמרת.

<רון אילון: השנייה, ערוץ חדשות – מותר פתאום בישראל להקים ערוץ חדשות על פלטפורמה שעושה הפצה נרחבת לציבור.

<רון אילון: עד היום זה היה אסור.

<רון אילון: אין לנו בעיה עם ערוץ חדשות, אנחנו גם רוצים.

<רון אילון: למה לנו אסור ולאחרים מותר?

<רון אילון: השלישית, הפקות מקור – אנחנו מחויבים במינימום של 8%.

<רון אילון: למועצה אין שום סמכות לרדת מ-8%.

<רון אילון: כאן מותר למועצה לעשות ככל שיעלה על רוחה.

<רון אילון: כל מה שאנחנו רוצים זו תחרות שווה והוגנת.

אבישי ברוורמן: אמרת ששם 8%, כאן לפי הרצון, גם אפס יכול להיות.

אבישי ברוורמן: תודה, הערה חשובה.

<דנה נויפלד: אפשר להעיר על זה?

אבישי ברוורמן: אני רואה שלמשרד המשפטים יש תשובה.

<דפנה גלוק: אנחנו מבקשים לחדד כמה דברים שיש לחדד.

<דפנה גלוק: ראשית, המועצה במסגרת המכרז היא זו שקובעת מה זה סדרות, מה זה ילדים, מה זה כולל.

<דפנה גלוק: לכן מלכתחילה המועצה – היתה חשובה לנו הנקודה הזאת – יש לה כוח ליצור איזה מסגרת.

<דפנה גלוק: זה נכון שיש פה שיקול דעת, ושיקול הדעת הזה יכול להיות מופעל לכל מיני כיוונים, אבל יש פה איזו הגדרה של מה זה סדרות.

<דפנה גלוק: זה דבר אחד.

<דפנה גלוק: דבר שני, כמו שאמרה דנה, יש פה הגדרה של הפקות מקור.

<דפנה גלוק: גם פה יש גמישות.

<דפנה גלוק: זה נכון שיש גמישות והיא רבה יותר ממה שקיים בפלטפורמות האחרות, בין השאר, כדי לאפשר את ההגעה של הערוצים האלה, שעד עכשיו לא ברור אם הם בכלל מגיעים.

<רון אילון: את אומרת שהפקות מקור לא מאפשרות להגיע לאיזון כלכלי.

<רון אילון: זה מה שאת אומרת.

<דנה נויפלד: זה לא מה שהיא אמרה.

<דפנה גלוק: זה לא מה שאמרתי.

<אורי רוזנווקס: זה הסאבטקסט.

<רון אילון: כדי לאפשר הגעה לאיזון כלכלי – מה אנחנו לומדים?

<דפנה גלוק: זה לא מה שהתכוונתי.

<דפנה גלוק: קודם כול, אני חושבת שאתה לא יכול להשוות אותך עם ערוץ נושאי.

<דפנה גלוק: זה דבר ראשון.

<רון אילון: למה?

אבישי ברוורמן: רון, אני מבקש.

<דפנה גלוק: יש הבדל בין פלטפורמה שכוללת את מה שכוללת הפלטפורמה - - -

<רון אילון: אם אני קונה עכשיו שמונה ערוצים, מותר לי לקנות שמונה ערוצים?

אבישי ברוורמן: רון, אתה מתנהג כאילו שאתה מנכ"ל הוט...

<דפנה גלוק: מה שאנחנו רואים בדיונים פה שיש לנו כמה סוגים של ערוצים, כמה סוגים של פלטפורמות.

<דפנה גלוק: יש וריאציות, גם יש הבדלים בין מה שמחויבים לו ערוצי הברודקאסט לבין מה שהפלטפורמות הרב-ערוציות מחויבות לו.

<דפנה גלוק: יש הבדלים בין הדברים.

<דפנה גלוק: מה שחשוב לנו, כמו שנאמר פה, שיישמר איזה מינימום כמובן של מה זה טלוויזיה ראויה, והגוף הרלוונטי לקבוע את המינימום הזה, הרגולטור המקצועי, הוא המועצה.

<רון אילון: כל מילה בסלע, גברתי - - -

אבישי ברוורמן: רון.

אבישי ברוורמן: רון.

<רון אילון: - - - שזה יהיה רלוונטי גם אצלנו.

אבישי ברוורמן: רון, אתה לא בזכות דיבור.

<דפנה גלוק: למועצה יש גם סמכות להגדיר מה זה כול אחד מהנושאים, מהו כולל, מה המינימום.

<דפנה גלוק: הדברים כמובן חשובים במיוחד, למשל כשמדובר בערוץ ילדים, כי לא כל ערוץ יכול לקרוא לעצמו "ערוץ ילדים".

<דפנה גלוק: מלכתחילה יש הכרעה של הפקות מקור עם גמישות נוספת.

אבישי ברוורמן: מה שאת אומרת, עורכת-הדין גלוק, שבסופו של דבר הכוח – אני מקווה שבמועצה יושבים, אני לא מכיר את האנשים, אנשים רציניים - -

<דודו קובסניאנו: דפנה יושבת במועצה.

אבישי ברוורמן: - - הם צריכים לקבוע את נושאי התוכן וההתפלגות לגבי תוכן במקור ותוכן זר, שהוא כולל גם סוגה עילית.

אבישי ברוורמן: כאן זה לא מתבטא מעבר לנושא הזה.

אבישי ברוורמן: המקור היחיד שיגן על סוגה עילית ועל מקוריות הפקות מקור בסוגה עילית הוא המועצה של הכבלים והלוויין.

אבישי ברוורמן: זה מה שאת אומרת.

<דפנה גלוק: אנחנו יוצאים מאיזה נקודת מוצא - - -

אבישי ברוורמן: כן או לא?

<דפנה גלוק: כן, במובן של - - -

אבישי ברוורמן: כן או לא?

<דפנה גלוק: במובן של ההגדרות – כן.

<אורי רוזנווקס: בניגוד להוט ויס שיש מינימום סף של 8%.

<אורי רוזנווקס: רבותי, אם הערוצים האלה יעלו, אנחנו יודעים מה יהיה בתוך שלוש שנים.

<אורי רוזנווקס: יהיו פה ערוצים עם פרסומות, עם תוכן אפס, שיפגעו גם בכל המתחרים האחרים שנמצאים מסביב לעניין הזה.

<אורי רוזנווקס: אני חושב שחברי הכנסת צריכים לעשות פה מעשה ולהגן על השמירה של התוכן המקורי, גם בערוצים האלה.

אבישי ברוורמן: אורי, תודה.

אבישי ברוורמן: מי גברתי?

<לילך טל: אני סמנכ"ל רגולציה ותקשורת בהוט.

אבישי ברוורמן: יש לך משהו להציע כאן?

<לילך טל: לא.

<לילך טל: יש לי משהו להגיד.

אבישי ברוורמן: להתלונן שגם הוט בעמדת נחיתות?

אבישי ברוורמן: להוסיף לתמונות של יס?

<לילך טל: לא.

<לילך טל: אני רוצה לחדד.

<לילך טל: עידן פלוס בעידן החדש הופך להיות פלטפורמה רב-ערוצית לכל דבר.

<לילך טל: ה-DTT יתווסף על מערך עידן פלוס, שאמור להיות מערך חינמי.

<לילך טל: מעבר לערוצים הנושאיים הולכים להתווסף שחקנים שמביאים תוכן ומייצרים פלטפורמה רב-ערוצית, ולא בכדי גם החוק נותן למועצה לפקח במידה כזאת או אחרת.

<לילך טל: לכן אנחנו באמת סבורים שבעידן הזה שגם שוק השידורים הוא שוק מאוד בעייתי ברמת הרווחיות, ודובר על זה בפעם שעברה, ואני לא אוסיף על זה, צריך להחיל כאן רגולציה שוויונית, צריך לפקח על כל הסרה והורדה של ערוצים בדיוק כמו שאנחנו - - -

אבישי ברוורמן: סליחה, הבנתי מה שאת אומרת.

אבישי ברוורמן: השאלה שלנו כרגע מי עושה את הרגולציה, האם המועצה של הכבלים והלוויין או שצריך גם פה לתת כוח מסוים לפיקוח של ועדת הכלכלה בחקיקה, כי החשש שלי - - -

דוד צור: - - - אותה רגולציה של הרשות השנייה.

גלעד ארדן: אני לא בטוח שאתה רוצה את זה.

<לילך טל: כמו שכתוב כרגע בהצעת החוק - - -

אבישי ברוורמן: מה ההמלצה שלך?

<לילך טל: אני חושבת שמועצת הכבלים והלוויין צריכה לפקח ברמה שוויונית, להחיל באותם תנאים, באותם אחוזי הפקות מקור.

<לילך טל: אין פה ינוקא.

<לילך טל: ארבע החברות הן חברות איתנות פיננסית.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: ההמלצה שלך ברורה.

<לילך טל: אני רוצה רק עוד מילה אחת להוסיף.

<לילך טל: ישבנו פה בשבועיים האחרונים ודיברנו על פתיחת השוק לתחרות.

<לילך טל: יש היום חבילה צרה, שרק הוחלט עליה והיא אושרה פה ביום חמישי האחרון, שהיא גם פותחת תחרות בשוק השידורים.

<לילך טל: שוק סיטונאי, שלא בשבילו צריך טלוויזיה, אבל גם הוא יפתח את השוק לשידורים.

<לילך טל: השוק הזה הוא שוק שברירי, צריך לנהוג בו בזהירות, גם בדאגה לחברות, גם ליצירה וכו'.

אבישי ברוורמן: לגבי השבריריות אנחנו מאוד-מאוד זהירים.

<לילך טל: היו 14 דיוני ועדה עד כה - - -

אבישי ברוורמן: מה ההמלצה שלך היתה עכשיו?

<לילך טל: שתי המלצות.

אבישי ברוורמן: כבר אמרת.

<לילך טל: אחת מהן זו החלת רגולציה שוויונית על המערך, והשנייה, בחוק פה בפעם שעברה היו 14 דיוני ועדה, שבהם הוחלט להעלות ערוצים בהדרגה, שלושה נושאים בלבד, באישור ועדת הכלכלה – כל אלה נמחקו בבת אחת, כאילו 14 דיונים פה כאילו לא היו, וזה מדאיג אותנו.

<לילך טל: נדרשת אחריות.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת סוייד.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, יש לי קודם כול הערה עקרונית.

חנא סוייד: אני חושב שנושא עקרוני כזה לא היה צריך להיות במסגרת חוק ההסדרים.

חנא סוייד: זה נושא מאוד עקרוני, למה צריך לטחון אותו במהירות כזאת?

חנא סוייד: אנחנו בהחלט צריכים לעשות כאן כל מיני ויתורים וממש לדון בעניינים לעומק.

חנא סוייד: אני מציע, אדוני היושב-ראש, שני דברים, קודם כול, לקבוע שלוש-ארבע קטגוריות ולקבוע מינימום של נושאים בכל קטגוריה.

חנא סוייד: לא לקבוע מקסימום ומעבר למקסימום להתחיל בנושאים אחרים, אלא לקבוע ארבע קטגוריות עיקריות שיהיה מינימום אחד בכל קטגוריה.

חנא סוייד: דבר שני, אין מנוס מלהפעיל ביקורת ציבורית ושלוועדת הכלכלה של לכנסת יהיה say בעניין הזה.

חנא סוייד: אם מישהו יזכה בדוקומנטרי, אחר-כך לך תפרשן את הדוקומנטציה שלו, במה הוא מתמקד ולאן הוא ייקח את העניין הזה.

חנא סוייד: צריך להיות פיקוח צמוד שאפשר יהיה גם לחוות דעה לאן ההגדרות הראשוניות האלה יכולות ללכת לאיבוד בסופו של דבר.

אבישי ברוורמן: אחד הרעיונות שעולים פה בשולחן, אני מעלה את זה לדיון, שהמועצה, כמובן אני מעריך ומכבד אותה, אני גם מקווה שתתחזק ותשתפר, כי כל מועצה, אפילו שהיא הטובה בעולם, צריך לשפר אותה – המועצה תהיה רשאית לקבוע שיעורים גבוהים מהשיעורים הקבועים בסעיף 6ה1, והמועצה או השר, באישור ועדת השר, להפחית משיעורים אלה.

אבישי ברוורמן: זה מאוד מוצא חן בעיני.

חנא סוייד: שיעורים של מה?

<אתי בנדלר: של הפקות מקוריות.

אבישי ברוורמן: קלעתי פה לרוחם של אורי וירמיהו.

אבישי ברוורמן: ..

<ירמיהו קדושי: אני דווקא רציתי להגיד את הדעה שלי.

אבישי ברוורמן: אני יודע שאתה בדעה הפוכה, אני צחקתי.

אבישי ברוורמן: המועצה תהיה רשאית לקבוע שיעורים גבוהים.

אבישי ברוורמן: אני בעד כל הגוונים, אבל עדיין אני חושב כמו בכל המדינות שצריך לתת מקום לדברים שהם לעתים לא כל כך פופולריים אולי, אבל חשובים לתרבות הישראלית.

אבישי ברוורמן: אם נלך רק לפי רוב הציבור והרייטינג – כבר אמרתי, אם הקריטריון יהיה אך ורק רייטינג וכסף, המכנה המשותף הנמוך ביותר, דרגת הגירוי הגבוהה ביותר, חיקוי של כל הערוצים, ועדיין לא נגדיר, אבל יש מזרחי, מערבי, כל דבר שהוא, יש דבר שיש בו איכות של סוגה עילית ויש שאין בו, את הדבר הזה לא צריך לפרש, מבינים אותו.

אבישי ברוורמן: המועצה תהיה רשאית לקבוע שיעורים גבוהים מהשיעורים הקבועים בסעיף 6ה1, והמועצה או השר, באישור ועדת הכלכלה, להפחית מהשיעורים האלה, כדי להגיע - - -

גלעד ארדן: מה יש ב-6ה1?

<אתי בנדלר: 8% מההכנסות.

<אתי בנדלר: זה בין 8% ל-12% בסעיף 6ה1, ומאז ומתמיד זה עומד על 8%.

אבישי ברוורמן: כדי שלא נהיה פתאום בנקודה שזה פתאום אפס, שיהיה 8% benchmark, אפשר יותר.

אבישי ברוורמן: ואם פחות, אז באישור ועדת הכלכלה, כשהשר או המועצה מבקשים.

אבישי ברוורמן: בבקשה, אדוני השר.

גלעד ארדן: אני מבקש להתייחס להצעה, ולהסביר משהו גם לחברי הכנסת.

גלעד ארדן: קודם כול, אני מבין ומזדהה עם הדאגה שהביעו כאן חבר הכנסת שמולי, חבר הכנסת סוייד ואחרים ואתה, אדוני היושב-ראש.

גלעד ארדן: אני קודם כול, רוצה לחזור ולחדד את מה שיעל מבורך אמרה, ואני לא בטוח שזה כל-כך הובן, כי לי, כשר, לקח הרבה זמן להבין את זה.

גלעד ארדן: אני חוזר עוד פעם על הכוונה.

גלעד ארדן: אנחנו רוצים היום לחזק את מערך העידן פלוס כך שהציבור הישראלי יקבל מוצר נוסף שיהיה או מתחרה או משלים לדואופול של הכבלים והלוויין.

גלעד ארדן: אין ספק שהיכולת להעמיד את עידן פלוס על הרגליים כמתחרה כזה, כשבהגדרה יש לו נחיתות מול היכולת של הכבלים והלוויין בהרבה מאוד מובנים – התייחסנו לזה בדיון הקודם – היא גם מותנית בגמישות שתינתן למי שיעלה עליו ערוצים.

גלעד ארדן: אתם אומרים בצדק, אנחנו מוטרדים מהגמישות הזאת, כי גם התוצאה הסופית, חוץ מהתחרות והוזלת המחירים, היא גם רלוונטית בעינינו.

גלעד ארדן: אבל צריך לזכור שהנחיתות הזאת, מעבר לכמות הערוצים המוגבלת, להרגלים, ללקוחות, להרבה מאוד נושאים אחרים – השידורים עצמם, מה שיעל התחילה ואמרה, כשאתה משדר על גבי האינטרנט, לפחות כרגע – בעתיד, כשקצבי הגלישה יהיו מובטחים, כשיהיה לנו סיבים ושוק סיטונאי וגם אולי סיבים במערכות האחרות, נדע שאפשר יהיה לשדר שידורים ישירים, למשל לכמות קהל בלתי מוגבלת, בהתאם לדרישה, מה שנקרא "ערוצים לינאריים".

גלעד ארדן: וזה מה שיעל התחילה להסביר.

גלעד ארדן: למשל שידור חי של ספורט או אפילו תוכנית שיש לה חשיבות – דרך אגב, יש גם תוכניות ריאליטי, שיכול להיות שאנחנו מקבלים אותן ואפילו מברכים עליהן, זה תלוי מה סוג הריאליטי.

גלעד ארדן: אבל כשאתה רוצה לאפשר תוכנית בשידור חי, כשהקהל משתתף בזמן אמיתי ומחווה את דעתו, היכולת לעשות את זה היום על גבי האינטרנט היא מאוד-מאוד מוגבלת.

גלעד ארדן: לכן אם מדובר על גופים שרוצים להקים מערך מתחרה לכבלים וללוויין, לא ילדים כל כך, נקרא לחברות בשמן, "סלקום" ו"אורנג'" - - -

אבישי ברוורמן: אל תשכח את הקטנים.

<קריאה: ו"אנונה".

גלעד ארדן: גם הקטנים, "אנונה" וכולם.

אבישי ברוורמן: אני לא צוחק, אנחנו צריכים אתכם.

<שרון מלכיאל: תמתינו בסבלות ותראו שינוי כשהשוק טיפה ייפתח.

אבישי ברוורמן: אני בטוח.

גלעד ארדן: היכולת שלהם לבסס תחרות היא על בסיס שילוב בין ערוצים שיוזרמו על גבי האינטרנט, והם ערוצים שלא משודרים בשידור חי, לפחות בשלב הראשוני, זה יכול להיות ערוצי סדרות, סרטים וכו', לבין ערוצים, מה שמכונים "ליניאריים", שיש חשיבות לשידורם בזמן אמת.

גלעד ארדן: זה יכול להיות חדשות, כלכלה אקטואלית, מהיום להיום, וכן הלאה.

גלעד ארדן: לזה יש חשיבות יותר גבוהה לשימוש במערך הזה של עידן פלוס.

גלעד ארדן: אני מתכנס לסיום.

גלעד ארדן: לכן הגמישות שהממשלה דיברה עליה היא גמישות חשובה.

גלעד ארדן: עם זאת, אם רוצים להבטיח – אני רוצה לשלב את ההצעה שלך – מינימום מסוים.

גלעד ארדן: אפשר להחליט, אולי לא בדיון הזה, שמתוך 12 הערוצים שאנחנו רוצים היום להוציא למכרז, יהיה איזה מספר מינימלי של ערוצים שבהם לעניין הסוגה העילית יש חשיבות.

גלעד ארדן: אנחנו מדברים על ערוצי סדרות, ובהם המינימום הזה של 8% עד 12% שייקבע בחקיקה, כפי שנקבע לגבי הוט ויס.

גלעד ארדן: אני רק רוצה להזכיר, כי זה נאמר, הנושא של הגנות ינוקא למתחרה חדש זה דבר מאוד-מאוד מקובל.

גלעד ארדן: היה מקובל, דרך אגב, גם כלפי חברת יס, כשהיא עלתה לאוויר.

גלעד ארדן: כשהיא עלתה, אפשרו לה למכור ערוצים בודדים בצורה של tiring, לצערנו היא לא עשתה בזה - - -

מיכל רוזין: האם זה היה מתוחם בזמן?

<אורי רוזנווקס: ליס לא היו הקלות בתוכן, גם כינוקא.

גלעד ארדן: יס, למשל לא חייבו אותה לשדר חדשות מקומיות כשהיא עלתה לאוויר בשנים הראשונות, דבר שעלה להוט 20 מיליון שקלים בכל שנה.

<מיכל רפאלי כדורי: - - -

אבישי ברוורמן: מיכל, לשר יש זכות לומר מה שהוא רוצה, אפילו שיכול להיות שהוא לא דייק.

אבישי ברוורמן: יכול להיות שבמקרה הזה הוא מדייק, כדאי להקשיב לו.

גלעד ארדן: יכול להיות שגם כן דייקתי, זה נכון.

אבישי ברוורמן: גם אם הוא לא מדייק, מגיעה לו זכות דיבור.

אבישי ברוורמן: זה הדבר הכי חשוב.

מיכל רוזין: האם יש פה כרגע בתיקון הגדרת זמן של ינוקא שנגמרת אחרי תקופה או שלא?

מיכל רוזין: כרגע אני לא רואה הגבלה כזאת.

גלעד ארדן: למיטב ידיעתי אין פה כרגע הגבלה.

גלעד ארדן: אם לא רוצים לתת הגנת ינוקא, או רוצים לצמצם אותה, אפשר, כפי שאמרתי, ותתנו לנו עד מחר את הזמן לחשוב ולנסות לתאם בין גורמי הממשלה, מינימום של ערוצים מסך הערוצים.

גלעד ארדן: נזכור שהם רוצים להציע תמהיל מסוים, אז הוא יכול להיות סדרות ודברים אחרים שישודרו על גבי האינטרנט, ויכול להיות שהם רוצים להשתמש בחלק מהמערך של עידן פלוס גם לשדר את CNN ו-FOX כחלק מהחבילה שהם יציעו ללקוחות, ואני לא כל-כך יכול לחייב את CNN ו-FOX למינימום של יצירה ישראלית מקורית.

<רון אילון: למה לא לחייב אותם אצלי?

<רון אילון: למה ביס אתה מחייב אותם?

גלעד ארדן: מה אני מחייב אותם?

גלעד ארדן: אני מחייב את CNN ו-FOX ליצירה ישראלית מקורית?

גלעד ארדן: אני מחייב אותם כחלק מהתמהיל.

<רון אילון: אתה מחייב את יס בגלל דמי המנוי שהם משלמים, גם על CNN ו-FOX ליצירה ישראלית.

<קריאה: על ההכנסות.

<דודו קובסניאנו: אתה לא מחייב את CNN ו-FOX.

גלעד ארדן: אני לא מחייב את ה-CNN לשדר יצירה ישראלית.

<רון אילון: אתה מחייב את יס בגין ההכנסות.

גלעד ארדן: פה יש לי קיבולת מוגבלת של 12 ערוצים, שמהם אני צריך לאפשר לייצר תמהיל שיתחרה בכם.

גלעד ארדן: נכון, זה לא נעים, אבל זה מה יש.

אבישי ברוורמן: רבותי, אני עוצר.

<רון אילון: זה לא עניין של נעים, זה עניין של הוגנות.

אבישי ברוורמן: רבותי.

גלעד ארדן: זה בדיוק ההוגנות.

אבישי ברוורמן: אני יודע שהשר - - -

<רון אילון: מי זה הינוקא פה?

גלעד ארדן: הינוקא זה התחרות בתחום הטלוויזיה הרב-ערוצית.

<לילך טל: מה נדרש ממנה?

<אורי רוזנווקס: הם מציעים טלפוניה, הם מציעים אינטרנט, הם מציעים הכול.

אבישי ברוורמן: גלעד, אל תענה להם.

אבישי ברוורמן: אני רגע עוצר את הדיון.

אבישי ברוורמן: מכיוון שאני יודע שהשר צם בתשעה באב, אני רוצה להתקדם פה היום, גם מחר, אני רוצה לגמור את הדברים עם כל השינויים הנדרשים, כי מה שהתחלנו זה לא מה שייגמר.

אבישי ברוורמן: אבל אמר השר דבר חשוב, שאני רוצה למצוא פה, לא רק דברים שהעלינו כאן, שאנחנו רוצים להבטיח את אותם 8% עד 12% של סוגה עילית - -

<דנה נויפלד: זה לא סוגה עילית.

אבישי ברוורמן: - - בהפקות מקור, אבל גם בהפקות מקור, הייתי מקווה, אורי רוזנווקס, שלא הכול יהיה ברמה נמוכה.

אבישי ברוורמן: אפשר הפקות מקור, אז מקור.

אבישי ברוורמן: אני לא רוצה להגיד שמות, שלא יאשימו אותי.

אבישי ברוורמן: אני מדבר על הפקות מקור עם סוגה עילית, ולכן גם הנקודה שיש ערוצים שאין שם וערוצים אחרים.

אבישי ברוורמן: לכן מה שאני מבקש, באמצעות היועצים המשפטיים, למצוא את הפשרה הנבונה עד מחר, שתהיה באותה רוח שדיבר חבר הכנסת שמולי וחבר הכנסת סוייד ואחרים.

אבישי ברוורמן: כמובן שאנחנו כל הזמן מקשיבים לרון אילון, שלא רק יס תסבול, כי אנחנו רוצים Yes we can, אנחנו רוצים שיס תצליח.

חנא סוייד: יש לי שאלת הבהרה, אדוני היושב-ראש, האם הוויכוח שהתפתח כאן לגבי תכנים, האם אנחנו חוזרים לריבוע הראשון, ל- square one, לגבי האפשרות של תחרות חופשית בין המשתתפים השונים?

חנא סוייד: האם כאן לא צריכים להיכנס גם תנאים לגבי ניגוד אינטרסים של גופים מסוימים, כשמתקשר עניין התכנים לעניין של אפשרות של תחרות הוגנת בין המשתתפים השונים?

אבישי ברוורמן: אולי תביא דוגמה, כי קשה לי להבין.

חנא סוייד: כבר מהוויכוחים והשאלות שאני שומע כאן זה החזיר אותי ל-square on.

חנא סוייד: על זה אני שואל.

אבישי ברוורמן: בסופו של דבר העולם מורכב.

אבישי ברוורמן: הלוא אי-אפשר לפתור את זה.

אבישי ברוורמן: אין עולם מושלם.

חנא סוייד: זה טבעי, אבל בסופו של דבר - - -

אבישי ברוורמן: אתה לא רוצה עודף רגולציה.

אבישי ברוורמן: הדבר היחיד שאתה רוצה, אנחנו מקווים שיהיו - - -

חנא סוייד: אני לא רוצה שיהיה ניגוד אינטרסים במובן של נתינת אפשרות לפתוח Level playing field.

אבישי ברוורמן: תסביר מה אתה מציע.

מיכל רוזין: אני חושבת שאני מבינה את דעתו.

אבישי ברוורמן: מיכל רוזין מחזקת את חנא סוייד.

אבישי ברוורמן: מה ההצעה?

מיכל רוזין: יש שני דברים שמפריעים פה, ויכול להיות שכבר יש תשובות ואני לא יודעת: האחד, לא ראיתי שיש רגולציה במעבר בין ערוצים נושאיים.

מיכל רוזין: כלומר, אחרי שהוא זוכה במכרז הוא בוחר נושא ולאחר מכן הוא יכול לשנות נושא.

מיכל רוזין: כלומר, הוא יכול להתחיל בספורט, הוא יכול אחר-כך טבע, הוא יכול סדרות.

מיכל רוזין: הוא יכול לשנות בכל שבוע עקרונית.

<יעל מבורך: אם זה היה כדאי כלכלית, כן.

מיכל רוזין: השאלה אם אין פה איזו רגולציה במעבר בין נושאים.

אבישי ברוורמן: את אומרת שמישהו נכנס על ערוץ שנקרא - - -

חנא סוייד: ערוץ דוקומנטרי.

<מיכל רפאלי כדורי: הוא נכנס ל-BID.

<רון אילון: - - - שישימו אותם גם בכבלים ובלוויין.

אבישי ברוורמן: ערוץ "בולרו", וכולם רוקדים בולרו.

אבישי ברוורמן: אחרי שקיבל את ה"בולרו", פתאום עובר להיות אך ורק "אח נולד".

מיכל רוזין: השאלה אם יש רגולציה של מעבר.

<אתי בנדלר: כולם.

<אתי בנדלר: אין הגבלה.

אבישי ברוורמן: כולם נכנסים על סוגה עילית ואז יורדים ואומרים - - -

<מיכל רפאלי כדורי: הם נכנסים על BID, סליחה.

<מיכל רפאלי כדורי: הם נכנסים על BID ולא על סוגה.

אבישי ברוורמן: תנו למיכל רפאלי כדורי לשבת רגע.

אבישי ברוורמן: מיכל תחזק את מיכל.

מיכל רוזין: הואשמתי בשבוע שעבר שלא תמכתי ברגולציה של השר, פה אני אומרת שאני חושבת שכן צריכה להיות רגולציה.

אבישי ברוורמן: את לא מואשמת אף פעם.

אבישי ברוורמן: הוא היה חבר כנסת, הוא היה יושב-ראש ועדה, הוא יודע שחבר כנסת לא תמיד צריך להסכים עם השר.

מיכל רוזין: בטח לא באופוזיציה.

חנא סוייד: עדיף...

מיכל רוזין: השאלה אם יש רגולציה במעבר בין נושאים.

מיכל רוזין: כלומר, הוא בחר ספורט, אחרי שהוא קיבל הוא רוצה לעבור לטבע, אפילו לשפר, סליחה שפגעתי בספורט, האם יש איזו רגולציה?

מיכל רוזין: האם הוא צריך לבוא אליכם למועצת הכבלים והלוויין?

מיכל רוזין: זה דבר אחד שמפריע לי.

<אתי בנדלר: ממש לא.

מיכל רוזין: דבר שני.

מיכל רוזין: הרי למה סייגו את החדשות?

מיכל רוזין: כי לא רוצים שיבוא לפה גורם אינטרסנטי ויקים ערוץ חדשות שלא יעמוד בכללים שקיימים בחוק.

<דנה נויפלד: יש החרגה לעניין מה שאמרת – סליחה שאני קוטעת אותך – לעניין ערוץ חדשות בדיוק בגלל זה נקבע נוסח מיוחד שלא יהיה מצב שבו הוא כן צריך לבוא מראש ולהגיד, בגלל שיש לו בדיקה מיוחדת - - -

מיכל רוזין: אני יודעת, אבל אני אומרת שדרך סדרות ודוקומנטרי זה יכול להיות ערוץ חדשות לכל דבר או ערוץ אינטרסנטי חדשותי מסוג מסוים.

מיכל רוזין: יבוא צד פוליטי אידיאולוגי – זה כבר קרה פה עם עיתון – ויגיד: אני לא רוצה להיות חדשות, אני בעד דוקומנטרי, כל מה שאני עושה זה תכנים דוקומנטריים, אבל בסופו של דבר התכנים הדוקומנטריים האלה הם תכני חדשות פוליטיים אידיאולוגיים מצד מסוים.

אבישי ברוורמן: מיכל רפאלי כדורי.

<מיכל רפאלי כדורי: קודם כול, שאלת הבהרה מאוד בסיסית, שהמשפטנים יענו לנו.

<מיכל רפאלי כדורי: אתם כל הזמן חוזרים על זה שאחרי שהוא יעלה, הוא ישנה את הנושא.

<מיכל רפאלי כדורי: אני שואלת שאלה אחרת.

<מיכל רפאלי כדורי: יש פה מספר כמעט בלתי מסוים, אומר השר, 12, 12 ערוצים.

<מיכל רפאלי כדורי: קודם כול, אין מגבלה שגורם אחד יזכה ב-BID, איל הון יביא BID, יזכה בכל 12 הערוצים, ואז הוא בא למועצה ואומר לה: אני רוצה לעשות ערוצים כאלה וכאלה, או למשל רק ערוצי ספורט, וכמובן זה ייקר את זכויות הספורט בישראל לשמים, והמועצה לא יכולה להגיד לו לא.

<מיכל רפאלי כדורי: היא לא יכולה להגיד לו שהיא רוצה תמהיל.

<מיכל רפאלי כדורי: הוא כבר זכה.

<מיכל רפאלי כדורי: הכסף הלך לאוצר, למועצה אין סמכות להגיד לא.

<דודו קובסניאנו: זה לא מדויק.

אבישי ברוורמן: סליחה, אדוני - -

<מיכל רפאלי כדורי: אני רוצה הסבר.

אבישי ברוורמן: - - יש אנשים כאן שחושבים שזה כן מדויק.

אבישי ברוורמן: תסביר למה לא, אבל לא באמצע.

<מיכל רפאלי כדורי: שאלתי שאלה.

אבישי ברוורמן: זאת שאלה הבהרה, זה החשש של כולנו.

אבישי ברוורמן: החשש של כולנו שמישהו, שיכול להיות שיש לו גם אינטרסים פוליטיים למשל, הולך קונה הכול, נכנס, עושה מה בראש שלו א-לה ברלוסקוני, ואחרי זה אין לך שום מגבלות.

<מיכל רפאלי כדורי: אין מגבלה על כמות הערוצים.

חנא סוייד: אתה מביא את הדוגמה של ברלוסקוני, אפשר להביא את הדוגמה של שלדון אדלסון, של מישהו אחר.

אבישי ברוורמן: אני משתדל לא להביא דוגמאות מקומיות, למרות שהן קיימות.

אבישי ברוורמן: אני אפילו לא רוצה ללכת לברית-המועצות החדשה, לא בשיקול של הדברים האלה.

חנא סוייד: ברלוסקוני לוקח לכיוונים אחרים.

גלעד ארדן: אני מקבל את הביקורת באהבה, אני רק מפנה את תשומת לב חברי הכנסת שיש הבדל דרמטי בין עיתונים לבין ערוצים.

אבישי ברוורמן: ברלוסקוני זו דוגמה טובה.

<מיכל רפאלי כדורי: כל מה שאני שואלת, היכן בחוק קיימת מגבלה שגורם אחד לא יוכל לזכות בכל הערוצים, ומשום שזה טכנולוגיה, כרגע זה מספר בלתי מסוים.

<מיכל רפאלי כדורי: והשאלה השנייה, אחרי שהוא זכה ושם הרבה מאוד כסף שהלך לאוצר ולא להפקות מקור, האם בשלב זה המועצה יכול לעצור ולהגיד: רגע.

<מיכל רפאלי כדורי: עכשיו תציע הצעה, וההצעה הזאת כן נראית, לא נראית.

<מיכל רפאלי כדורי: הוא זכה, כבר אי-אפשר להגיד לו לא.

אבישי ברוורמן: שאלות מצוינות.

<מיכל רפאלי כדורי: אני מודה לך, כולל הכיסא.

אבישי ברוורמן: קיבלת כיסא והיו שאלות מצוינות.

אבישי ברוורמן: דנה, יעל , אלה השאלות שמטרידות.

אבישי ברוורמן: השר נאור, הכול טוב, בא בעל בית גדול, יש לו הרבה כסף, יכול להיות שהוא אפילו לוקח את זה בתור המשחק הקטן שלו, קונה הכול.

אבישי ברוורמן: איך אתם חוסמים אותו?

גלעד ארדן: זה לא מקרה דמיוני.

גלעד ארדן: יכול לבוא מישהו פתאום לקנות גם את בזק, גם את פלאפון, גם את יס, גם את הלוויין שמשדר אותם, וביס לא יהיו לו 12 ערוצים, יהיו לו פתאום עשרות ערוצים?

גלעד ארדן: אני לא מאמין שיכול להיות דבר כזה.

אבישי ברוורמן: יכול להיות.

גלעד ארדן: אם יש כזה עדיף שהוא יישאר לבד, אתם צודקים.

גלעד ארדן: זה באמת מעורר דאגה, אולי צריך לעשות הפרדות מבניות אנכיות יותר משמעותיות בשוק התקשורת.

אבישי ברוורמן: רגע, כבוד השר.

גלעד ארדן: הם עוררו אצלי דאגה, יס...

אבישי ברוורמן: זו שאלה חשובה.

גלעד ארדן: ברור, רק שהם שייכים לכזה.

גלעד ארדן: אני לא מתייחס לאנשים ששמם הפרטי הוא דוד, לא לאנשים כאלה...

חנא סוייד: זו תורת קונספירציה מתקדמת.

אבישי ברוורמן: בדיוק.

אבישי ברוורמן: תסביר לי עכשיו, מכיוון שדי לחכימא ברמיזא, מה ההבדל בין שאול אלוביץ - -

גלעד ארדן: או פטריק דרהי.

גלעד ארדן: לא להשאיר אותו לבד.

אבישי ברוורמן: - - לבין משה בוזגלו או איתמר צבילינגר שייכנסו עוד מעט ויקנו הכול?

<קריאה: או מנכ"ל סלקום.

<רון אילון: ההבדל הוא שהשיטה הזאת של עידן פלוס מעניקה הקלות לאותו פלוני אלמוני חדש, נקרא לו לצורך העניין "חברת סלולר קיימת", שנכנס לשוק.

<רון אילון: זה הכול.

<רון אילון: כל מה שאנחנו מבקשים זו לא בקשה מוגזמת.

אבישי ברוורמן: לא בקשר לבקשות שלך.

אבישי ברוורמן: שאלתי אותך על השאלה שלי, לא על הבקשה שלך.

אבישי ברוורמן: אני שואל שאלה פשוטה.

אבישי ברוורמן: אתה אדם כל כך אינטליגנטי ויום אחד יכול להיות שתשב במקום כזה שתגיד: עשיתי מספיק וכו'.

אבישי ברוורמן: ולכן אתה בא ואנחנו שואלים שאלה מאוד פשוטה.

אבישי ברוורמן: מצד אחד, אנחנו רוצים שהדברים יקרו, מצד שני יש המון אנשים עם כסף, הם רוצים גם לעשות טוב, ויש גם הרבה אנשים שרוצים כוח ושליטה, וגם יש אנשים שהתרבות לא מעניינת אותם בכלל.

אבישי ברוורמן: הם באים לעשות כסף, זה כסף, זה כסף, וכסף זה גם כוח להשפיע במדינה הזאת זה להשפיע פוליטית כשאתה שולט על הרבה ערוצים.

אבישי ברוורמן: זה החיים, זה בכל מקום בעולם.

אבישי ברוורמן: נכנסו עכשיו אנשים, ואולי יש חומות ציניות אצל אלוביץ, אני לא בקיא בזה, עוד יבוא הנושא של התקשורת לגבי השליטה וכל הדברים האלה, גם בזה צריך לדון, יש פטריק וכו'.

אבישי ברוורמן: מה קורה כאן בכל שיווי המשקל החדש לאור השאלות של מיכל?

אבישי ברוורמן: יעל, יוני, דנה, השר, איך אנחנו מתמודדים?

אבישי ברוורמן: אנחנו הולכים עכשיו לטריטוריה כשאנחנו לא יודעים מה יקרה, אנחנו גם לא יכולים לשלוט בכל הדברים האלה.

אבישי ברוורמן: הכוח הוא כוח.

אבישי ברוורמן: היתה הצעה אחת גם שהשר העלה, גם שאנחנו העלינו, שעכשיו לגבי האחוזים, לשמור על 8% בסדרות ודברים אחרים, אבל מי מבטיח שאין פה השתלטות על הכול?

חנא סוייד: וכל הדיון הזה על הפלטפורמה של חוק ההסדרים.

אבישי ברוורמן: מה אני יכול לעשות?

חנא סוייד: זה נראה קצת הזוי.

אבישי ברוורמן: הלוא הייתי בעד ביטול חוק ההסדרים, ומצד שני שחברי כנסת לא יחוקקו יותר מארבעה-חמישה חוקים.

אבישי ברוורמן: הבנת אותי?

אבישי ברוורמן: ואז היה פה קצת היגיון וקצת שכל, במקום 1,000 חוקים שחברי כנסת מוציאים לא היה צריך גם חוק הסדרים.

אבישי ברוורמן: אנחנו מעריצים אנשים רק לפי מספר החוקים שהם עושים, לא לפי האיכות שלהם.

מיכל רוזין: זה לא קשור לזה שדברים כאלה מגיעים בחוק ההסדרים.

<רון אילון: אדוני היושב-ראש - - -

אבישי ברוורמן: אני לא רוצה לשמוע קודם כול, don't cry for me Argentina.

<אורי רוזנווקס: אין תוכן מקורי בלי רגולציה, שיהיה ברור.

<אורי רוזנווקס: גם יס, גם הוט, עושים את הדברים רק בגלל שיש רגולציה, עם כל הגאווה שהם לוקחים חלק בהם.

<אורי רוזנווקס: הרגולציה זה מה שמכתיב את העניין ומציל את התוכן המקורי.

אבישי ברוורמן: רבותי, נכנסנו לבעיה, אני לא אומר שנפתור אותה כרגע, ויש לנו זמן לחשוב.

אבישי ברוורמן: השר יכול לחשוב.

מיכל רוזין: גם על המעבר בין ערוצים נושאיים, לא קיבלתי תשובה על זה.

אבישי ברוורמן: הכניסה זה יכול להיות מה שנקרא "cut-throat competition" – תחרות טורפנית באיכות.

אבישי ברוורמן: אנחנו חוזרים לשאלה הזאת: נכנסת על סוגה עילית, קיבלת התנצלות ושינוי, ואז תוך שנייה אתה לוקח בדברים בסוגה הכי נמוכה, ואתה ברלוסקוני.

איציק שמולי: אם מביאים בחשבון, אדוני היושב-ראש, שהפלטפורמה הזאת בכל זאת כמעט חינמית חוץ מעלות הממיר ושילדים יצפו בזה, צריך להביא בחשבון סכנה שלא רק שהאיכות לא תהיה מספיק טובה, אלא תכנים לא ראויים שילדים יצפו בהם, כמו למשל, אני לא רוצה להביא - - -

אבישי ברוורמן: סקס.

אבישי ברוורמן: סקס.

אבישי ברוורמן: סקס בגיל ארבע ומטה.

גלעד ארדן: יש לנו הצעה.

<מיכל רפאלי כדורי: אולי מישהו יענה על השאלה ששאלתי?

<דודו קובסניאנו: אני היועץ המשפטי של המועצה לשידורי כבלים ולוויין.

אבישי ברוורמן: אל תדבר בתור יועץ משפטי, דבר לתוכן.

<דודו קובסניאנו: אני רוצה רק לענות לחברת הכנסת מיכל רוזין.

<דודו קובסניאנו: בסופו של דבר מי שמתמודד לא חי בעולם עלום, הרי בסופו של יום, יש רישיון – הוא ידע לפני שהוא ניגש – על מנת שהוא ידע מה כללי המשחק שבהם הוא פעיל.

<מיכל רפאלי כדורי: - - -

<דודו קובסניאנו: מיכל, לא הפרעתי לך.

אבישי ברוורמן: אני רוצה אותך כאן.

אבישי ברוורמן: לפי מה שהבנתי, כרגע אין כללי משחק.

<דודו קובסניאנו: אני אענה לאדוני.

<דודו קובסניאנו: יש כללי משחק, ואני אענה.

<דודו קובסניאנו: לצורך העניין, זה התפקיד שלנו והמומחיות שלנו.

<דודו קובסניאנו: הרי אנחנו מפקחים על ערוצים נושאיים.

<דודו קובסניאנו: למשל בערוץ מוזיקה הוא יודע בדיוק מה נחשב תוכניות מוזיקה ומה לא נחשב תוכניות מוזיקה.

<קריאות: - - -

<דודו קובסניאנו: שנייה.

<דודו קובסניאנו: תנו לי.

<דודו קובסניאנו: לא הפרעתי.

<מיכל רפאלי כדורי: לא כתוב איזה ערוץ.

<מיכל רפאלי כדורי: לא הבנת את השאלה שלי.

אבישי ברוורמן: לא הבנת את השאלה.

<דנה נויפלד: הוא הבין, הוא עונה תשובה נכונה.

אבישי ברוורמן: גם השאלה השנייה, איך אדם נכנס ב-א', ומבחינה כספית כעבור חצי שנה הוא כבר ב-ב'?

<מיכל רפאלי כדורי: הוא לא נכנס ב-א', הוא נכנס בכסף.

<אתי בנדלר: זו לא אותה תשובה.

<הרן לבאות: מיכל, זה לא קשור לאופן ההפעלה.

<מיכל רפאלי כדורי: תענו.

<הרן לבאות: זה שהוא פחות צעקן, זה לא אומר שהוא לא עונה דבר נכון.

חנא סוייד: אני שואל שאלת הבהרה.

חנא סוייד: נאמר כאן שלא נכנסים לפי תכנים, נכנסים לפי כסף.

חנא סוייד: האם זה נכון?

<אתי בנדלר: כן, חד-משמעית.

<אתי בנדלר: זה הקריטריון היחיד.

<אתי בנדלר: אחרי שהוא נבחר הוא מודיע.

אבישי ברוורמן: רבותי, אנחנו עם שטוען שהוא העם הנבחר, אף-על-פי שהוא לא מוכיח את זה בכלל, ואחד הדברים זה "צדק צדק תרדוף".

אבישי ברוורמן: הפכנו את זה ל"כסף כסף תרדוף".

אבישי ברוורמן: ברור שתמריצים חומריים הם מאוד-מאוד בריאים, אפילו מרטין לוטר אמר שטוב לעשות כסף בשביל יזמות, אבל צריך להיות קצת צנוע, לעבוד, לחסוך, להעביר לדורות הבאים.

אבישי ברוורמן: אנחנו לא רוצים כסף, כסף, כסף ; שליטה, שליטה, שליטה; ברמה הכי נמוכה.

אבישי ברוורמן: ולכך לשר יש הצעה.

אבישי ברוורמן: בבקשה, אדוני השר.

גלעד ארדן: קודם כול, אני מזכיר שהשכר של השרים וחברי הכנסת נותר קבוע גם אם הכנסות המדינה גדלות.

גלעד ארדן: אם הכנסות המדינה גדלות, זה רק אומר שיש יותר כסף לחינוך, רווחה ובריאות.

גלעד ארדן: אני לא חושב שזה כל כך נורא שמשלמים כסף.

גלעד ארדן: זה נאמר כאן בסוג של ביקורת.

אבישי ברוורמן: השאלה איך דואגים שכסף יוביל לאיכות.

גלעד ארדן: אבישי, יש לי חוט מחשבה נורא-נורא דק, אני הרי שייך למקום מסוים, אתה יודע, אז כשקוטעים אותו בכל פעם, אני לא מצליח להשלים את הטיעון, ואז אני לא מצליח אפילו לשכנע.

אבישי ברוורמן: באהבה רבה.

אבישי ברוורמן: כן.

גלעד ארדן: קודם כול, העובדה שהמכרז מבוסס על כסף זה היה מתוך רצון, עוד פעם, להביא למצב של הוזלת מחירים בטלוויזיה הרב-ערוצית.

גלעד ארדן: כדי להביא להוזלת מחירים, אנחנו רוצים לבסס תחרות לכבלים וללוויין שגובים היום מחיר של חבילת בסיס בין המחירים היקרים בעולם.

גלעד ארדן: ולכן העיקרון שמשרדי הממשלה התכנסו אליו זה להביא מכרז כמה שיותר פשוט.

גלעד ארדן: מכרז כמה שיותר פשוט, מבוסס על כסף.

גלעד ארדן: ואני רוצה להזכיר עוד נקודה שמצטרפת לזה, נאהב או לא נאהב, יש אפשרות לשדר טלוויזיה על גבי האינטרנט כבר היום, במגבלות שציינתי, ויש שאלה משפטית גדולה מאוד האם חלה איזו רגולציה על אותם שידורים.

גלעד ארדן: לדוגמה, ערוץ 2 וערוץ 10 נאלצו לשנות בצדק פרסומת של רשות הדואר, שהיו כלפיה האשמות, ואותה פרסומת לאחר שירדה מ-2 ו-10 המשיכה להיות משודרת באתר האינטרנט של "מאקו", שנכנסים אליו מיליון איש מדי יום, כי נכון לעכשיו אין למחוקק סמכות לאכוף.

מיכל רוזין: יש לי הצעת חוק בעניין.

גלעד ארדן: בסדר.

גלעד ארדן: לכן בישראל, ולא רק בישראל גם בעולם – אל תעשי לי פרצופים שמחלישים את הביטחון העצמי שלי על מה שאני אומר – מתחבטים בשאלות שחברי הכנסת עוררו בצדק, כי יכול להיות שאנחנו נאלף הרבה מאוד סוסים באורווה, אבל בינתיים רוב הסוסים הם כבר מחוץ לאורווה, כי האינטרנט גדל בקצב, וגם השימוש בו, ואף אחד מאתנו לא יודע לצפות לאן, ואורי מוטרד בצדק ואחרים.

גלעד ארדן: נדרוש עד מחר סוגה עילית מהשחקנים הקיימים, אבל בינתיים יש שחקנים שאנחנו עוד לא יודעים איך לעבוד מולם, ושם לא משנה מה נכתוב ומה נגיד, אנחנו לא יודעים בכלל איך לדרוש מהם אותן מחויבות תוכן שחשובות לכולנו.

גלעד ארדן: אתם אומרים לנו, ואני מקבל את הביקורת הזאת, מתוך 12 הערוצים תבטיח לנו מינימום מסוים, שיהיו בתוכם גם ערוצים שנותנים במה ליצירה הישראלית המקורית.

גלעד ארדן: אני אגיד גם משהו לשבחם של יס והוט ולמועצת הכבלים והלוויין, שם כשקבעו את אותם 8% עד 12%, לא יודע איך זה קרה, כנראה שההגדרות שלהם הצליחו להיות יותר טובות, ואתה רואה שבאמת הם הפכו להיות בית יצירה לסדרות טובות, הם קיבלו גם פה מחמאות מהיוצרים ומהמפיקים, מה שבערוץ 2 ו-10 עודף ההגדרות והרגולציה דווקא גרם לזה שבכל פעם חיפשו איך לעקוף את זה וגם הצליחו לצערנו, ואולי גם המחוקק לא עשה מלאכתו טוב בעניין הזה.

גלעד ארדן: לכן אני אומר, תנו לנו לחזור אליכם עד מחר עם איזו הצעה שגם מאפשרת את הגמישות המכרזית – אנחנו מכירים את השחקנים הקיימים בשוק – ועם זה, גם לשמור על איזה מינימום שהוועדה תוכל גם לפקח עליו בהיבט של יצירה ישראלית מקורית.

אבישי ברוורמן: אני מודה לך, אדוני השר.

<אתי בנדלר: אני חייבת הערה להערתו של השר על זה שאולי המחוקק לא עשה מלאכתו נאמנה בתחום הזה.

גלעד ארדן: הממשלה.

<אתי בנדלר: רציתי לומר שכל הזמן מזהירים אותנו שאסור למחוקק להתערב בתוכן.

גלעד ארדן: אתי, אם אמרת "חייבת", גם אני חייב.

גלעד ארדן: אני זה שניהלתי פה מאבק לא פופולרי כל-כך, כדי שערוץ 10 יקיים את מחויבויותיו אחרי שהורדנו לו בוועדה הזאת מיליארד שקל ממחויבויות התוכן שלו.

<אתי בנדלר: אכן כך.

גלעד ארדן: אני אגיד את זה גם לחברי הכנסת: מסתבר שכשדורשים מחיר ותוכן, בסוף הפשרות שהמחוקקים עושים הן על התוכן, הם לא עושים את הפשרות על המחיר, ואת גם ליווית את זה.

<אתי בנדלר: אני אומר לאדוני למה, כי האוצר לא הסכים בשום פנים ואופן.

<אתי בנדלר: הוא אמר: אני מוכן לוותר על התוכן, לא על הכסף שמגיע לאוצר.

גלעד ארדן: מישהו הכריח את חברי הכנסת לקבל את הוויתורים על התוכן?

גלעד ארדן: המחוקק הוא הריבון, לא האוצר ולא שום משרד ממשלתי אחר.

אבישי ברוורמן: רבותי, אני הולך לעשות סדרה חדשה, אני חושב שכבר היתה, "דם חם", ובתוכה אני אכניס גם את ההונגרים, חוץ מעדות אחרות.

אבישי ברוורמן: ..

איציק שמולי: רק הערה אחת לדברי השר.

איציק שמולי: קודם כול, צריך להעריך את זה שמוכנים להתחשב בעניין.

איציק שמולי: רק לגופו של עניין, אדוני השר, ההצעה שלך לגבי הבטחת איכות במספר מסוים של ערוצים פותרת בעיה מסוג אחד, של היוצרים, צריך לחשוב על הבעיה השנייה, איך אנחנו מונעים את שידורם של תכנים לא ראויים או לא מתאימים לילדים בשאר הערוצים שעליהם לא תהיה הגבלה של איכות.

איציק שמולי: בהצעה שאתם מביאים מחר צריך להתייחס גם לזה.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: יוני, יש לך משהו לנקודה הספציפית הזאת?

<יוני רגב: אני רוצה שאסי קליין, היועצת המשפטית ממשרד האוצר, תדבר, כי התחושה שיש פה בדיון כאילו שהמכרז רק על מחיר ואחר-כך אין שום רגולציה ואפשר לעשות כל דבר היא לא נכונה.

אבישי ברוורמן: זאת היתה ההבנה.

אבישי ברוורמן: תסביר לנו.

אבישי ברוורמן: אסי המסבירה?

<אסי קליין: כן, אני המסבירה.

<אסי קליין: גם בהמשך לדברים שדנה אמרה וגם בהמשך לדברים שדודו ניסה - - -

אבישי ברוורמן: עורכת-הדין אסי קליין, תדברי לאט, זו באמת השאלה המרכזית.

אבישי ברוורמן: אנחנו לא מבינים.

<אסי קליין: צריך לחלק את זה לשניים, גם לעניין הסעיף שדנה הפנתה אליו, 13(ו), שקיים כבר היום בחוק, שיש סמכות למועצה, הן לעניין מתן הרישיון והן אחר-כך, לאורך כל התקופה שבה היא תפקח.

גלעד ארדן: כולל על הגנות לקטינים.

<אסי קליין: הגנות מפני ילדים, פרסומות – כל הסמכויות שיש לה כבר היום לעניין פיקוח, לעניין ערוצים ייעודיים, ימשיכו להיות לה גם לגבי המערך ולכל ערוץ נוסף, ערוץ נושאי, שיעלה.

<אסי קליין: חשוב גם לחדד לעניין השאלות שיס העלית, לעניין המכרז.

<אסי קליין: נכון, הקריטריון העיקרי הוא הכסף, אבל זה שזה הקריטריון העיקרי לבחירה על-פי הכסף זה לא אומר שאין שום דבר אחר במכרז.

<אסי קליין: המכרז הוא לא נייר ריק – תציע כסף, ובזה נגמר.

<אסי קליין: המועצה שאמונה על הוצאת מכרזים חייבת ליצוק לזה תוכן.

<אסי קליין: היא לא יכולה לכתוב לך: אתה בוחר ספורט, זהו, ספורט זה אומר כלום.

<אסי קליין: חדשות זה מה שאתה רוצה.

<אסי קליין: ודוקומנטרי, כמו שאמרה כאן חברת הכנסת, זו גם דרך אחורית לחדשות.

<אסי קליין: הם יהיו חייבים להגדיר, וזה גם נכון יותר למציעים למכרז, כי זה מעניק ודאות.

<אסי קליין: אתה חייב לדעת על מה אתה מציע כסף.

<אורי רוזנווקס: יומיים אחרי זה הוא יכול לשנות את הבחירה שלו.

מיכל רוזין: לא עניתם לי על המעבר.

<אסי קליין: זה נכון.

<אסי קליין: עוד לא התייחסתי לשאלת המעבר.

<אסי קליין: עלו כאן שתי שאלות.

<אסי קליין: ראשית, היה חשוב לי להבהיר שיהיה ברור מה זה כל דבר.

<אסי קליין: כל דבר שהמועצה תמצא לנכון – אנחנו לא יודעים להגיד כרגע מה, כי המועצה תצטרך לחשוב לפני שהיא מוציאה את המכרז – היא תצטרך לחשוב מה זה אומר ספורט, מה הדרישה המינימלית של ספורט.

<אסי קליין: אי-אפשר שזה יהיה ריק, יש כמה דברים שצריך לשדר בספורט על מנת שזה ייחשב ערוץ ספורט; מה נחשב סדרות.

<אסי קליין: יש גם סעיף ספציפי שהתייחסנו לעניין הפקות מקור, גם לעניין זה נמצא פתרון להתחשב בכל הדברים שנאמרו.

<אסי קליין: לעניין המעבר.

אבישי ברוורמן: להיכנס ל-א' וכעבור כמה חודשים לעבור ל-ב'.

<אסי קליין: בדיוק.

<אסי קליין: זה משהו אחר.

<אסי קליין: קודם כול, אם הוא יעבור, הוא יעבור בין א' ובין ב', הוא יעבור למה שקבעו לו שזה א' ו-ב', ולכן ההנחה היא שאם המועצה קבעה רף מינימלי שהוא ראוי ונדרש כמו שהיא עושה מלאכתה נאמנה כשהיא מפקחת, אז קודם כול, המעבר בין א' ל-ב' לא יפגע בהיבט הזה של השידורים ושל הרמה.

<אסי קליין: לעניין מה שגם יעל אמרה, אם זה יהיה כלכלי וסביר שהוא יעבור מדבר לדבר, ואנחנו לא מאמינים שהוא יעבור בתדירות כזאת גבוהה, אז אם גם יש פיקוח, גם המעבר נדרש וגם אין פגיעה - - -

מיכל רוזין: אין פיקוח על המעבר.

<אסי קליין: למה המעבר הוא בעייתי?

<אסי קליין: אני מנסה להבין מה הבעיה.

אבישי ברוורמן: חבר'ה, משהו קרה ביום ראשון, כי שבשבת כולם היו מאוד פעילים?

אבישי ברוורמן: לאט-לאט.

<אסי קליין: האם תוכלי רק לחדד מה הבעיה לעניין המעבר?

<אסי קליין: חשבתי שהבעיה היא מהבחינה הזאת שאת חוששת שברגע שהוא יעבור יהיה איזה ניצול לרעה של הפיקוח, אבל אם הוא יודע למה הוא עובר ויש איזה רף מינימום?

<אסי קליין: תדע לך שאם אתה עכשיו עובר מטבע לסרטים, טבע זה מוצר מסוים שיש לו דרישות וסרטים זה מוצר מסוים.

<אסי קליין: הוא יעמוד בדרישות האלה, אבל הוא צריך לקבל רישיון.

גלעד ארדן: המועצה תצטרך ליצוק תוכן לכל אחד מהנושאים האלה.

אבישי ברוורמן: אולי המועצה היא הטובה ביותר בעולם, אנחנו גם נזמן את המועצה למושב הבא - - -

גלעד ארדן: היא פה.

אבישי ברוורמן: אני יודע.

אבישי ברוורמן: אני רואה את האנשים, אבל אני לא מכיר את האיכות ומה היא עשתה, אבל אין ספק שלאור מה שקורה כאן, גם אם היא טובה, היא צריכה להיות הרבה יותר טובה ורצינית.

גלעד ארדן: מאיר כהן שר הרווחה היה שם חבר מועצה עד שהתמנה לשר.

גלעד ארדן: יש תמהיל של אנשי ציבור עם פקידים בכירים בשירות המדינה, כפי שהמחוקק קבע.

אבישי ברוורמן: גם יוצרים?

<מיכל רפאלי כדורי: השאלה איזו סמכות יש להם בחוק.

גלעד ארדן: אומרים לך, שיש להם.

איציק שמולי: במעבר יש גם בעיה בהתחייבות מול הצרכן.

אבישי ברוורמן: אסי, לגבי הסמכות, דיברנו עם השר שעד מחר אנחנו צריכים להבין את השאלה הזאת, שבאמת יש סמכות למועצה, שלא יקרה מה שמיכל כדורי רפאלי אמרה, וגם את הנקודה שאנחנו מציעים באיזו צורה מה שהשר אמר.

<אסי קליין: העניין הזה כתוב ב-13(ו) היום.

<אסי קליין: אם צריך לחדד את זה, אפשר לחדד את זה.

גלעד ארדן: בלי אפליות.

גלעד ארדן: תכתבו את זה שחור על גבי לבן.

גלעד ארדן: מה שאתם רוצים ממיכל - - -

<אסי קליין: בסדר, נחדד את זה.

אבישי ברוורמן: זה שאת מדברת מהר, לא משכנע אף אחד.

אבישי ברוורמן: זה צריך להיות ברור שתקרא את זה חברת הכנסת רוזין וכל חברי הכנסת שנבין.

אבישי ברוורמן: עורכת-הדין נויפלד.

<דנה נויפלד: רציתי בכל זאת לענות לחברת הכנסת רוזין.

<דנה נויפלד: ההנחה שעוברים מערוץ לערוץ כאילו זה משחק כדורסל, שעוברים מצד אחד לצד השני של המגרש, זו הנחה שביסודה מוטעית, כדי להפיק ערוץ צריך להכין תוכניות, צריך להכין ליין-אפ, צריך לרכוש, זה השקעות של עשרות מיליונים.

<דנה נויפלד: לחשוב שאפשר לבוא ולהעביר את זה מצד לצד כאילו מדובר במשחק שרצים על מגרש, מעבירים כדור מאחד לשני, זה לא תואם את המציאות.

<דנה נויפלד: זאת אומרת, החשש הזה הוא חשש שיכול להיות קיים שתהיה החלפה של ערוץ מנושא לנושא, אבל אחרי שמשווקים, צריך לשווק את הערוץ כדי שיצפו בו, צריך לרכוש תכנים על מנת לשדר אותם, צריך ליצור נאמנות של הקהל.

<דנה נויפלד: לחשוב שבהרף עין משדרים שבוע אחד כך ושבוע אחד כך, זה לא הולם את המציאות.

<דנה נויפלד: זה נכון שיכול להיות מעבר מערוץ לערוץ, אבל לחשוב שזה משהו שמשנים במהירות משבוע לשבוע זה לא נכון.

איציק שמולי: זה נכון, אבל יכולה להיות גם בעיה של מחויבות כלפי הצרכנים, שהבטיחו לצרכנים משהו אחד, ואחרי חצי שנה, למרות שזה לא כהרף עין, כמו שאת אומרת, וזה הגיוני – אחרי חצי שנה או שנה יש פתאום משהו אחר לגמרי, וצריך לתת את הדעת על זה.

גלעד ארדן: אם אתה מדבר על מה הבטיחו לצרכנים, הרי יש פה מודל אחד שהוא בחינם, נגיד על בסיס פרסומות, ויש מודל של דמי מנוי.

גלעד ארדן: אם זה בחינם, אז אדם בכלל לא משלם וזה לא בדיוק הגדרה של לקוח.

גלעד ארדן: אם זה דמי מנוי, אם הם ירצו לשנות ערוץ, הם לא עושים את זה כדי להפסיד, הם עושים כי הם החליטו שזה פחות אהוד על הלקוחות שלהם והם רוצים לשפר את המוצר שהם מוכרים להם.

גלעד ארדן: הרי אין להם עניין להחליף נושא בנושא אחר אם זה מצליח והלקוחות רוצים אותו.

<לילך טל: אם מישהו בחר לעזוב את הלוויין או את הכבלים כי הוא חשב שיש שם מגוון ערוצים של ספורט - - -

גלעד ארדן: אני בטוח שתשמחו לקבל אותו חזרה אם יחליפו לו ערוץ.

גלעד ארדן: לא תחרימו אותו.

<הרן לבאות: הוא יחזור לחבילה הבסיסית הכלכלית המשתלמת.

<לילך טל: אני רוצה להציע עוד משהו.

חנא סוייד: רק רגע.

חנא סוייד: חבר הכנסת הופמן.

רונן הופמן: מדובר על ערוץ נושאי, מה ההבדל במעמד בין ערוץ נושאי לערוץ ייעודי?

<דנה נויפלד: דומה, אבל זה תלוי פלטפורמה.

<דנה נויפלד: הוא דומה במובן הזה שהוא ערוץ נישה להבדיל מערוץ ברודקאסט.

<דנה נויפלד: זאת אומרת, הוא לא דומה במהות שלו לערוץ 2, אלא פונה בנושא מסוים.

<דנה נויפלד: ההבדל הוא הפלטפורמה.

<דנה נויפלד: ערוץ ייעודי במקור הוא ערוץ שהועלה על הכבלים והלוויין בנושא מסוים ומשדר פרסומת, הערוץ הנושאי הוא ערוץ שעולה רק על ה-DTT.

<דנה נויפלד: בהיבט הזה הוא גם ערוץ נישה, אבל הוא נמצא רק על ה-DTT.

רונן הופמן: זאת אומרת, כל זה מתייחס רק לנושאי, בכלל לא לייעודי?

<דנה נויפלד: רק נושאי.

<דנה נויפלד: נכון.

<יעל מבורך: הייעודי יכול לעלות.

<דנה נויפלד: הייעודי יכול לעלות מכוח החוק הזה גם על ה-DTT.

<דנה נויפלד: זה לא דו-כיווני.

<דנה נויפלד: ערוץ ייעודי שנמצא בכבלים ובלוויין רשאי לעלות גם על ה-DTT.

<דנה נויפלד: ערוץ נושאי מופיע רק ב-DTT.

<מיכל רפאלי כדורי: יש פה איזה בלבול בין השאלה שלי לבין השאלה של חברת הכנסת מיכל רוזין.

<מיכל רפאלי כדורי: התשובה שנתתם לחברת הכנסת רוזין ולחבר הכנסת שמולי היא שאלה משלב ב', אחרי שהוא כבר בחר בערוץ ומבקש לעבור.

<מיכל רפאלי כדורי: השאלה שלי היתה הרבה יותר מקדמית – איפה המועצה, אחרי שהוא זכה במכרז ב-BID ושם מיליונים טובים לאוצר – איפה המועצה יכולה להגיד לו: אתה כן יכול להיות ערוץ ספורט, אתה לא יכול להיות עשרה ערוצי ספורט, אתה כן יכול להיות ערוץ ילדים?

<מיכל רפאלי כדורי: זאת השאלה.

<מיכל רפאלי כדורי: אמרה אסי בצדק, אנחנו נכתוב ברישיון שלו מה החובות בכל אחד מהנושאים - -

<אסי קליין: במכרז.

<מיכל רפאלי כדורי: - - אבל אתם לא תעשו רישיון שמיועד לשמונה או לעשרה נושאים.

חנא סוייד: תודה.

חנא סוייד: השאלה ברורה.

<מיכל רפאלי כדורי: הוא זכה ועכשיו הוא מודיע למדינה שהוא רוצה שזה יהיה 12 ערוצי ספורט.

<מיכל רפאלי כדורי: איפה הסמכות להגיד: לא מוצא חן בעינינו?

חנא סוייד: השאלה ברורה.

חנא סוייד: אני רוצה לחדד את השאלה.

<מיכל רפאלי כדורי: אני חושבת שעורכת-הדין בנדלר הבינה אותי מצוין והיא תוכל להסביר.

חנא סוייד: אדוני השר, אני רוצה לבקש שהנקודה הזאת תובהר טוב יותר או בצורה חדה יותר, כי לשון החוק מאוד ברורה, וזה בסופו של דבר מה שקובע, לא ההנחות שהמועצה היא חכמה והיא תדע לאזן.

חנא סוייד: יש כאן לשון חוק שאומרת שהבחירה תתבסס על המחיר.

חנא סוייד: אני מציע לחשוב בכיוון של מחיר אקוויוולנטי, שגם יביא בחשבון את הכסף וגם את התכנים.

חנא סוייד: התשובה צריכה להיות מהכיוון הזה.

חנא סוייד: הערה שנייה שיש לי להעיר.

חנא סוייד: הבנתי כאן, כשחבר הכנסת הופמן דיבר על סעיף ייעודי, הבנתי את זה כיהודי.

חנא סוייד: הגדרה של נושא זה לרבות שפה, ואני רוצה להעלות ממד נוסף כאן.

חנא סוייד: השידורים בשפה הערבית, כפי שהם היום, מה שקיים, בערוץ 10 ובערוץ 2, הם על הפנים.

חנא סוייד: הם בוחרים לשדר בשפה הערבית ביום שישי בשעה שרוב האוכלוסייה הערבית מתפללת, המוסלמים.

חנא סוייד: אני לא רוצה לפגוע כמובן באיכויות, אני לא רוצה לדבר על זה, אבל זה לא ברמה, לא אינטלקטואלית ולא ברמה שאנחנו מנסים לדבר עליה כאן, שיש תכנים ותכנים טובים.

חנא סוייד: גם בעניין הזה צריכה להיות התייחסות.

חנא סוייד: בסופו של דבר שלא יובן מאליו שהכול בעברית ואין כאן 20% מהאוכלוסייה שהם אוכלוסייה ערבית.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: שי.

גלעד ארדן: רק נזכיר שהמועצה קידמה והעלתה לאחרונה ערוץ ייעודי ערבי על ה-TV.

<אתי בנדלר: והוא לא מסוגל לעלות לפלטפורמה הזאת, כי הוא לא מסוגל לעמוד בדמי ההפצה.

<קריאה: כמו שאר הערוצים הייעודיים.

<אתי בנדלר: הוא לא יופץ בפלטפורמה הזאת כי דמי ההפצה גבוהים מדי עבורו.

גלעד ארדן: כל אחד יגיד דבר כזה.

<אתי בנדלר: לפחות לא להעלות עוד יותר את דמי ההפצה על הקיבולת הפנויה.

אבישי ברוורמן: אנחנו עוד נדבר על כל הנושאים האלה.

אבישי ברוורמן: שי, מנכ"ל מועצת - - -

גלעד ארדן: הפנייה שלך היא ליאיר לפיד, אני מניח.

גלעד ארדן: מבחינתי שכולם יהיו בחינם.

<אתי בנדלר: אני לא פונה לשרים, אני פונה לחברי כנסת.

<שי באב"ד: עלו פה שתי נקודות מרכזיות שמדאיגות: האחד זה מגוון הערוצים שיהיה, והשני זה האיכות שתהיה לאותם ערוצים.

<שי באב"ד: עלתה פה נקודה שהשר העלה קודם, שהיא מאוד חשובה, ואני לא בטוח שהיא הובהרה מספיק.

<שי באב"ד: בניגוד להוט ובניגוד ליס, שהתשתית שמדברים עליה היא אותה תשתית של ערוצים שקיימת בלוויין וקיימת בהוט, כאן בעידן פלוס ייתכן מאוד שישתמשו בערוץ לצורך תשתית אחרת לגמרי.

אבישי ברוורמן: מה?

<שי באב"ד: הערוץ שייקחו, אותם ערוצים שייקחו, בין אם זה ערוץ אחד או 12 ערוצים, ישמשו תשתית לטלוויזיה אחרת בכלל שתשודר באינטרנט.

<שי באב"ד: למשל יכולים לשבת פה החברים היקרים מסלקום ולקחת ערוץ אחד שיהיה ערוץ ספורט, כי היום אי-אפשר לשדר באינטרנט שידורי לייב בגלל גודל הסיב או מהירות המידע והדטה שצריך להעביר, ואז הם ייקחו את אותו ערוץ ספורט מעידן פלוס, אבל ישווקו טלוויזיה שלמה עם ערוצים שלמים בתשתית האינטרנט, ותהיה חבילה שלמה שלא תהיה על עידן פלוס.

אבישי ברוורמן: אתה אומר שעל ערוץ מסוים, תוכן מסוים, אפשר ליצור, מה שנקרא, "תוכניות פרזיטיות".

<שי באב"ד: יש שתי תשתיות.

אבישי ברוורמן: ישתמשו בזה כדי לרכב עליו.

<שי באב"ד: יהיו שתי תשתיות: תהיה תשתית אחת, כרגע, באופן זמני, כי יכול להיות שבעוד כמה שנים, וגם את זה השר ציין, כל הטלוויזיה תהיה באינטרנט, ואז אותו ערוץ ספורט יהיה - - -

אבישי ברוורמן: אתה מקים את הערוץ לא באותו ערוץ, אלא כדי שיהיה סוס לרכב עליו.

<שי באב"ד: גם יהיה לך פתרון מיידי לתת טלוויזיה מלאה, גם לשידורי לייב וגם ללא שידורי לייב.

<שי באב"ד: לכן, כשאנחנו באים לדון על מגוון ואנחנו מדברים על זה שאנחנו רוצים לדון על מגוון, המגוון הזה יכול להינתן באופן אוטומטי על-ידי זה שגם אם יהיו – זה לשאלה על 12 ערוצי ספורט – נניח שיהיו 12 ערוצי ספורט שיעלו וזכו בכסף, אותם גורמים – וכרגע אין 12 גורמים כמו סלקום, אבל תיאורטית – יכולים לשדר טלוויזיה מאוד-מאוד מגוונת ומאוד-מאוד רחבה, כשהם משתמשים בתשתית של ערוץ הספורט כשידורי לייב.

<שי באב"ד: זה פעם אחת.

<שי באב"ד: לנושא המגוון, אני חושב שגם אם ניתן איזה הנחיות היום, צריך להסתכל בראייה עתידית ולא על מה שקורה עכשיו.

אבישי ברוורמן: ברור.

אבישי ברוורמן: אתה אומר שגם אם ייתנו הנחיות, לאור האפשרות לרכב על הערוצים האלה, אלה הנחיות שאי-אפשר לאכוף אותן.

<שי באב"ד: ברגולציה היום נכון.

<שי באב"ד: אותו דבר גם צריך להתייחס לנושא האיכות ונושא המחויבויות לאיכות.

<שי באב"ד: גם פה המחויבות לתת 8% סוגה או בין 8% ל-12% סוגה היא נכונה רק לאותו ערוץ בודד, אבל ניקח עוד פעם את הדוגמה שסלקום מחר לוקחת את אותו ערוץ ספורט, ועליו שמה עוד 50 ערוצים של סדרות, דוקומנטציה, סרטים וכו' וכו'.

<שי באב"ד: שם המחויבות לא יכולה להיות 8% סוגה עילית, כי הם משתמשים בתשתית אינטרנטית, כמו שהשר ציין קודם לדוגמה.

<אורי רוזנווקס: הם לא יעשו את זה באינטרנט.

<אורי רוזנווקס: הם יעשו את זה רק אם תהיה רגולציה.

<שי באב"ד: הנחת העבודה תהיה שעל אותו ערוץ הם יהיו מחויבים, אבל כל התשתית - - -

אבישי ברוורמן: סליחה, שי.

אבישי ברוורמן: יושבת לידי עורכת-הדין בנדלר, היא לא הבינה מה שאמרת.

<אתי בנדלר: מתנצלת.

גלעד ארדן: גם אני לא.

אבישי ברוורמן: אתה יכול להביא דוגמה לאט.

אבישי ברוורמן: נכנס מישהו, לקח ערוץ.

אבישי ברוורמן: תסביר איך רוכבים על הערוץ ועושים שם מה שרוצים מעבר לתוכן של הערוץ.

<לאה ורון: בשידורים באינטרנט.

<שי באב"ד: נניח חברת טלפון – לצורך העניין, נקרא לי "סלקום 2" – חברה חדשה, כדי לא לקחת חברה קיימת, יש לי תשתית אינטרנטית קיימת ואני רוצה ליצור גם טלוויזיה.

<שי באב"ד: אני רוצה עכשיו גם לתת טלוויזיה לקהל הרחב.

<שי באב"ד: אני לא יכול עדיין בתשתית האינטרנטית הקיימת שלי היום לשדר שידורי לייב, כי רוחב הפס שלי לא מספיק גדול, אולי עוד כמה שנים אני אוכל לשדר גם שידורי לייב.

<שי באב"ד: אבל אני כן רוצה להציע מוצר לציבור שבו יהיה מגוון ערוצים.

<שי באב"ד: כרגע יש לי בעיה בשידורי לייב.

<שי באב"ד: מה אני עושה?

<שי באב"ד: יש תשתית נורא נחמדה שקמה עכשיו שנקראת "עידן פלוס", אני לוקח אחד או שניים או שלושה ערוצים ממנה, שאחד אני אעשה ערוץ לייב של ריאליטי, השני ערוץ לייב של ספורט ואני לא יודע מה יהיה השלישי לצורך העניין ובשאר 50 הערוצים שאני אפעיל אני אביא סדרות HBO שאני קונה, אני אביא דוקומנטציה, אני אביא סדרות דרמה וכו' וכו', ואני אייצר טלוויזיה מקבילה.

<שי באב"ד: אני כצופה לא יודע את ההבדל, כי אני פותח את הטלוויזיה ומשחק בטלוויזיה ורואה את אותם ערוצים.

<שי באב"ד: אם התשתית הזאת עוברת באינטרנט או בלוויין או בכבל, זה אני לא יודע, זה גם לא משנה לי בתור צופה.

אבישי ברוורמן: מה שאתה אומר שאנחנו בעולם שאי-אפשר לאכוף שום דבר.

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: אפשר.

<שי באב"ד: לא.

<שי באב"ד: כיום, כשאין תשתית רגולטורית באינטרנט - - -

אבישי ברוורמן: הבאת בעיה.

אבישי ברוורמן: מכיוון שאתה מכיר את זה לפני השר, תן לי הפתרון.

גלעד ארדן: עם כל הכבוד, הוא לא יכול להביא לך פתרון כי זה לא התפקיד שלו.

גלעד ארדן: אתה צריך להבין שיש הבדל בין קביעת מדיניות לבין ביצוע מדיניות.

גלעד ארדן: כשאתה מדבר על רגולציה על האינטרנט זאת שאלה, כפי שהתחלתי לתאר קודם, היא שאלה ענקית.

גלעד ארדן: אינטרנט חלק מהעניין של חופש הביטוי ויצירתו כמקום פתוח שבו כל אחד יכול לבטא ולקדם את דעותיו, ויש שאלה מאוד גדולה שגם בעולם מתחבטים בה עכשיו ממשלות.

גלעד ארדן: בעניין הזה יש כוונה להקים ועדה ציבורית.

גלעד ארדן: היתה ועדה ציבורית כזאת בעבר במשרד התקשורת, היא עדיין לא הגיעה למסקנות – אפילו קראתי אותה עוד פעם במהלך השבת האחרונה – היא המליצה על ועדת המשך כי לתפיסתה - - -

אבישי ברוורמן: מי הוביל את הנושא הזה?

<דנה נויפלד: המנכ"ל ויושב-ראש המועצה.

גלעד ארדן: ניצן חן, יושב-ראש מועצת הכבלים והלוויין הקודם, ומנכ"ל משרד התקשורת והיו בה עוד גורמים.

גלעד ארדן: אני חושב שצריך להרחיב את הוועדה הזאת.

גלעד ארדן: עוד פעם, זה לא דבר פשוט.

גלעד ארדן: ברור שלא דומה גורם משדר – אני לא אחזור עוד פעם את מי שהזכרתי קודם – שיש לו זיכיון לשידורי טלוויזיה בישראל ועסקיו בישראל ויש לו גם אתר אינטרנט לאתר אינטרנט שמגיע מחוץ-לארץ, שמושבו וכל פעילותו שם.

גלעד ארדן: מה אני אגיד לו? תשדר לי יצירה ישראלית מקורית?

גלעד ארדן: אל תעשה פרסומות שמשודרות מחוץ-לארץ?

גלעד ארדן: יש גם מה שאפשר, יש מה שרוצים ומה ההשלכות.

גלעד ארדן: יש שאלות רבות שמתלבטים בהן בעולם.

גלעד ארדן: צודק שי בתיאור שלו את המצב.

גלעד ארדן: להגיד שכבר יש פתרון, עוד לא.

גלעד ארדן: למזלנו האינטרנט זו עוד לא פלטפורמת השידור המרכזית, אבל אנחנו צריכים לבוא עם הצעה לרגולציה, כפי שאמרתי קודם על הסוסים, לפני שנחיל רגולציה אבל על אורווה ריקה.

<שי באב"ד: אפשר רק להשלים?

אבישי ברוורמן: תסיים, שי, ואחרי זה – אורי רוזנווקס ואליהו קדוש.

<שי באב"ד: אני מסכים מאוד עם דברי השר.

<שי באב"ד: אין לנו דרך היום, ודאי לא לי, לפתור את הרגולציה בנושא האינטרנט, אבל אם אני חוזר לרגולציה בתחום של עידן פלוס, בראייה שלנו היום להתחיל להסתכל מה המגוון שצריך להיות בערוצים או על אחוז האיכות שצריך להיות בערוצים, זה בעייתי, כי מראש אנחנו אומרים שהתשתית הזאת תשמש תשתית רחבה יותר.

<שי באב"ד: לכן ברגולציה על הערוצים האלה אני חושב שצריך לתת את החופש.

<אורי רוזנווקס: אני רוצה להעיר על זה.

אבישי ברוורמן: אורי, בבקשה.

<אורי רוזנווקס: דווקא בגלל מה ששי אמר, על אחת כמה וכמה צריך להשית רגולציה על הערוץ הזה שמקבלים אותו אותם מפעילים מהמדינה.

<אורי רוזנווקס: אם הם יכולים לשדר באינטרנט בלי שום רגולציה, שיעשו את זה.

<אורי רוזנווקס: העובדה היא שהם כן רוצים את המשאב הזה.

<אורי רוזנווקס: המשאב הזה ציבורי, ולכן הוא צריך להיות עם אותה רגולציה כמו של הוט ויס, מה גם כשאתה שואל פה על הגנות ינוקא, אתה מדבר לצורך העניין על שני הגופים הגדולים שיושבים פה, שיש להם גם סלולר, גם אינטרנט.

<אורי רוזנווקס: למה הם צריכים הגנות ינוקא?

אבישי ברוורמן: זו שאלה נפרדת.

אבישי ברוורמן: אורי, תודה רבה.

אבישי ברוורמן: ירמיהו.

<ירמיהו קדושי: אני מדבר פה בשם יוצרים ואומנים מהפריפריה החברתית, ודווקא אנחנו תומכים מאוד בחוק כפי שהוא ואנחנו חושבים שתחרות הוגנת זה הדבר שיכול לתת מענה לאנשים אחרים.

<ירמיהו קדושי: אנחנו גם תומכים בדברים של השר גלעד ארדן בהרבה דברים, בקטע של התחרות ושל חופש הביטוי.

<ירמיהו קדושי: מה שקורה היום שיש כשל שוק מאוד רציני בעניין הזה של הריכוזיות בשוק, שנותן ביטוי רק לאנשים מסוימים.

<ירמיהו קדושי: אני חושב שההצעה הזאת נותנת מענה לאותם אנשים שלא באים לידי ביטוי בתקשורת ובגלל זה מאוד-מאוד חשוב שהתחרות תהיה הוגנת ולא לחייב את האנשים דווקא לעשות הפקות מקור, כי כל פעם שהרגולטור התערב בתוכן, התוכן הפך להיות לא מגוון וריכוזי.

<ירמיהו קדושי: דווקא התחרות, היא זאת שתגרום לזה שתהיה תחרות מגוונת.

אבישי ברוורמן: ירמיהו, אמרת את זה שלשום.

<ירמיהו קדושי: בנושא הזה העמדה שונה.

אבישי ברוורמן: אנחנו מקבלים את זה.

אבישי ברוורמן: חולקים קצת, אבל מקבלים את זה.

אבישי ברוורמן: ..

<ירמיהו קדושי: לגבי האיכות חשוב לי מאוד להגיב, כי נאמר פה הרבה פעמים "איכות".

<ירמיהו קדושי: איכות זה לא תמיד דבר שהוא אחיד.

אבישי ברוורמן: אף אחד לא אומר שאיכות היא אחידה.

<ירמיהו קדושי: מה שאיכותי בעיני תושב שדרות הוא לא מה שאיכותי בעיני תושב גבעתיים.

אבישי ברוורמן: אל תהיה תמים - - -

<ירמיהו קדושי: אני חושב שהרגולטור, התפקיד שלו לא להתערב בתוכן.

<ירמיהו קדושי: התפקיד של הרגולטור זה לפקח על השידורים, והקהל זה שצריך להכתיב את התוכן.

<ירמיהו קדושי: צריכה להיות פה תחרות הוגנת.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לצרף את העניין של לאן הולך הכסף.

חנא סוייד: על מנת לא להישמע פופוליסטי וחוזר על סיסמאות שרצות בשוק הפוליטי – לאן הולך הכסף במובן ההכנסות מהמכרזים.

חנא סוייד: לאן הולך הכסף הזה?

חנא סוייד: אני יודע שהאוצר לא אוהב לצבוע כספים, אבל אני רואה קשר אינהרנטי בין ההכנסות מהקצאת אפשרויות של שידור לבין מימון של הפקות מקור שמשוועות עד השמים מבחינת מחסור בכספים.

אבישי ברוורמן: אמרת את זה בצורה הברורה ביותר.

אבישי ברוורמן: רשמנו את זה גם קודם שחלק מהכספים צריך לצבוע.

אבישי ברוורמן: כספים ייעודיים.

אבישי ברוורמן: רק לתימנים עוד נשארה העי"ן הגרונית.

חנא סוייד: גם לערבים.

אבישי ברוורמן: לערבים אין כל-כך העי"ן.

רונן הופמן: בהקשר הזה, גם לגבי מה שאמרה היועצת המשפטית.

רונן הופמן: אני מבין שערוצים ייעודיים אלה ערוצים שיש אינטרס ציבורי שהם יעלו: רוסית, ערבית, מוזיקה וכן הלאה, ההערכה היא שהם לא יוכל לעמוד בדמי ההפצה או בעלויות שכרוכות בהפצה.

רונן הופמן: השאלה מה עושים עם זה.

רונן הופמן: האם דינם כדין ערוצים נושאיים או האם מאחר שיש פה אינטרס ציבורי לערוצים ייעודיים אפשר לגרום לכך שיהיו להם הקלות מסוימות?

גלעד ארדן: כולם משלמים שם.

אבישי ברוורמן: במובן מסוים.

אבישי ברוורמן: מה זה כספים צבועים?

אבישי ברוורמן: או שאתה נותן סכום חד-פעמי או שאתה מסבסד.

אבישי ברוורמן: בבקשה, כבוד השר.

גלעד ארדן: אני רוצה רק להזכיר מי הם הערוצים הייעודיים, כי העליתם את זה.

גלעד ארדן: הנושאים הם נושאים חשובים, לכן הממשלה החליטה בעבר שיהיו בהם ערוצים ייעודיים.

גלעד ארדן: אני לא רוצה להיכנס פה לשמות ולמאזנים של כל אחד מבעלי הערוצים הייעודיים, אבל ערוץ המוזיקה, מועצת הכבלים והלוויין אישרה לקשת לקנות אותו, אז קשת היא הבעלים של ערוץ המוזיקה.

גלעד ארדן: ערוץ 9, הערוץ שמשדר בשפה הרוסית, נקנה בימים האחרונים, תבדקו לבד, הם השקיעו עשרות מיליונים עכשיו בהקמת אולפנים ביישוב מודיעין, וטוב שכך.

גלעד ארדן: מה עוד יש לנו?

<דנה נויפלד: בשפה הערבית.

גלעד ארדן: אני לא מכיר את הבעלים.

גלעד ארדן: וערוץ המורשת - - -

<דודו קובסניאנו: אחד מהם זה רשת, אדוני.

אבישי ברוורמן: מי הבעלים של הערוץ הערבי?

<קריאה: ערוצים פרטיים.

<קריאות: - - -

<קריאה: רשת.

גלעד ארדן: וערוץ המורשת שאני מקווה שבקרוב יאושר.

גלעד ארדן: יש רק מתמודד יחיד.

גלעד ארדן: השאלה אם הוא עמד בתנאים, המועצה בודקת.

גלעד ארדן: גם הוא מי שעומד מאחורי הערוץ.

גלעד ארדן: לא נראה לי שחברי הכנסת ירצו שהמדינה תסבסד את ההפצה עבור ארבעת הגורמים הללו.

גלעד ארדן: אם הכנסת תחשוב אחרת, אפשר לקיים על זה דיון כאן.

אבישי ברוורמן: אתה אומר שיש אנשים שהכיס שלהם רחב מדי.

אבישי ברוורמן: זה מה שהוא רמז.

גלעד ארדן: אני לא מתערב, אני רק אומר עוד פעם המערך הזה הוקם בכספי הציבור וכל עוד לא גובים, הוא גם מופץ בכספי הציבור ויש לנו שאיפה לצמצם את השימוש בכספי הציבור.

גלעד ארדן: השאלה אם זה נכון לסבסד לאותם גורמים על חשבון הקופה הציבורית.

גלעד ארדן: אני לא שר האוצר.

חנא סוייד: אדוני השר, לגבי הערוץ בערבית, המצב שונה לחלוטין.

חנא סוייד: אין שום גורם עסקי עמיד שעומד מאחוריו.

חנא סוייד: הוא מקרטע.

גלעד ארדן: איך נאבחן את ההנחה שניתן?

גלעד ארדן: אני מוכן לשקול את זה, אבל איך תאבחן את ההצעה?

חנא סוייד: מה שרציתי להגיד שצריך לשקול את זה.

חנא סוייד: אני מבקש לשקול את זה, כי אני יודע מידיעה אישית שאין גוף עסקי עמיד שעומד מאחורי זה, הוא מקרטע, הוא הולך לגווע ולמות.

<שאול מגנזי: יש אנשים עמידים, הם לא רוצים לשים את הכסף.

אבישי ברוורמן: שאול, אתה לא בזכות דיבור.

אבישי ברוורמן: השר יעלה את זה.

אבישי ברוורמן: אם תהיה בעיה, נראה.

גלעד ארדן: ברשותך, משפט קצר אחד לפרוטוקול, כדי שדברים לא יישארו כאן בלי מענה, כי נאמרו כאן אמירות נגד הביטוי "הגנת ינוקא" בהקשר של סלקום ואורנג'.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

גלעד ארדן: אנחנו לא חושבים שסלקום ואורנג' במובן היכולות העסקיות שלהן הן ינוקא.

גלעד ארדן: אנחנו בהחלט מסכימים שהם גורמים כלכליים חזקים, מעסיקים אלפי אנשים, וטוב שכך.

גלעד ארדן: אנחנו לא מעוניינים שאף אחת מהן תפשוט רגל, אבל משרד התקשורת – לא נראה לי חשוד במתן העדפה לסלקום ואורנג' – רק כשאנחנו מתייחסים לביטוי "הגנת ינוקא", אנחנו מתייחסים להיבט של התחום שבו אנחנו מדברים עליו, לא לגורם.

גלעד ארדן: בתחום הטלוויזיה הרב-ערוצית סלקום ואורנג' הן ינוקא, בדיוק כמו שהוט, כשהיא נכנסה בשנה שעברה - - -

<דנה נויפלד: לא.

גלעד ארדן: יותר משנה, סליחה.

גלעד ארדן: כשהיא נכנסה לתחום של סלולר, גם היא קיבלה סוג של הגנות ינוקא.

מיכל רוזין: לכמה זמן?

גלעד ארדן: למשל פרטנר שילמה 400 מיליון דולר למדינה כדי לקבל את הזכות שיהיה לה זיכיון להפעיל סלולר והוט נאלצה להפקיד ערבות.

גלעד ארדן: היא תטען שגם זה היה גבוה, אבל הערבות הזאת תוחזר לה ברגע שהיא תגיע לנתח שוק מסוים, ולמעשה זה על בסיס הביצועים שלה ולא אפילו על בסיס הכסף שהיא שילמה למדינה.

גלעד ארדן: הפרש קטן של יותר ממיליארד שקלים בינה לבין פרטנר, והוט היא גם כן לא ממש ינוקא ביכולות העסקיות שלה.

מיכל רוזין: כבוד השר, האם ההגנות האלה היו מוגבלות בזמן?

אבישי ברוורמן: אין ספק שאנונה זה ינוקא.

גלעד ארדן: אני לא חושב שאנונה מתכוונת להתחרות בהוט ויס בשנים הבאות.

גלעד ארדן: אני אשמח מאוד אם כן.

אבישי ברוורמן: חברת הכנסת רוזין, מה רצית להגיד?

מיכל רוזין: אני שוב שואלת, ושאלתי קודם.

מיכל רוזין: אני מבינה היטב את מה שאתה מסביר, השר, ואני מסכימה.

מיכל רוזין: אני שואלת האם יש תקופה בחוק כרגע, וזה לא קיים כפי שאני רואה, של הגבלת זמן?

מיכל רוזין: כלומר, כמה זמן?

מיכל רוזין: עשר שנים הם ינוקא?

מיכל רוזין: כלומר, מתי נגמר הזמן?

מיכל רוזין: חברות שונות קיבלו זמן שונה.

מיכל רוזין: כשיס נכנסו, כמו שאתה אומר על הוט, אני לא יודעת כמה זמן ניתן.

מיכל רוזין: זה מוגבל בזמן.

מיכל רוזין: האם גם פה יש הגבלה?

מיכל רוזין: פה כרגע אין הגבלה, כלומר, עשר שנים הם יכולים עדיין לזכות בהגנת ינוקא?

מיכל רוזין: אני שואלת האם יש הגבלת זמן.

גלעד ארדן: כרגע אין עדיין הגבלת זמן, בגלל שאף אחד מאתנו לא יודע להגיד מתי תתפתח וכמה זמן ייקח עד שתתפתח תחרות בתחום הטלוויזיה הרב-ערוצית.

גלעד ארדן: שוב, כמו ששי אמר, ברגע שיכולות השידור על גבי האינטרנט יהיו הרבה יותר מפותחות, נהיה בכלל בעולם שונה, ואותה ועדה ציבורית שדיברתי עליה תצטרך לחשוב איך מחילים כללים שוויוניים בין כל השחקנים בשוק.

גלעד ארדן: נכון לעכשיו אני חושב שמוקדם מדי מכדי לקבוע את זה.

גלעד ארדן: אבל כפי שדרשתם, והסכמתי, נצמצם פה את מה שקוראים לו "הגנת ינוקא".

גלעד ארדן: אנחנו נצמצם פה את הגמישות המכרזית שניתנה פה על ידי זה שנביא לוועדה הצעה.

גלעד ארדן: עוד פעם, מדובר פה על 12 ערוצים, לא על עשרות ולפעמים מאות ערוצים כמו שיש לכבלים וללוויין.

גלעד ארדן: בגלל זה רצינו יותר גמישות לאותם 12 ערוצים שגם חלק מהם יכולים להיות ערוצים בין-לאומים.

גלעד ארדן: יכול להיות שהמתחרים רוצים גם להציע כחלק מהתמהיל שיהיו שם ערוצי חדשות בין-לאומיים, שמהם אני לא יודע לדרוש שום דבר, מאותם ערוצים.

גלעד ארדן: אתם רוצים שיהיה שם איזה מינימום שמתווסף להפקות המקור הישראליות, אני אומר: בסדר, נטכס עצה בינינו כמה מ-12 הערוצים האלה אפשר להגיד שהם יינתנו לנושאים הללו כמינימום וביחד נעביר את זה כאן כחבילה שיש בה גם גמישות וגם תוספת להפקה הישראלית.

גלעד ארדן: אבל אני מבקש מחברי הכנסת לא לתחום כבר מעכשיו.

גלעד ארדן: שוב, כשאתה מדבר על גורם עסקי, הוא צריך עכשיו להקים ערוץ, הוא צריך להשקיע עשרות מיליוני שקלים בכל שנה, לתחום לו פה כברX שנים שאחריהן הוא לא יודע, זה עוד חסם שאולי יגרום לזה שלא ייגשו למכרז.

<אורי רוזנווקס: האם אותו גורם יכול להיות גם בעל השירות?

אבישי ברוורמן: לא.

אבישי ברוורמן: לא לדבר עכשיו.

אבישי ברוורמן: מיכל.

<מיכל רפאלי כדורי: כבוד השר מציין 12 ערוצים, אבל בחוק לא כתוב 12 ערוצים.

<מיכל רפאלי כדורי: בעולם הטכנולוגיה והדחיסה, עוד לפני שייגמר החוק, כבר יכולים להיות בדחיסה 36 וגם יותר מזה.

<מיכל רפאלי כדורי: איפה כתוב בחוק 12 ערוצים?

אבישי ברוורמן: דנה, יש לך תשובה?

<דנה נויפלד: לא כתוב מספר ערוצים בחוק.

<מיכל רפאלי כדורי: למה 12?

<מיכל רפאלי כדורי: זה טוב כמו 24 וכמו 36.

אבישי ברוורמן: בבקשה, יעל מבורך, מה התשובה?

אבישי ברוורמן: יעל מבורך, תני תשובה.

אבישי ברוורמן: יש לך תשובה?

<יעל מבורך: הרשות השנייה.

אבישי ברוורמן: שי, בבקשה.

<שי באב"ד: הטכנולוגיה היום שהוקמה בשני המרבבים הנוספים לא מאפשרת יותר מ-12 ערוצים.

<שי באב"ד: כדי שיהיו יותר צריך להקים מרבבים נוספים וצריך להשקיע כספים נוספים כדי להקים תשתית חדשה.

<מיכל רפאלי כדורי: זה בדיוק העניין.

<מיכל רפאלי כדורי: הטכנולוגיה תמיד מקדימה את הרגולציה.

אבישי ברוורמן: מה אתם רוצים, שנתחייב לכם על מקסימום ערוצים?

<מיכל רפאלי כדורי: אל תתחייב, אבל - - -

אבישי ברוורמן: סליחה.

אבישי ברוורמן: אנחנו אומרים פה במקום פרה-פרה – שישה-שישה.

אבישי ברוורמן: יבואו שישה, 12, 18, 24.

אבישי ברוורמן: בהדרגה, נכון?

אבישי ברוורמן: זה מה שאמרת?

<שי באב"ד: לא.

<שי באב"ד: זה לא מה שאמרתי.

<שי באב"ד: אמרתי שהחוק כרגע מתייחס לתשתית הקיימת שכבר הושקעה ונתנו לה את התקציבים, שזה עוד שני מרבבים וזה 12 ערוצים.

<שי באב"ד: היא מדברת על מצב שיכול להיות שבעתיד יבוא מפעיל פרטי, יחליט שהוא מקים תשתית נוספת חדשה, יפתח עוד מרבבים.

<שי באב"ד: היום להתייחס לזה או להגיד מה יהיה בתשתית כזאת, כשכל העולם עובר גם לאינטרנט, שזה יהיה חלק מהדיון קודם, זה נראה לי - - -

אבישי ברוורמן: שי, זה מקובל עלי.

אבישי ברוורמן: מיכל, הלוא ועדת הכלכלה היא ועדה אקטיבית והשר הוא אקטיבי.

אבישי ברוורמן: אם נראה חשש או שמחה לדבר כזה, נזמן דיון דחוף ונדון.

גלעד ארדן: אולי נכניס בחוק שנחסום גם אינטרנט כדי שלא נתחייב להם?

אבישי ברוורמן: יעל.

<יעל מבורך: א', שמענו הרבה מאוד דברים לגבי הנקודה של סעיף 13.

<יעל מבורך: כמו שהשר אמר, נתייחס לכולם ונביא הצעה.

<יעל מבורך: אני חושבת שרוב הדברים שעלו פה נביא בחשבון.

<יעל מבורך: הערה אחת אחרונה.

<יעל מבורך: כל הזמן מדברים על סלקום ופרטנר זה נורא נכון, זו אופציה אחת שמונחת על השולחן, אבל לא בהכרח, יש עוד גופים אחרים.

<יעל מבורך: ההשוואה הבין-לאומית מלמדת שדווקא מי שנכנס לטלוויזיות הדיגיטליות זה מי שמוכר את הממירים ואת הטלוויזיות, לא הגוף שמתעסק בהכרח בנושא של תוכן.

<יעל מבורך: יכולים לבוא הרבה מאוד גורמים שמעוניינים להיכנס לטלוויזיה הדיגיטלית, ולא רק שחקניות הסלולר.

<אורי רוזנווקס: יש לי שאלה על זה.

מיכל רוזין: לכן אנחנו מודאגים, בגלל שזה פתוח.

אבישי ברוורמן: תני לנו דוגמאות.

<יעל מבורך: למשל "אלקטרה", שמוכרת את הטלוויזיות, יכולה למכור לנו גם טלוויזיה דיגיטלית.

גלעד ארדן: אתה רואה כבר היום שיש חברות טלוויזיה שמוכרות עם ערוץ ילדים מובנה בתוכן.

גלעד ארדן: הן עושות שיתוף פעולה.

<יעל מבורך: נקודה אחרונה כדי להמשיך הלאה לסעיף הבא אם זה מה שאתם מתכוונים לעשות.

<יעל מבורך: ביקשה השרה לימור לבנת באותו ערב שאישרו את הצעת ההחלטה הזאת בממשלה שאחד מהנושאים יהיה נושא תרבות.

<יעל מבורך: משום מה הדבר הזה לא עבר בהעברה לנוסח הכחול, לכן אני מבקשת בשמה של השרה להכניס את התרבות.

<אתי בנדלר: זה יהיה פסקה (8)?

<דנה נויפלד: כן.

אבישי ברוורמן: אורי רוזנווקס.

<אורי רוזנווקס: האם יש מניעה בחוק שאותה קבוצה או אותו בעל הון – הרי מדובר על הפרטה של עידן פלוס נניח – האם אותו גוף יכול לקנות גם את השירות וגם לקיים בו ערוצים נושאיים?

אבישי ברוורמן: יעל, שמעת את השאלה?

אבישי ברוורמן: אתן מדברות.

אבישי ברוורמן: תחזור על השאלה.

<אורי רוזנווקס: הרי מדובר על אופציה של הפרטה של השירות הזה.

<אורי רוזנווקס: האם אותו גוף ירכוש את השירות עצמו, יקנה עידן פלוס וגם יפעיל בתוכו ערוצים נושאיים?

<יעל מבורך: מה החשש?

<יעל מבורך: מה מדאיג אותך?

<אורי רוזנווקס: נראה לי שיש פה יתרון.

<אורי רוזנווקס: זאת שאלה.

<רון אילון: לנו אסור לעשות את זה, זה מדאיג אותו.

<רון אילון: ..

<אתי בנדלר: אני רוצה לענות על זה בבקשה.

חנא סוייד: זה הנושא שהעליתי.

אבישי ברוורמן: עורכת-הדין בנדלר, נשאלה שאלה על-ידי אורי.

גלעד ארדן: מה השאלה?

אבישי ברוורמן: אורי שאל את השאלה.

אבישי ברוורמן: עוד פעם.

<אתי בנדלר: האם לא עלול להיות ניגוד עניינים בין מי שהוא הגורם המפעיל, שיתפעל את תחנות השידור הספרתיות, לבין אותו גוף אם הוא עצמו יהיה בעל ערוץ?

גלעד ארדן: כמו למשל ניגודי העניינים בין הוט ויס שהם גם הבעלים של התשתית וגם ערוצים שרוצים להעלות עליהם - - -

<אתי בנדלר: - - -

<אורי רוזנווקס: כל הערוצים שם בפנים ממילא.

<אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר שבפסקה (2) - - -

<רון אילון: כל הכללים שחלים עלינו שיחולו גם על הפלטפורמה החדשה.

אבישי ברוורמן: יס – שוויון.

<דנה נויפלד: זה לא שוויון.

מיכל רוזין: מה שהיא מנסה להגיד ששוויון זה לא שהכול אותו דבר.

<דנה נויפלד: הם לא שווים מלכתחילה.

מיכל רוזין: לכן שוויון, לא לעשות פלט.

<רון אילון: דנה, את צודקת, אנחנו והסלולר לא שווים מלכתחילה.

<רון אילון: להם מותר לעשות הכול – טריפל, קוואדרו.

<רון אילון: הם מרוויחים פי עשרה מאתנו.

<רון אילון: צודקת...

<אתי בנדלר: ברשות

<אתי בנדלר: כם, אני רוצה להזכיר שבפסקה (2) להצעת החוק, שבה מוצע לתקן את סעיף 2 לחוק העיקרי, דנו בעניין הזה.

<אתי בנדלר: יש שם סעיף קטן (א1) שמוצע להוסיף אותו לחוק העיקרי – "השר רשאי לקבוע תנאים והגבלות לעניין מינוי של הגורם המפעיל ולעניין פעילותו, בעניינים אלה.

<אתי בנדלר: " – ואני הצעתי שהתקנות האלה יהיו באישור ועדת הכלכלה, כדי לבדוק גם את ההיבט הזה.

דוד צור: אדוני היושב-ראש, אין ספק שעולה כאן שאלה עקרונית בעניין של ההפרדה המבנית שיש בחלק מהחברות, ולכן זה גם מייצר תחרות לא שווה.

דוד צור: דובר על זה שבהמשך זה דבר שכן יקרה.

דוד צור: דיברנו על זה בדיון הקודם שהממונה על ההגבלים לא מאפשר וכן הלאה.

דוד צור: האם זה משהו שאפשר להגיד היום לפרוטוקול?

דוד צור: השר אולי יתייחס לזה?

גלעד ארדן: כן.

גלעד ארדן: אמרתי את זה במהלך הדיונים על התחרות בפס הרחב.

גלעד ארדן: ועדת חייק המליצה כבר בעבר בצורה הכי חדה וברורה לבטל את ההפרדות המבניות, ולכן במסגרת ייצור התחרות הכוללת, ברגע שבעזרת השם יאושרו הסמכויות שהוועדה העניקה כאן לשר התקשורת בנוגע לקביעת המחיר שעל פיו המתחרות של בזק והוט יוכלו להשתמש בתשתית הנייחת שלהן, ונראה שבזק והוט לא מערימות קשיים כאלה ואחרים על המתחרים, הכוונה שלי היא, כמה שיותר מהר להסיר את המגבלות שההפרדה המבנית יוצרת.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: זה נרשם וזה חשוב מאוד.

אבישי ברוורמן: טלי גורן ביקשה הערה.

אבישי ברוורמן: בבקשה, טלי גורן, סמנכ"ל רגולציה ותקשורת בקשת.

<טלי גורן: אנחנו מדברים פה כבר יותר משעה על הערוצים הנושאיים, וזה ברור.

<טלי גורן: רוצים לתת מענה ולהפוך את הפלטפורמה הזאת מפלטפורמה נכה לפלטפורמה אטרקטיבית.

<טלי גורן: הממשלה והמדינה באו לפני מספר שנים והחליטו על ערוצים ייעודיים.

<טלי גורן: אותם ערוצים ייעודיים – זאת תשובתי בהקשר הזה – כן צריכה להיות איזה היתכנות כלכלית.

<טלי גורן: כרגע לכולם אין.

<טלי גורן: תקנו אותי אם אני טועה, אני יודעת לגבי ערוץ 24 באופן ודאי.

<טלי גורן: גם כאשר קשת ביקשה לרכוש את ערוץ 24 הוא היה על סף פשיטת רגל והוא עדיין לא התאושש, מה גם שיש עליו באמת היטלי רגולציה מאוד-מאוד כבדים, אני גם אשמח להראות את זה ודוד יאשר, שלא קיימים היום באף - - -

גלעד ארדן: אל תחליטי עבור דודו.

<טלי גורן: חלילה.

אבישי ברוורמן: מה ההצעה?

<טלי גורן: אני לא רוצה לדבר רק על ערוץ 24 - - -

אבישי ברוורמן: את אומרת שיש ערוצים ייעודיים שהם לא רנטביליים.

<טלי גורן: מה שאני אומרת זה מאוד פשוט.

<טלי גורן: מדברים כאן על ערוצים נושאיים וכל הזמן מדברים על ההיתכנות הכלכלית והאטרקטיביות של הערוצים האלה מבחינה כלכלית אם הם יוכלו לעמוד בזה או לא.

<טלי גורן: כאשר ערוצים ייעודיים לא יוכלו להיכנס לפלטפורמה הזאת, וכרגע לפחות אני יכולה להגיד לגבי ערוץ 24 כמעט באופן ודאי שעלות ההפצה שלו היא כל-כך גבוהה שהוא לא יוכל להתקיים בפלטפורמה הזאת.

<טלי גורן: לכן אני אומרת שרגע לפני שמחליטים על הכיסים העמוקים של בעלי מניות כאלה ואחרים, צריך גם כלפי הערוצים הייעודיים להתייחס בדיוק באופן שבו מתייחסים לערוצים נושאיים.

<טלי גורן: ובדיוק באופן שבו מנסים לבדוק את ההיתכנות הכלכלית של ערוץ נושאי, כך להתייחס גם לערוץ ייעודי באופן עצמאי, בלי שום קשר לבעל מניות כזה או אחר, אלא לבדוק האם הערוצים הייעודיים האלה, יש להם היתכנות.

<טלי גורן: שוב, כאשר המדינה מראש ביקשה אותם.

<טלי גורן: זה לא משהו שמגיע - - -

אבישי ברוורמן: אני מנסה לפרש מה שאת אומרת.

אבישי ברוורמן: את אומרת: יעשו ניתוח היתכנות ויגיעו למסקנה ששלושה מהערוצים הייעודיים, אין להם היתכנות כלכלית, ואז המדינה צריכה להחליט, או שהיא סוגרת אותם או שהיא עוזרת לסבסד אותם?

<טלי גורן: לא.

<טלי גורן: אני אומרת משהו אחר.

גלעד ארדן: אתה צודק בדיוק.

גלעד ארדן: זה לא משנה, כל חובה שלא תהיה הם יגידו שצריך להוריד ממנה.

<טלי גורן: ממש לא.

גלעד ארדן: אני במקרה מכיר את ההיסטוריה של ערוץ המוזיקה, אני חושב אפילו יותר טוב ממך, כי גם שם בעוונותי הייתי שותף לתהליכי הפחתת המחויבויות שלו מול כמה שהם התחייבו במכרז שהם ישדרו.

גלעד ארדן: להציג בפני הוועדה כאילו מדובר פה בחובות שרק מטילות נטל, זה קצת מציג תמונה לא מדויקת.

גלעד ארדן: מדוע?

גלעד ארדן: כשהמועצה דורשת מערוץ המוזיקה הישראלית להתחייב כמה בשנה למשל הערוץ הזה או בעליו ישקיע כחלק מתנאי המכרז – זה בדיוק מה שאתם דורשים מאתנו כרגע – הוא ישקיע בקידום המוזיקה והיצירה המוזיקלית הישראלית.

גלעד ארדן: איך זה יקרה?

גלעד ארדן: הוא ישקיע בהפקת קליפים לזמרים ואומנים ישראלים ויעלה את זה שם בערוץ וייתן להם חשיפה.

גלעד ארדן: הולכים וזוכים בזכות הזאת גם לשדר שם פרסומות על בסיס מודל עסקי שהם מחליטים ואומרים: נשקיע 60 מיליון בשנה במוזיקה הישראלית, ואז אחרי שנה או שנתיים באים, אחרי שזוכים במכרז אומרים: 60 מיליון לא הולך, אין פרסומות, אנחנו מפסידים, תוריד לנו ל-30 מיליון, ואז כל היועצות והיועצים המשפטיים ודודו אומרים: געוולד.

גלעד ארדן: אם היו יודעים מראש, בחקיקה ראשית אפשר, אבל תזכרו, זה לא הוגן כי היו מתחרים אחרים, אולי הם היו יודעים לנהל את זה יעיל יותר.

גלעד ארדן: והפגיעה היא פגיעה במוזיקה הישראלית כשאתה מוותר להם פה.

גלעד ארדן: סליחה, את העלית את זה, אז אני אגיד - -

<טלי גורן: אני מסכימה אתך.

גלעד ארדן: - - התחושה היום של הציבור, שיש יותר דבֶּרֶת בערוץ 24 מאשר מוזיקה מול מה שהיה בעבר.

גלעד ארדן: הוויתור הזה גרם לפחות מוזיקה, יותר דיבורים על מוזיקה ופרשנות שלה.

גלעד ארדן: זה תמיד המתח בין זה לבין זה.

אבישי ברוורמן: הלוא בסופו של דבר - - -

גלעד ארדן: אלא אם כן תגידו לנו: סבסדו את זה.

<ירמיהו קדושי: זה בא בסוף על חשבון הציבור ועל חשבון האומנים והיוצרים.

<ירמיהו קדושי: זה בא בסוף על חשבוננו.

אבישי ברוורמן: סליחה, ירמיהו.

<ירמיהו קדושי: היום לא נותנים למוזיקה להתבטא שם, למרות שזאת היתה המטרה של הערוץ הזה.

<ירמיהו קדושי: על שידור קליפים, לא על הפקה.

<טלי גורן: אני רוצה להשיב.

אבישי ברוורמן: ירמיהו, סליחה.

אבישי ברוורמן: אני נותן לך, רק אני רוצה הערה.

אבישי ברוורמן: אנחנו לא נפתור את כל הבעיות, בטח עד יום שני או רביעי שאנחנו נצביע עם השינויים הנדרשים עם כל הדברים, ולא נספק את כולם.

אבישי ברוורמן: אין ספק שהנושאים האלה יעלו מייד במושב הבא.

אבישי ברוורמן: אנחנו נלווה את השר עם הוועדה, כי כל הדברים האלה יעלו מחדש.

אבישי ברוורמן: ברור שהדברים האלה יעלו חדשות לבקרים תוך כדי מעקב מה קורה.

אבישי ברוורמן: יש לך הערה נוספת?

<טלי גורן: שתי הערות קטנות.

<טלי גורן: קודם כול, קונקרטית, יכול להיות שכל התיקונים האלה שאתה מדבר עליהם, ואני בטוחה שאתה זוכר אותם טוב ממני, קרו לפני שקשת נכנסה לערוץ 24, וכנראה כך היה מצבו.

<טלי גורן: זה דבר אחד.

<טלי גורן: מאז שקשת נכנסה זו לא הנקודה.

<טלי גורן: דבר שני, מה שאני רוצה להציע שתהיה מדרגה או שינוי בין דמי ההפצה של ערוצים שכן יכולים – אני אומרת את זה גם בשם קשת – לבין ערוצים ייעודיים שלא יכולים.

אבישי ברוורמן: הממשלה לא אישרה מע"מ דיפרנציאלי, אבל אנחנו כאן נסתכל אולי על דמי הפצה דיפרנציאליים – כל אחד לפי יכולתו, כל אחד לפי צרכיו.

אבישי ברוורמן: ..

גלעד ארדן: הרן, תבדוק את המאזנים יחד עם האוצר, ובעל השליטה יחליט מה הוא יכול להרשות לעצמו.

גלעד ארדן: ..

<הרן לבאות: הם כולם מתנדבים, אני לא צריך לבדוק.

<הרן לבאות: ..

אבישי ברוורמן: טלי, שאלת ברור, הסברת ברור.

אבישי ברוורמן: רבותי, אנחנו מתקדמים.

אבישי ברוורמן: סעיף קטן (ב1), עורכת-הדין בנדלר.

<אתי בנדלר: עוד לפני כן.

<אתי בנדלר: לסעיף קטן (ב) המוצע מנויים שבעה נושאים מפורשים, התבקשנו להוסיף נושא נוסף שהוא תרבות, ויש פסקה שמספרה עכשיו היא (8) "כל נושא אחר שהשר, בהתייעצות עם מועצת הרשות השנייה והמועצה לשידורי כבלים ולוויין", באישור הממשלה הם הורידו - - -

<דנה נויפלד: בעקבות הערתך.

אבישי ברוורמן: ובאישור ועדת הכלכלה.

<אתי בנדלר: באישור ועדת הכלכלה.

<אתי בנדלר: זה מה שרציתי.

אבישי ברוורמן: אנחנו לא מכבידים, אבל אנחנו חייבים שהכנסת תהיה מעורבת.

<דנה נויפלד: למה להכניס?

<אתי בנדלר: החקיקה הראשית קובעת את רשימת הנושאים, ואז משאירים את זה פתוח בלי מעורבות?

אבישי ברוורמן: אני רק רוצה לחשוב מה היה קורה אם יושב-ראש ועדת הכלכלה היה השר ארדן ואני הייתי שר התקשורת.

אבישי ברוורמן: אני מבטיח לכם ששום דבר לא היה עובר בלי ועדת הכלכלה.

גלעד ארדן: לא צריך להגזים.

גלעד ארדן: אני מקווה שלא צוות הוועדה אמר דבר כזה.

<לאה ורון: חלילה.

<אתי בנדלר: בסעיף קטן (ב1), פסקה (1) מדברת על כך שמי שמבקש להיות משדר ערוץ נושאי בנושא חדשות, יודיע על כך מראש למועצה.

<אתי בנדלר: הדברים ברורים, כי כאן יש תנאי סף להשתתפות, לקבלת רישיון לשדר ערוץ חדשות.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת שמולי, תחליף אותי בבקשה.

<אתי בנדלר: מה שמטריד אותי זה דווקא פסקה (2).

<אתי בנדלר: "מצאו השר ושר האוצר כי בשל חוסר כדאיות כלכלית לא הוגשו הצעות למכרז לערוץ נושאי, רשאים הם להורות למועצה לשידורי כבלים ולוויין לפרסם מכרז נוסף שלפיו יהיה רשאי הזוכה במכרז לשדר בערוץ נושאי רק נושאים מאלה המפורטים בסעיף קטן (ב), אשר יורו עליהם השרים.

<אתי בנדלר: " קודם כול, עם כל הכבוד, לראשונה – אולי אני טועה, תקנו אותי – אני רואה מעורבות של שר האוצר בקביעת סוג ערוץ או סוג תוכן שאמור להיות משודר בשידורי הטלוויזיה.

רונן הופמן: זה לא מה שכתוב.

רונן הופמן: כתוב ששר האוצר יהיה מעורב בבחינת חוסר כדאיות כלכלית.

<אתי בנדלר: כן, אבל "רשאים הם להורות למועצה".

<אתי בנדלר: הם זה שר התקשורת ושר האוצר.

<אתי בנדלר: זה דבר אחד.

<אתי בנדלר: דבר שני, אני מבקשת להבין את המנגנון.

<אתי בנדלר: אם לא הוגשו - - -

גלעד ארדן: את אומרת: "רשאי שר התקשורת להורות למועצה"?

<אתי בנדלר: בוודאי.

גלעד ארדן: בוודאי, עם כל הכבוד.

גלעד ארדן: אני חושב שזאת היתה הכוונה מראש.

גלעד ארדן: יש פה שני נושאים.

גלעד ארדן: א', מי צריך להשתכנע שזה שלא ניגשו זה בגלל חוסר כדאיות כלכלית, וזה אומר שר התקשורת ושר האוצר.

גלעד ארדן: ועל זה אומרת היועצת המשפטית של הוועדה שזה בסדר מבחינתה.

גלעד ארדן: היא אומרת שמי שיורה אחר-כך למועצה זה רק שר התקשורת.

גלעד ארדן: אני חושב שזה מקובל.

גלעד ארדן: זו היתה הכוונה המקורית.

<אתי בנדלר: אני מבקשת להבין מה עומד מאחורי הדברים.

<אתי בנדלר: אם ניתנו הסברים, אני לא הבנתי.

<אתי בנדלר: אם לא היתה כדאיות כלכלית לגשת למכרז והשתכנעו בכך, איך זה ייעשה פתאום כדאי אם השר יורה לו לגשת כשעכשיו יהיה מכרז לערוץ טבע בלבד?

גלעד ארדן: כיוון שזה תרחיש שיצרתי, אני אשמח להסביר.

גלעד ארדן: ניסינו להיכנס גם לראש של אלה שירצו לגשת.

גלעד ארדן: אני משווה את זה קצת לקניון, כשמוציאים את החנויות שלו להשכרה או להשכרה לטווח מסוים.

גלעד ארדן: בדרך כלל מתחייבים כלפי הסוחר – אם אתה רוצה להשקיע בהקמת מסעדה נניח, לפחות יוצרים התחייבות כלפיך שבצמוד אליך לא ישכירו לעוד עשר מסעדות, ולכן כל המודל העסקי שלך ישתנה, ואם כן מסעדות, אז לא תאילנדיות, לצורך העניין.

גלעד ארדן: פה הניסיון הראשוני שלנו לצאת למכרז הוא בלי שום התחייבות.

גלעד ארדן: כלומר, אנחנו אומרים, תציעו הצעות על בסיס מחיר, נניח שמחר נקבע לזה גם דרישות על חלק מהערוצים, אבל אני לא מתחייב.

גלעד ארדן: יכול להיות שתציע ותזכה בספורט, כי אתה חושב שאתה יודע לקנות זכויות ספורט, ומסתבר שיחד אתך יעלו עוד שלושה ערוצי ספורט בעת ובעונה אחת.

גלעד ארדן: יכול להיות שבגלל חוסר המחויבות הזאת כלפי אלה שאמורים להתמודד במכרז הזה, לא יגישו הצעות, כי יגידו: אם אני לא יודע שאותם אלקטרה או סמסונג או לפחות כמה מתחרים הולכים להיות לי על אותו נושא בדיוק, אני מעדיף לא להיכנס להרפתקה הזאת.

גלעד ארדן: אם נשתכנע שבגלל זה לא ניגשו, בסיבוב השני אנחנו רוצים לאפשר מיקוד על מה הנושאים שעליהם אנחנו מוציאים מכרז, ובלבד שזה מתוך הנושאים שהוועדה תאשר לנו.

<אתי בנדלר: אדוני, ניקח את הדוגמה שכולם רוצים ערוץ ספורט.

<אתי בנדלר: ניקח את התרחיש הכי אופטימי, שיש מספר מציעים שזכו במכרז, ואחר-כך הסתבר שכולם רוצים את ערוץ הספורט, ואז זה הופך להיות חסר כדאיות כלכלית.

<אתי בנדלר: קודם כול, את ה-BID הוא כבר הגיש.

<אתי בנדלר: אני לא יודעת מה דין ה-BID במקרה כזה, אם הוא יכול לסגת בו מהצעה במכרז כשמסתבר לו שיש מספר מציעים שנבחרו וכולם רוצים לשדר אותו נושא.

<אתי בנדלר: נניח שיש לזה איזו תשובה, שיחזירו לו את ה-BID במקרה כזה, אני לא יודעת.

<דנה נויפלד: לא אמרנו את זה.

<אתי בנדלר: צריכים לתת את הדעת לעניין הזה, אם כך.

גלעד ארדן: את שואלת מה קורה אם התמהיל משתנה אחר-כך בגלל האפשרות לשנות נושא, ואז נוצרת חוסר כדאיות?

<אתי בנדלר: לא, אפילו מלכתחילה.

<אתי בנדלר: זכו במכרז לצורך העניין שלושה מציעים, עכשיו מסתבר שכולם רוצים את ערוץ הספורט, וזה הופך את זה לחסר כדאיות, והוא כבר נתן את ה-BID שלו.

<אתי בנדלר: זה דבר אחד.

<אתי בנדלר: נניח שמהחשש הזה אף אחד לא הגיש את ההצעות, ואז אתם רוצים שיהיה ערוץ ספורט לצורך העניין, ושר האוצר ושר התקשורת השתכנעו שזו הסיבה שלא הוגשו הצעות למכרז, ואתה קובע: אני רוצה ערוץ ספורט.

<אתי בנדלר: העם רוצה ספורט, אני נותן ספורט.

<אתי בנדלר: איך אתה מונע שעכשיו שלושה מציעים ייגשו לערוץ הספורט?

גלעד ארדן: בסיבוב השני כבר נגיד איך אנחנו מחלקים את הנושאים.

<אתי בנדלר: האם כתוב שרק אחד יוכל לזכות?

<אתי בנדלר: איפה זה כתוב?

<הרן לבאות: אפשר להוציא רק מכרז לערוץ אחד.

<דנה נויפלד: החשש לא היה שיעמדו בתור בקסטל עשרות אנשים שרוצים להפיק ערוצי חדשות.

<דנה נויפלד: זה לא היה החשש, אתי.

<דנה נויפלד: החשש הוא שלא יבוא אף אחד.

<דנה נויפלד: זה חשש במידה מסוימת תיאורטי, כי אף פעם לא היה מצב כזה שחשבנו שיעמדו עשרות אנשים שכולם רוצים רק לעשות הפקות של ערוצים נושאיים.

<דנה נויפלד: המטרה פה היא לעודד, ולכן הסעיף הזה נוצר, על מנת ליצור ודאות במקרה שבו אף אחד לא ניגש.

<דנה נויפלד: התרחיש שעליו מדברת היועצת המשפטית הוא תרחיש שאני לא חושבת שמישהו חשב שהוא ריאלי.

איציק שמולי: כן, שי.

<שי באב"ד: בהמשך לדבריה של אתי, גם אם יעלו שלושה או ארבעה ערוצי ספורט, לא בהכרח זה לא כדאי, ואני אסביר למה.

<שי באב"ד: שוב, אם אנחנו מדברים על זה שהמכרזים האלה יהיו בסדר גודל של שנה מהיום, במקרה הטוב, יש מצב מאוד טוב שבו יבואו שלוש חברות, כגון "סלקום 2", וייקחו שלושה ערוצי ספורט, ובמסגרת ערוצי הספורט האלה גם ישווקו את אותה טלוויזיה אינטרנטית, ולכן זה יהיה מאוד כלכלי, מאוד כדאי וגם ייתן את אותו מגוון.

<שי באב"ד: לכן לבוא ולהגביל ולהגיד: אנחנו רוצים היום רק ערוץ ספורט אחד, זה לא להסתכל לאן הפלטפורמה הזאת הולכת.

<שי באב"ד: יכול להיות שיהיו אפילו ארבעה או חמישה, וזה עדיין יהיה כדאי.

<שי באב"ד: אני לא חושב שזה יגיע לארבעה או חמישה, אבל גם אם יהיו שניים או שלושה ערוצי ספורט, שזה בהחלט תרחיש שיכול להיות, זה יכול להיות מאוד כדאי כלכלית, וזה גם טוב לאזרחים, כי הם יקבלו אותו מגוון שהם רוצים, כי הם יקבלו פלטפורמה עם ערוץ ספורט על עידן פלוס ועשרות ערוצים אחרים בתשתית אינטרנטית, וזה בסדר.

<מיכל רפאלי כדורי: ללא פיקוח וללא רגולציה.

<שי באב"ד: זה משהו אחר.

<שי באב"ד: השר אמר – אני מתייחס לזה – בכל מקרה זה יקרה.

<שי באב"ד: נבין רק שהנושא של טלוויזיה אינטרנטית שהעלית עכשיו היועצת המשפטית של יס, היא צודקת, אבל זה יקרה בכל מקרה.

<שי באב"ד: כשאנחנו מסתכלים היום מה יהיה ב-DTT, אנחנו לא יכולים להגיד שמשום שאין עדיין פיקוח על רגולציה באינטרנט, בואו נעצור את זה.

<שי באב"ד: להיפך, נגיד: בסדר יהיו שלושה ערוצי ספורט, תהיה תשתית של טלוויזיה אינטרנטית, וזה בסדר גמור ויש לזה כדאיות כלכלית.

איציק שמולי: זה לא מתייחס כל כך למה שיהיה.

גלעד ארדן: אני רוצה לנסות לענות, חבר הכנסת שמולי.

גלעד ארדן: התרחיש שאנחנו חוששים ממנו – אני רוצה לראות שאני מבין את שאלתך – שבגלל שלא ברור על מה ילכו האחרים ואיזה נושא הם ייצרו, אנשים לא ייגשו בנושא מסוים, כי הם יחששו שלא יהיה לו אחר-כך כדאיות כלכלית?

גלעד ארדן: אמרנו שבמצב כזה, אם שני השרים השתכנעו שזאת היתה הסיבה, הם יוכלו להורות שבנושא מסוים שעליו לא היו מתמודדים, יצא מכרז באותו נושא.

גלעד ארדן: תובטח אותה בלעדיות באותו נושא.

גלעד ארדן: זה התרחיש.

<דנה נויפלד: נכון.

<אתי בנדלר: הדברים לא נאמרו.

<אתי בנדלר: הם נאמרו כאן באופן חלקי, כי תראה, אדוני השר, מה כתוב:

<אתי בנדלר: רשאי שר התקשורת לצורך העניין – אם זה מה שאתה רוצה – להורות למועצה לשידורי כבלים ולוויין לפרסם מכרז נוסף שלפיו יהיה רשאי רק הזוכה במכרז לשדר בערוץ נושאי.

<דנה נויפלד: נכון.

<דנה נויפלד: בלעדיות, זו המשמעות.

גלעד ארדן: היא הקריאה מה שצריך להיות כתוב, אבל זה לא מה שכתוב.

גלעד ארדן: צריך להבהיר את זה.

<דנה נויפלד: אין בעיה.

<דנה נויפלד: אם יש לך הצעה להבהרת הסעיף, אין בעיה.

<אתי בנדלר: רק הוא יהיה רשאי.

גלעד ארדן: כתוב: "יהיה רשאי הזוכה במכרז לשדר בערוץ נושאי רק נושאים מאלה המפורטים".

<אתי בנדלר: לא.

<דנה נויפלד: יש המשך, "אשר עליהם יורה השר".

גלעד ארדן: התרחיש שדיברנו עליו שיהיו בעיות בכמה נושאים ולא רק בנושא אחד.

גלעד ארדן: מה שצריך לחדד פה שבנושאים מסוימים יהיה זוכה אחד.

<אתי בנדלר: האם אדוני השר, הכוונה היא גם לבלעדיות בערוץ חדשות?

<דנה נויפלד: אם אין מתמודדים.

<עופר מרגלית: רק אם אין מתמודדים.

<עופר מרגלית: כל הסעיף הזה מדבר אם אין מתמודדים.

<אתי בנדלר: נכון.

<אתי בנדלר: אני רק רוצה להזכיר לנושא החדשות, לפחות לגבי ערוץ ייעודי - - -

<דפנה גלוק: לא אמורה להתקיים הסיטואציה הזאת, כי הם יודעים מראש שהם חדשות.

<דפנה גלוק: בניגוד למקרים אחרים בחדשות הם יודעים מראש מי רץ על חדשות.

<אתי בנדלר: איפה זה כתוב?

<דנה נויפלד: זה כתוב בסעיף (ב1)(1).

<אתי בנדלר: הבנתי, כי הם צריכים להודיע - - -

<הרן לבאות: אי-אפשר להחליף.

<אתי בנדלר: זו תשובה.

<אתי בנדלר: לדעתי בהקשר הזה יש בעיה בהקשר הזה שאין כאן תשובה, גם אם מדובר בנושא חדשות, קל וחומר אם מדובר בנושאים אחרים שלא צריכים לומר מראש, שכאשר גוף ניגש למכרז, אחד מהפרמטרים החשובים ביותר כדי לדעת אם זה יהיה כדאי או לא כשהוא עושה תוכנית עסקית, היתכנות כלכלית להצעה שלו, זה כמה גופים ישדרו בסופו של דבר מאותו סוג.

<אתי בנדלר: זה מאוד רלוונטי לדעת אם יש ערוץ ילדים נושאי אחד - - -

גלעד ארדן: כן ולא.

גלעד ארדן: כן, חשבתי כמוך, ובגלל זה הוכנס הסעיף השני שמאפשר בסיבוב השני, אם לא ניגש אף אחד בנושא מסוים, בגלל הסיבה הזאת, לייחד רק זוכה יחיד באותו נושא, ואז הם יודעים שאם בסיבוב הראשון אף אחד לא ניגש על ילדים, בפעם השנייה, אחרי שהשתכנענו שזה בגלל - - -

<אתי בנדלר: אדוני, הם לא ניגשים על ילדים.

גלעד ארדן: תני לי רגע.

גלעד ארדן: עוד פעם, החוט שלי.

גלעד ארדן: בסיבוב השני הוא יודע שאם הוא זכה, הוא היחיד שעולה על עידן פלוס בנושא של ילדים.

גלעד ארדן: אבל אי-אפשר לנתק את זה מעוד מאפיינים שיכולים להיות למתחרים שסותרים את מה שאני ואת חושבים, וזה מה ששי אמר.

גלעד ארדן: תיקחי את סלקום, את אורנג' ואת - -

<שי באב"ד: פלאפון.

גלעד ארדן: פלאפון כנראה לא תתחרה ביס.

<דנה נויפלד: גולן.

גלעד ארדן: - - גולן טלקום, כשכל אחד רוצה את ערוץ הילדים שלו, לחבר את זה עם עוד שידורים שהוא יפיץ על האינטרנט ועם עוד ספק אינטרנט.

גלעד ארדן: הוא רוצה למכור קבוצת שירותי תקשורת, כמו הטריפל של הוט, שיש בהם גם שירות של אספקת אינטרנט וגם חבילת טלוויזיה, ובמקום שהטריפל שלו יעלה כך וכך, לא רוצה להעליב, זה יעלה כך וכך פחות 30% לצורך העניין.

גלעד ארדן: לכן זה שאחד מהם יזכה בילדים, אני לא רוצה למנוע מהמתחרה השני שיהיה לו בחבילה שהוא מציע לציבור גם ערוץ ילדים שלו.

גלעד ארדן: יש הילדים של גולן ויש הילדים של סלקום, כמו שלהם יש "בייבי" ויש "לולי" לצורך העניין.

<אתי בנדלר: זה רק אומר דבר אחד, שמי שלא רוצה לעשות מיזם משולב, אינטרנטי וערוץ נושאי בפלטפורמה הזאת, לא יוכל להרשות לעצמו להפיק ערוץ נושאי.

גלעד ארדן: ערוץ נושאי יכול להיות על בסיס פרסומות, מה שבכבלים ובלוויין לא יכול להיות.

<אתי בנדלר: חוץ מערוץ ילדים.

איציק שמולי: בבקשה.

<לילך טל: אני רוצה להבין.

<לילך טל: השר, הרגע אמרת, שגולן יוכלו לעשות ערוץ ילדים שלהם.

<לילך טל: זאת אומרת, הפלטפורמה הציבורית הופכת להיות עכשיו פלטפורמה שמשרתת את שלוש החברות, כל אחד ישים ערוץ ילדים שלו - - -

גלעד ארדן: הפלטפורמה לא משרתת את שלוש החברות, היא משרתת את הציבור, אנחנו משתמשים בה כדי להביא להוזלת מחירי הצפייה בטלוויזיה רב-ערוצית ולהרחיב את מגוון האפשרויות שעומדות בפני הצרכן, בהתאם להעדפות והטעמים שלו.

<לילך טל: אז הצרכן שבשבילו הוקם מערך חינמי - - -

גלעד ארדן: יש אלה שירצו עשרות ערוצים, מאות ערוצים, גם על בסיס שידורים לינאריים וכל היתרונות שיש לכם, והוא ימשיך להיות מנוי שלכם, ויש אלה שיסתפקו בהתחלה במועט, באמצעות ערוץ או שניים לינאריים בפלטפורמה של עידן פלוס ועוד שידורי אינטרנט - - -

<לילך טל: ועוד חבילת תוכן שלמה שייתנו להם המתחרים, וזה בסדר, זו התחרות שמתוכננת, רק שהיא צריכה להיות מפוקחת, ושמחתי לשמוע שהולכים לעשות ועדה ציבורית בנושא כי זה בהחלט נושא חשוב.

<לילך טל: אבל אני רוצה לחזור ולומר, וגם אמר את זה שי, ואני מאוד מסכימה, וזה מה שאנחנו טוענים כל הזמן, שבסוף, כשזה הופך פלטפורמה רב-ערוצית, ולא בכדי ועדת הכלכלה החליטה אז על עלייה מדורגת של הערוצים, בדיקה שלהם, שלושה ערוצים לכל היותר - - -

איציק שמולי: זה לא נוגע ספציפית לסעיף הזה.

<לילך טל: זה נוגע לזה שבסוף חייבים לראות שהתחרות הזאת הולכת ונבנית ולא הורסת את השוק.

<לילך טל: ולכן הסעיף הקודם – נכון, אתה צודק, אני חוזרת סעיף אחורה – שם נאמר שביטול של העלייה המדורגת וועדת הכלכלה שנועדה לבחון ומקסימום שלושה.

<לילך טל: אני חושבת שצריך לעשות את זה קצת יותר הדרגתי, לבחון אולי להעלות שני נושאים אם אתם רוצים קצת לזרז את הקצב, אבל לדאוג שהתהליך הזה יהיה תהליך יותר מפוקח, יותר זהיר ויותר מתחשב בשינויים המאוד גדולים שצפויים בשוק, ותיארו אותם פה כולם.

<ירמיהו קדושי: מה עם אלה שלא מקבלים ביטוי בתקשורת?

<ירמיהו קדושי: האם הם יחכו עד שתעשו את זה מדורג?

<לילך טל: יחליטו שלא רוצים אחד, אז ימשיכו שניים.

<לילך טל: לא ראיתי אתכם עולים, תעלו.

<ירמיהו קדושי: תחרות הוגנת זה לתת לציבור להחליט מה הוא רוצה לראות ולא לכפות עליו מה לראות, מה שאתם עושים היום.

איציק שמולי: סליחה.

איציק שמולי: אנחנו מתקדמים.

<מיכל רפאלי כדורי: לא ניתנה פה תשובה לשאלה שנשאלה קודם על-ידי ארגון היוצרים, אבל אני כן רוצה לשאול אותה.

<מיכל רפאלי כדורי: בחוק הזה קיימת אפשרות להפרטה.

<מיכל רפאלי כדורי: מה קורה במצב שבו הופרט המערך, הוא נמצא בידיים של חברה פרטית, לצורך העניין נקרא לה "פרטנר", "אורנג'" וסלולר כלשהי, ואותה חברה היא הבעלים, המפעילה של המערך והיא גם רוצה להתמודד במכרזים?

<מיכל רפאלי כדורי: האם יש אמירה?

<מיכל רפאלי כדורי: האם המחוקק התייחס לזה?

איציק שמולי: שאלה טובה.

איציק שמולי: דנה, האם יש תשובה?

<דנה נויפלד: אין מניעה.

<דנה נויפלד: אם יש גורם שרוכש את המערך, אין מניעה שהוא גם יפעיל ערוץ.

<דנה נויפלד: אם זאת השאלה, אז אין מניעה.

איציק שמולי: במזה זה שונה מההגבלה שהיום שמים על הוט - - -

<דנה נויפלד: אין הגבלה.

<רון אילון: זה לא נכון.

<רון אילון: יש הגבלה.

<דנה נויפלד: אתה מדבר על הכמות או על עצם ההפעלה?

<רון אילון: אני מדבר על כמות.

<מיכל רפאלי כדורי: לא על הכמות, על עצם היכולת להתמודד במכרז בפלטפורמה שלו.

גלעד ארדן: הם אומרים שני דברים שונים.

גלעד ארדן: אומרת הגברת כדורי: הגבלה על התמודדות.

גלעד ארדן: אומר המנכ"ל, מה שנקרא "טענת לחילופין" בבית המשפט, אם תקבלו את זה שהם יכולים להתמודד, לפחות תגבילו אותם בכמות הערוצים שיכולים להיות שלהם על המערך.

<מיכל פליישר: שניהם צודקים.

גלעד ארדן: באופן "מפתיע" הוט מצטרפים לטענה.

<רון אילון: אם זה כך, למה אנחנו לא יכולים להתמודד על הפעלה?

<דנה נויפלד: בשתי פלטפורמות?

<רון אילון: הם בשבע פלטפורמות.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, נשאלה פה שאלה על-ידי הוט ויס, וחבר הכנסת שמולי ביקש שאני אשיב עליה, לגבי הנקודה של מערך ההפצה – ואני מזכיר, זאת פעולה מקצועית, טכנולוגית, לא תוכנית.

גלעד ארדן: מדובר על הפעלת מערך הפצת השידורים הדיגיטליים על בסיס משדרים, כשהיום הרשות השנייה ממונה עליו, אבל הוא מתבצע על בסיס תשתית הפצת השידורים של בזק בעיקר, אולי בהמשך זה יהיה גם של סלקום.

גלעד ארדן: כרגע העיקר הוא על הבסיס של בזק – הם אומרים: אם זה יצא להפעלה של חברה פרטית, למה שלא תמנעו או תגבילו את אותה חברה פרטית מלהיות הבעלים של חלק מהערוצים שהמערך הזה מפיץ?

גלעד ארדן: לצורך הדוגמה, אם סלקום ופרטנר יזכו בהפעלה של זה – יש להם הרי יתרון יחסי, יש להם אנטנות במספר רב של מיקומים בארץ – שהם לא יוכלו להיות הבעלים של חלק מהערוצים שם, לא יוכלו לגשת למכרזים, ואם כן, להגביל את מספרם.

גלעד ארדן: אני באופן עקרוני חוזר ואומר שמכיוון שאין היום מגבלה כזאת על הוט ויס, והם גם הבעלים של התשתית שהיא תשתית עם יתרונות הרבה יותר גדולים מאשר התשתית של עידן פלוס, אנחנו לא מוצאים שום סיבה, בטח לא בשנים הבאות, להטיל מגבלות יתר על המתחרים החדשים אולי בתחום של טלוויזיה רב-ערוצית, שאינן מוטלות על המתחרים הקיימים.

גלעד ארדן: אם הוט ויס מוכנים לקבל כבר בחוק הזה, עכשיו, את המגבלות האלה על עצמם, אנחנו מוכנים לשקול את העניין הזה.

אבישי ברוורמן: הבנתי טוב מאוד, אדוני השר.

אבישי ברוורמן: זאת אומרת, נצטרך לעקוב אחר הדברים.

אבישי ברוורמן: אם הדברים יעבדו טוב, נהדר, אם לא, הרגולטור יצטרך להגיד את שלו.

אבישי ברוורמן: עורכת-הדין נויפלד, רצית להוסיף כאן מילה אחרונה?

<דנה נויפלד: בחוק יש אפשרות להגביל מי שמחזיק במערך, וזה דיון שכבר ערכנו בפעם הקודמת.

<דנה נויפלד: יש היגיון להגביל גורמים מסוימים ולא אחרים, גם מבחינת המערך וגם מבחינת הערוץ.

חנא סוייד: איפה זה?

<דנה נויפלד: זה עוד לא הוצבע.

<דנה נויפלד: דובר על זה בדיון הקודם בסעיף 2.

<דנה נויפלד: הוא אומר שיש סמכות לקבוע הגבלות על העסקה והחזקה במערך, כדי למנוע ניגודי עניינים.

אבישי ברוורמן: רבותי, אני רוצה להתקדם.

אבישי ברוורמן: בסעיף (ב)(2), "מצאו השר - - - ", אני מוריד את שר האוצר.

<אתי בנדלר: כאן כן.

<אתי בנדלר: "מצאו השר ושר האוצר", זה כדי לבדוק את חוסר הכדאיות הכלכלית.

אבישי ברוורמן: "רשאים" - - -

<אתי בנדלר: "רשאי השר, שר התקשורת"

אבישי ברוורמן: "באישור ועדת הכלכלה, להורות למועצה".

<אתי בנדלר: אתה רוצה כאן באישור ועדת הכלכלה?

אבישי ברוורמן: כן, היא גם תהיה גורם.

<דנה נויפלד: בפרסום מכרז ספציפי?

אבישי ברוורמן: זה לא מכרז.

אבישי ברוורמן: זה מכרז?

<דנה נויפלד: זה מכרז ספציפי.

<אתי בנדלר: להורות לפרסם מכרז לגבי - - -

אבישי ברוורמן: לגבי ההוראות הכלליות, לא המכרז.

<אתי בנדלר: בנושא הזה אולי באמת ראוי לוותר.

אבישי ברוורמן: הפה שכתב הוא הפה שהתיר.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: אנחנו ממשיכים הלאה.

אבישי ברוורמן: סעיף קטן (ג).

<דנה נויפלד: חסר שם בנוסח בסוף תיקון.

<דנה נויפלד: "יורו השרים" צריך להיות "יורה השר".

<אתי בנדלר: ברור.

<אתי בנדלר: "רשאי שר התקשורת להורות - - - אשר עליהם יורה השר", שר התקשורת.

מיכל רוזין: למה הורדתם את שר האוצר?

<אתי בנדלר: כדי שהוא לא יהיה מעורב באיזה תכנים, באיזה נושאים.

<לאה ורון: הוא יהיה מעורב רק בשאלה - - -

<דנה נויפלד: הכדאיות הכלכלית.

<אתי בנדלר: רק מבחינת הכדאיות הכלכלית.

איציק שמולי: דנה, האם את יכולה להבהיר עוד פעם את העניין הזה – לא הבנתי או לא הייתי מרוכז – של המעבר של התשתית לידיים פרטיות?

<דנה נויפלד: מה להבהיר?

איציק שמולי: למה אנחנו לא מונעים את עצם התשתית?

איציק שמולי: היום יש טיעון שיס והוט לא יכולות להפעיל ערוצים, וזה דבר אחד, אבל לפי מה שהבנתי - - -

<דנה נויפלד: הן כן יכולות.

<דנה נויפלד: הוט ויס גם מפעילות את הפלטפורמה, זו הפלטפורמה שלהן וגם יש להן ערוצים שלהן.

<רון אילון: יש לנו מגבלה.

<דנה נויפלד: יש מגבלה על כמות הערוצים, על מנת שלא יפעילו את כל הערוצים וליצור פלורליזם.

איציק שמולי: על זה בדיוק אני מדבר.

<דנה נויפלד: אין פה אפשרות שיהיו פה כל הערוצים, כי כבר חצי מהמערך זה ערוצים ציבוריים.

<דנה נויפלד: אין פה מצב שכל 18 הערוצים יהיו בידי המפעיל.

<דנה נויפלד: לעניין הגבלות אחרות, השר אמר שנביא הצעה בישיבה הבאה לעניין מספר הערוצים.

איציק שמולי: במצב שבו הפלטפורמה שייכת לידיים פרטיות ויש בזה גם ערוצים ציבוריים.

איציק שמולי: האם זה מצב תקין?

איציק שמולי: מבחינת

איציק שמולי: כם הוא בסדר?

<דנה נויפלד: כן.

<דנה נויפלד: הבעלות במערך ההפצה זה אנטנות.

איציק שמולי: כן, אבל אתם אומרים שהמדינה השקיעה בזה הרבה כסף.

גלעד ארדן: גם בזק והוט מפיצות את ערוץ 1 ו-2 - - -

<דנה נויפלד: גם היום על הכבלים והלוויין יש חובה להפיץ את הערוצים שמשדרים שידורים לפי כל דין.

<דנה נויפלד: הם מפיצים גם את ערוץ 2, את ערוץ 10, את רשות השידור.

<קריאה: ערוץ 9.

<דנה נויפלד: 9 ו-24 כמובן.

<דנה נויפלד: הערוצים הייעודיים, מפיצים אותם.

<דנה נויפלד: אין עם זה בעיה.

<דנה נויפלד: אפשר להמשיך לקרוא, אדוני?

אבישי ברוורמן: אנחנו ממשיכים.

אבישי ברוורמן: הלאה.

אבישי ברוורמן: סעיף קטן (ד).

<דנה נויפלד: סעיף קטן (ג).

<דנה נויפלד: מחקנו את פסקה (2).

איציק שמולי: תסבירו מה שקראתם.

<דנה נויפלד: נסביר.

<דנה נויפלד: יש סעיף בעלויות צולבות בערוצים שהיה קיים בחוק עוד לפני התיקון.

<דנה נויפלד: כרגע אנחנו מוסיפים.

<דנה נויפלד: כיוון שהפלטפורמה יכולה לצאת לידיים פרטיות אנחנו מגבילים את האפשרות של הוט ויס לשדר ערוצים נושאיים על גבי מערך ה-DTT, כיוון שזו פלטפורמה שמספקת מוצר תחליפי.

<דנה נויפלד: לכן זה אך הגיוני שהוט ויס שהיום המתחרות העיקריות לא יוכלו לספק ערוצים נושאיים על גבי המערך.

<ירמיהו קדושי: אני מציע שגם מי שמחזיק ערוצי ברודקאסט לא יוכל לתפוס - - -

<חגית ברוק: ההגבלה כבר קיימת היום.

<ירמיהו קדושי: ההגבלה לא קיימת בכבלים ובלוויין.

<חגית ברוק: ההגבלה קיימת בחוק.

<ירמיהו קדושי: עובדה שיש להם לשניהם, גם בכבלים ולוויין, ערוצים, וגם במקומות ייעודיים, וזה לא הוגן.

<ירמיהו קדושי: זה גורם לחוסר תחרות.

אבישי ברוורמן: אני רואה מאחורה יד של אנונה.

אבישי ברוורמן: תתנו לאנונה לשבת.

אבישי ברוורמן: אני רואה שהגדולים, אלה שהם ינוקא רק בתחום מסוים, דחפו את התינוקות האמיתיים החוצה.

אבישי ברוורמן: ..

<ניב אומזגין: מה בדבר הגנה בפני גופים שכיום כבר יש להם מגוון רק של ערוצים בפלטפורמות הקיימות שירצו להיכנס ולזכות במכרז לערוצים הנושאיים ולהפנות חזרה לפלטפורמה?

<ניב אומזגין: האם השאלה שלי מובנת?

<קריאה: לא.

גלעד ארדן: כן.

גלעד ארדן: RGV.

אבישי ברוורמן: אתה מבין, אנחנו לא מבינים.

גלעד ארדן: רציתי לראות שאני מבין אותו.

<ניב אומזגין: הבנת למה אני מתכוון.

אבישי ברוורמן: תסביר לעם.

<דנה נויפלד: האם אני יכולה לעזור לו?

<ניב אומזגין: יש היום מספר מועט של חברות הפקה וחברות שמייצגות ערוצים זרים פה בארץ, וכרגע הן ספקי התוכן העיקריים של הפלטפורמות.

<ניב אומזגין: אותן חברות שבקשרים עסקיים חזקים מאוד-מאוד עם הפלטפורמות מוגנות על ידיהן.

<ניב אומזגין: הן ילכו, יקימו ערוץ חדש נושאי, יעלו אותו במערך ה-DTT ויתחילו לשווק את חבילות הפרמיום של החברות, של הוט ויס.

<ניב אומזגין: זה חשש שצריך להתייחס אליו.

אבישי ברוורמן: דנה, פרשי.

<דנה נויפלד: אני אפרש את ניב.

<דנה נויפלד: ניב מודאג מזה שגורמים משדרים שכבר קיימים בשוק אחר-כך יעלו גם על - - -

<ניב אומזגין: אחד מהערוצים.

מיכל רוזין: לא שהם עצמם, הם ינצלו את הקשרים העסקיים שלהם על מנת לשווק את עצמם.

<דנה נויפלד: נכון.

<דנה נויפלד: דווקא בהיבט הזה זה סוג של יתרון, כי אנחנו רוצים שיעלו ערוצים על גבי ה-DTT.

<דנה נויפלד: החשש שלנו, שוב, שלא יהיו, לא חשש מיתר ערוצים.

<דנה נויפלד: לכן הדוגמה שניב מציג כבעיה היא דווקא סוג של יתרון.

<דנה נויפלד: אנחנו מדברים על פלטפורמה שיכולה להגיע גם בתפוצה רחבה ואנחנו רוצים שיבואו ערוצים, גם אם הם פועלים כבר בשוק.

<דנה נויפלד: נטיל מגבלה רק במקום שזה יוצר ניגוד עניינים בעייתי, כמו לדוגמה שהוט ויס יתחרו על מקומות ב-DTT.

<דנה נויפלד: אם אלה גורמים אחרים שפועלים בשוק, אדרבה ואדרבה, שיבואו.

אבישי ברוורמן: תודה.

<ניב אומזגין: אני חושב שיש פה סכנה אמיתית בכך שאותם גורמים ישווקו את חבילות הפרמיום של חברות הכבלים.

<דודו קובסניאנו: ברשותך, אדוני, אני רוצה לחדד את הנקודה.

אבישי ברוורמן: יועץ משפטי - - -

<דודו קובסניאנו: של המועצה לשידורי כבלים ולוויין.

<דודו קובסניאנו: על גבי הפלטפורמות, קרי, הוט ויס, מועברים ערוצים שהם ערוצי בית של הוט ויס, אם לפשט, וגם ערוצים עצמאיים.

<דודו קובסניאנו: לצורך הדוגמה, יש קבוצה שנקראת למשל, "RG", והיא משווקת את ערוץ הילדים, ערוצי ספורט, יש קבוצה שקוראים לה "ענני תקשורת", היא משווקת את ערוצי האוכל, ערוצי הטיולים, יש קבוצה בשם "צ'רלטון" שמשווקת את ספורט 1 וספורט 2.

<דודו קובסניאנו: מה רע, אם לצורך העניין סלקום או פרטנר או כל גוף אחר, ירצו לקנות מהם ערוץ, ואז נשווק אותו לא רק להוט וליס אלא שגם סלקום תוכל את הערוץ הזה למכור?

<דודו קובסניאנו: זה רק ייטיב עם התחרות וזה גם ערוצים שזמינים וקיימים.

<דודו קובסניאנו: אין רע בזה.

אבישי ברוורמן: מי גברתי?

<אילאיל לבנת: אני עורכת-דין, היועצת המשפטית של רשת.

<אילאיל לבנת: אני אשמח מאוד להבהרה בקשר למחיקת סעיף קטן (ג), שמשמעה שאין צורך בבדיקת היתכנות כלכלית בעניין שוק הפרסומות בהעלאת ערוץ נושאי נוסף, וזאת בין היתר בניגוד לסעיפי הזיכיון שלנו, שדורשים בדיקת היתכנות כלכלית למעשה אחת לשנתיים בתקופת הזיכיון שלנו.

אבישי ברוורמן: שאלה טובה.

<דנה נויפלד: צודקת.

אבישי ברוורמן: יתוקן?

<דנה נויפלד: לא.

<דנה נויפלד: יש מחיקה.

<דנה נויפלד: צודקת אילאיל שזה נמחק.

אבישי ברוורמן: דנה, תסבירי.

<דנה נויפלד: הסעיף היה במתכונת ובנוסח אחר, כפי שהוא התקבל, הוא חייב בדיקה רבת שלבים, רבת שלייקעסים, על מנת להכניס ערוץ נושאי.

<דנה נויפלד: אנחנו מנסים לפשט את היכולת להכניס ערוץ נושאי, ולכן מחקנו את הסעיף עם השלייקעסים והכנסנו את האפשרות כבר אחרי שהחוק יתקבל, שיוכלו ערוצים נושאיים לעלות על ה-DTT.

אבישי ברוורמן: מי שלא מבין מה זה שלייקעס, זה כתפיות בעברית.

<אתי בנדלר: אולי כדאי לקרוא את נוסח הסעיף שאתם מבטלים במסגרת ההסדר.

מיכל רוזין: איפה הוא במקור?

<דנה נויפלד: כיום סעיף 13(ג).

גלעד ארדן: דרך אגב, אני מבקש באותה נשימה שגברתי רוצה לקרוא את הערוץ שמוחקים, אם אפשר גם להקריא את רשימת ושווי ההטבות שניתנו כאן לערוצים 2 ו-10 בעשר השנים האחרונות, כולל לקראת הבחירות האחרונות.

<אתי בנדלר: לזה נצטרך עוד כמה ישיבות.

גלעד ארדן: חייבים להציג בפני חברי הכנסת תמונה מלאה.

גלעד ארדן: כשבאים לשים פרוז'קטור על איזה שלייקעס או הגנות שהיו על ערוצים 2 ו-10, צריך גם להציג בפני חברי הכנסת איזה הטבות ניתנו לערוצים 2 ו-10 מאז שהשלייקעס האלה ניתנו, ובסוף יש צרכן שגם משלם את המחיר של הדברים האלה.

אבישי ברוורמן: אמרת משהו שהיה לפני הבחירות.

אבישי ברוורמן: מה אמרת?

גלעד ארדן: אני אומר את האמת.

אבישי ברוורמן: רק לא סיימת את המשפט.

גלעד ארדן: לקראת הבחירות האחרונות ניתנו הקלות משמעותיות גם לערוץ 10, אולי אפילו עוד יותר לערוץ 2, וזה היה גם על חשבון היצירה הישראלית.

<אורי רוזנווקס: יש בג"ץ על זה.

<אורי רוזנווקס: הגשנו בג"ץ בנושא.

אבישי ברוורמן: אני יודע, אורי.

אבישי ברוורמן: ישבתי אצלך והגשת בג"ץ.

<נועה גבע: אני עורכת-דין מיס.

<נועה גבע: לגבי סעיף קטן (ד), המכרז, ההגבלות על מי שיכול לגשת למכרז ערוץ נושאי, נאמר כאן קודם שיינתן מענה לחשש שגורם אחד ייקח כמות רצינית ביותר של ערוצים ואפשר יהיה למנוע ולסייג ולומר גם אם הוא בעל הפלטפורמה.

<דנה נויפלד: השר אמר שנביא הצעה.

אבישי ברוורמן: דנה, את נכנסת באמצע הדיבור.

<נועה גבע: צריך להפחית את החשש שגורם שהוא בעל הפלטפורמה ייקח כמות, וזה לא נכלל בסעיף הנוכחי.

גלעד ארדן: איזה חשש?

<נועה גבע: הגורם שהוא בעל הפלטפורמה ייגש וייקח ערוצים נושאיים בכמות מוגזמת.

<נועה גבע: אחרי כמה שנים אם תרצו להגביל את זה, תהיה לכם הסמכות לפחות.

<נועה גבע: כרגע זה לא קיים.

אבישי ברוורמן: דנה, מה התשובה?

<דנה נויפלד: השר אמר שבישיבה הבאה הוא יביא הצעה אחרת לתיקון הסעיף הזה.

גלעד ארדן: מדובר על הצעה שתאפשר למועצה את הסמכות להגביל את כמות הערוצים.

אבישי ברוורמן: כבר אמרנו את זה לפני.

<נועה גבע: זה סעיף שמדבר על מי לא יכול לגשת למכרז והוא מאוד-מאוד מוגבל.

גלעד ארדן: נביא את הסעיף.

אבישי ברוורמן: אדוני.

<יוחאי רוטנברג: אני יושב-ראש האגודה הישראלית לתקשורת קהילתית.

<יוחאי רוטנברג: בהקשר לערוץ הנושאי אני רוצה להציע הצעה חיובית.

אבישי ברוורמן: מה ההצעה?

<יוחאי רוטנברג: אנחנו משדרים בערוץ 98, כבלים ולוויין, והוט ויס הם האבות הרוחניים לעניין הזה.

<יוחאי רוטנברג: האם יש אפשרות שהם ישדרו את החומרים שלנו, ימכרו את זה לבעל עניין בערוץ הנושאי, ויהיה פה נושא כלכלי רווחי?

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: היה פה ביום חמישי - - -

<יוחאי רוטנברג: היה פה הסגן שלי.

גלעד ארדן: גם אנחנו.

אבישי ברוורמן: האם יש התייחסות להערה הזאת?

<דנה נויפלד: לא הבנתי את ההערה.

גלעד ארדן: מה ההצעה?

אבישי ברוורמן: רבותי, אתם לא מקשיבים.

<יוחאי רוטנברג: בשבוע שעבר אמרו לכם: תתנו את זה בחינם.

<יוחאי רוטנברג: אני מבין שאין חינם.

<יוחאי רוטנברג: אני מציע להיות חיובי בהיבט הכלכלי.

<יוחאי רוטנברג: יושבים פה שני ערוצים, שתי פלטפורמות, שהם ימכרו את החומרים שלנו שהם דוקומנטריים, קרובים מאוד לנושאים של סוגה עילית וכיוצא בזה, וכולם ירוויחו מהנושא הזה למען מדינת ישראל.

גלעד ארדן: מה השאלה?

אבישי ברוורמן: איך לספח את שידורי הרשות הקהילתיים?

אבישי ברוורמן: האם יש לכם רעיון?

<דודו קובסניאנו: גם היום הוט ויס וכל גורם שהוא, מפיקי ערוצים עצמאיים, רשאים למכור כל סרט, סדרה, תוכנית, למי שייתן להם את המחיר הכי גבוה או לתת את זה בחינם או לעשות מה שהם רוצים.

<ירמיהו קדושי: הבעיה היא יש הבדל בין רכש לבין הפקה מקורית, בגלל זה צריך לשים פה דגש וגם רכש של דברים מהארץ הוא יהיה הפקות מקור לכל דבר.

<ירמיהו קדושי: כשאתה בא עם סרט מוכן שלא שודר או הפקה מוכנה, אתה מגיע לרכש, מציעים לך 100 דולר לשלוש שנים.

<ירמיהו קדושי: זה מה שקורה.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: רבותי, אנחנו מתקדמים הלאה.

אבישי ברוורמן: תודה על ההערות.

אבישי ברוורמן: עורכת-הדין ברוק, את ממשיכה?

אבישי ברוורמן: רבותי, אנחנו מתקרבים לסוף, אבל לפני שאנחנו מתקרבים אני רוצה להגיד לכם משהו שמטריד את מנוחתי.

אבישי ברוורמן: אני רואה פה את חיים גולדברג, חיים גולדברג קורא לעצמו "חיים הר-זהב", אבל אני מניח שאחד מאבות אבותיו, קראו לו "גולדברג", נכון?

<חיים הר-זהב: אבי מולידי, לא אבות אבותי.

אבישי ברוורמן: אתה לא מהדור של בן-גוריון, אז למה הפכת את הגולדברג להר-זהב?

אבישי ברוורמן: תסביר לי.

<חיים הר-זהב: הוא הפך, אדוני.

אבישי ברוורמן: כנראה בגלל ההשפעה של בן-גוריון.

אבישי ברוורמן: בכל מקרה הוא יושב-ראש ועד עובדי החדשות המקומיים, ולי, אני חושב גם לרבים אחרים, מאוד-מאוד מפריע שהחדשות המקומיות – הייתי מופיע קבוע בחדשות המקומיות בבאר-שבע, אתה זוכר את זה – הולכים לסגור אותם, 100 עובדים ויותר יפוטרו.

אבישי ברוורמן: אני מבקש, אדוני השר, אתה עם חולצה אדומה, ואני במקרה אוהד הפועל, אבל זה לא חשוב בכלל.

אבישי ברוורמן: אני מבקש, אדוני השר, זה נושא מרכזי.

אבישי ברוורמן: אנחנו חייבים לפתור אותו, ואני מבקש שתתייחס לזה ותחשוב על זה.

אבישי ברוורמן: אתה רוצה להוסיף משהו, מר הר-זהב?

<חיים הר-זהב: תודה רבה, אדוני, על זה שהעלית את הנושא הזה.

<חיים הר-זהב: אני רק אגיד במשפט שב-31 בחודש, עוד פחות משבועיים וחצי, כולנו נהיה מפוטרים, כי תם החוק.

<חיים הר-זהב: מה לעשות שהתכנסנו למין ואדי צר, שהדרך היחידה לחלץ אותנו היא ככל הנראה תהיה דרך הוועדה.

<חיים הר-זהב: אם עושים חקיקה כל-כך מעמיקה, אולי אפשר אחת ולתמיד לפתור את העניין של החדשות המקומיות, והוועדה הזאת והגברת בנדלר מכירים את זה לפני ולפנים, פעם בחצי שנה בערך עוסקת הוועדה באישור בעוד חצי שנה.

אבישי ברוורמן: מה יקרה עם החדשות המקומיות?

<חיים הר-זהב: זו השאלה המרכזית.

אבישי ברוורמן: מה שאתה אומר – אני מביא את זה לתשומת לב השר, ואני יודע שהוא מתבונן בכל הדברים האלה – ב-31 ביולי – כמה היום?

<חיים הר-זהב: היום אנחנו ב-14 ביולי.

אבישי ברוורמן: זה 17 ימים.

אבישי ברוורמן: בתוך 17 ימים 100 אנשים מפוטרים, אין חדשות מקומיות.

אבישי ברוורמן: אנחנו צריכים לפתור את זה.

אבישי ברוורמן: אני מבקש, אדוני השר, התייחסות.

אבישי ברוורמן: תודה רבה לך.

חנא סוייד: מי המעסיק?

<חיים הר-זהב: היום אנחנו עובדים אצל חברת הפקה שזכתה במכרז לפני שנתיים וחצי עם מועצת הכבלים והלוויין.

<דנה נויפלד: היא לא זכתה במכרז.

<דודו קובסניאנו: היא לא זכתה במכרז.

<חיים הר-זהב: זה מיטב ידיעתי, אבל אין ספק שצריך מכרז חדש.

<חיים הר-זהב: אם מגיע חוק חדש, צריך לבוא אתו יד ביד – אף אחד לא מערער על זה – גם מכרז חדש.

<חיים הר-זהב: מדובר במשאב ציבורי בסופו של דבר.

<חיים הר-זהב: על זה אין איש מערער.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: אני רוצה להמשיך בקריאה.

אבישי ברוורמן: חיים, תודה שדיברת.

אבישי ברוורמן: התייחסות של השר.

אבישי ברוורמן: בבקשה, אדוני השר.

גלעד ארדן: קודם כול, משרד התקשורת ואני בראשו מייחסים חשיבות גבוהה לשידורים של חדשות מקומיות, כדי שגם קול אחר של בעיות שהן יותר פריפריאליות, יותר מקומיות, יבוא לידי ביטוי.

גלעד ארדן: גם קיבלנו בעניין הזה פניות רבות של חברי כנסת ושל גורמים מגורמים שונים.

גלעד ארדן: אני חושב ששני עקרונות, צריך להסכים עליהם פה בוועדה.

גלעד ארדן: אני מקווה שנסכים עליהם.

גלעד ארדן: עיקרון ראשון הוא, שהציבור לא צריך לממן את החדשות הללו באמצעות תקציב מדינה.

גלעד ארדן: מה שהיה בעבר היה עיקרון שהוטל על הכבלים, מאת הקמתם, שהם יממנו את ההפקה של השידורים המקומיים, החדשות המקומיות, זאת אומרת, הכנסת ראתה בעיני רוחה כבר בעבר גם את החשיבות של הנושא, אבל הטילה אותו כחלק מהחובות על אלה שמשדרים טלוויזיה ערוצית.

גלעד ארדן: פעם שנייה, לא רק שזה לא נכון שזה יהיה ממומן על-ידי הציבור, זה גם לא נכון שהממשלה היא זו שתקצה כל שנה תקציב.

גלעד ארדן: תמיד אנחנו מדברים כאן על העצמאות, ודאי בעניין חדשות, גם אם הן מקומיות.

גלעד ארדן: הרי אף אחד לא היה רוצה שאם יש ראש עיר באיזה מקום שהוא שייך למפלגה כזאת או אחרת, באמצעות התקציב שהממשלה נותנת ישירות במימון מלא, תהיה לה השפעה על אופן הסיקור של החדשות המקומיות.

גלעד ארדן: העיקרון השני זה מה שציין כאן חיים.

גלעד ארדן: אם מדובר כאן על עיקרון כזה שמוטלת חובה, בהחלט זה צריך להיות במכרז, ובמכרז אמיתי, שבו יש הזדמנות לכל גורם וגורם במדינה.

גלעד ארדן: חיים הוא בחור נחמד ומוכשר, אבל אני לא יכול להכתיב מי יהיה העובד או הכתב, ואני גם לא רוצה להכתיב, שיעמוד מול המצלמה וכמיטב שיפוטו העיתונאי יגיד מה קורה באותו אזור.

גלעד ארדן: לכן, אם מדובר, אדוני היושב-ראש, על אותם שני עקרונות, שלא אוצר המדינה הוא זה שנושא בכך ואנחנו מדברים באמת מהשנה הבאה.

גלעד ארדן: יש לנו בעיה דחופה מסוף החודש הזה, ויש לנו פתרון קבוע משנה הבאה.

גלעד ארדן: אם על כך אדוני מדבר, אנחנו עוסקים בכך רבות, אני מקדיש לכך זמן רב יחד עם אנשי המשרד והאוצר בשבועות האחרונים.

גלעד ארדן: אנחנו ננסה לבוא מחר לוועדה ולהציע איזה פתרון שמציע הסדר כולל לנושא החדשותי.

גלעד ארדן: אם הוועדה תקבל אותו, אני מקווה שיהיה בכך פתרון.

אבישי ברוורמן: אדוני השר, אני מאוד שמח לשמוע את דבריך.

גלעד ארדן: יכול להיות שנעביר את זה כבר הערב לגורמי הוועדה, כדי שאפשר יהיה להעלות את זה לאתר, שאפשר יהיה לקרוא ולהתכונן.

אבישי ברוורמן: אני מאוד מודה לכם, אדוני השר, מכיוון שהנושא הזה הוא נושא אקוטי.

אבישי ברוורמן: הזמן כבר עובר.

<מיכל רפאלי כדורי: אנחנו מבקשים - - -

אבישי ברוורמן: סליחה, רגע.

אבישי ברוורמן: דבר שני, אני רואה בכלל תופעה, זה לא רק 100 העובדים.

אבישי ברוורמן: אני רואה פתאום עכשיו בכל מקום בנושא התקשורת, אני רואה הרבה מאוד אנשים בענף כל-כך חשוב פתאום נזרקים לכלבים.

מיכל רוזין: גם בהוט, בואו לא נשכח.

אבישי ברוורמן: יפה.

אבישי ברוורמן: שמעתי.

אבישי ברוורמן: אני לא פותח את הנושא הזה לדיון כרגע.

אבישי ברוורמן: אני אשוחח עם השר.

אבישי ברוורמן: אנחנו נעדכן.

אבישי ברוורמן: שמעתי את השר, אני מאוד שמח לשמוע את רוח דבריו לפתור את הבעיה הזאת.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: אנחנו ממשיכים הלאה.

<אתי בנדלר: אני מציעה לכולם לעקוב אחר אתר הוועדה בערב.

<אתי בנדלר: ברגע שתהיה אפשרות להעלות לאתר את נוסח התיקונים שיובאו לוועדה בנושא הזה, זה יפורסם בהצעה.

<מיכל רפאלי כדורי: בנושא החדשות המקומיות את מתכוונת?

אבישי ברוורמן: כן, לגבי החדשות המקומיות.

חנא סוייד: גם וגם.

<אתי בנדלר: ככל שיהיו תיקונים שנקבל מהמשרד, זה יפורסם.

אבישי ברוורמן: זה ברור.

אבישי ברוורמן: אני מבקש להמשיך הלאה.

אבישי ברוורמן: עורכת-הדין נויפלד, עורכת-הדין ברוק, מי ממשיך?

אבישי ברוורמן: יש לי עוד 20 דקות עד הנושא הבא.

<טלי גורן: סליחה, האם אפשר לקרוא שוב את סעיף קטן (ג).

<חגית ברוק: שהתבטל?

<טלי גורן: כן.

<טלי גורן: יושב-ראש הוועדה ביקש לקרוא אותו שוב.

<טלי גורן: נבקש להתייחס אליו.

<לאה ורון: יושב-ראש הוועדה לא ביקש.

<לאה ורון: תתקדמו.

<לאה ורון: חבל על הזמן.

אבישי ברוורמן: הלאה.

<אתי בנדלר: זה נושא עקרוני.

<אתי בנדלר: דנה, את יכולה להתייחס לנושא?

<דנה נויפלד: הסעיף הזה למעשה פותח את האפשרות לממן את השידורים לא רק מדמי הפרסומת, כמו שקבוע היום, אלא גם מדמי מנוי.

<דנה נויפלד: יש חריג לאפשרות לשלב פרסומת לערוצי הילדים.

אבישי ברוורמן: עורכת-הדין בנדלר.

<אתי בנדלר: אני רוצה פשוט להפנות את תשומת הלב שמוצע כאן חידוש שלא היה עד עכשיו.

<אתי בנדלר: עד עכשיו דובר על ערוצים חינמיים.

<אתי בנדלר: ערוצים חינמיים זה אומר שהציבור קולט את השידורים האלה ללא תשלום, לצורך כך הוא נקרא לרכוש ממירים תואמים, ומי שרכש את הממירים האלה יוכל לקלוט את הערוצים המשודרים בפלטפורמה של עידן פלוס.

חנא סוייד: חינם אין כסף.

<אתי בנדלר: עכשיו מה שמוצע כאן – אין לי עמדה, אני רק רוצה את תשומת הלב שלכם לעניין הזה – שניתן יהיה לכלול גם ערוצים תמורת תשלום – Pay-Per-View – בפלטפורמה הזאת.

<אתי בנדלר: מה שאומר, ותקנו אותי אם אני טועה, לדעתי הממירים שנרכשו עד עכשיו אינם מתאימים לקליטת Pay-Per-View.

<דנה נויפלד: זה מה ששי אמר בפעם שעברה.

<שי באב"ד: אמרתי בפעם שעברה, בדיון הקודם.

<אתי בנדלר: נכון, אבל עכשיו אנחנו מדברים על זה.

<דנה נויפלד: זה דמי מנוי עבור ערוץ.

<אתי בנדלר: נכון, עבור ערוץ, לא עבור תוכנית מסוימת.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, הפלטפורמה הזאת הופכת להיות גם פלטפורמה למנויים.

<אתי בנדלר: יהיו לא רק שידורים פתוחים, שניתן יהיה לקלוט אותם בחינם, אלא שיטה חדשה של מינויים.

חנא סוייד: זה מאוד עקרוני.

<אתי בנדלר: לכן אני מפנה את הזרקור לעניין הזה.

<אתי בנדלר: זה הכול.

חנא סוייד: זה שינוי קונספציה.

<לילך טל: דנה, אפשר לשאול איך זה יעבוד בדיוק?

<לילך טל: אם צרכן על ה-DTT חינם חייב בדמי מנוי, האם לצורך העניין זה ערוץ סלקום ילדים או גולן ילדים ואחר-כך בתוך החבילות של סלקום שימכרו, הם יוכלו לתת חינם, אבל יהיה בידול ללקוחות שיהיו על ה-DTT?

<לילך טל: הם יידרשו לשלם?

<דנה נויפלד: יש בידול בין מי שמשלם לעומת מי שאינו משלם.

<לילך טל: יכולה להיות זליגה אליהם בזה שהם יציעו את הערוץ הנושאי שעל ה-DTT, אבל אצלם הוא יהיה בתוך החבילות בחינם.

<לילך טל: זאת אומרת, יכולה להתקיים אפשרות כזאת.

<דודו קובסניאנו: גם אצלכם יש ערוצים שחלק משלמים וחלק זה במסגרת חבילה כללית.

<לילך טל: זה לא ערוץ חינמי לצרכן.

<דנה נויפלד: זה לא ערוץ חינמי יותר.

אבישי ברוורמן: רק ביקשתי תשובה מיעל מבורך או מדנה או מהרן או מעופר.

אבישי ברוורמן: מי עונה?

<יעל מבורך: אני אנסה לענות.

<יעל מבורך: הנקודה שאנחנו מדברים עליה עכשיו היא אכן נקודה מאוד משמעותית, אתה פתחנו.

<יעל מבורך: התיקון הזה שאנחנו מבקשים להביא הוא, בין היתר, מתוך רצון להביא תחרות בשוק דואופוליסטי, ולכן ההצעה שהערוצים עליו יוכלו לגבות דמי מנוי, בדיוק כמו שהולכות שתי הפלטפורמות האחרות.

<יעל מבורך: הנושא הזה היה בבסיס תיקון החוק.

<יעל מבורך: ברמה הטכנית – התייחסו פה לממירים – אני אענה על זה בשנייה.

<יעל מבורך: גם כך הממירים החדשים, המרבבים החדשים הם בשיטת HD, ובשיטת HD צריך להחליף את הממירים גם כך.

<יעל מבורך: לכן עכשיו כשיחליפו את הממירים ל-HD יוכלו גם לעשות בהם – אני עונה לשאלתך – גם ערוצים נקודתיים.

<יעל מבורך: לכן תהיה רק החלפה אחת של ממיר.

אבישי ברוורמן: תודה.

גלעד ארדן: רק יובהר לפרוטוקול שהערוצים שהיום משודרים בחינם על גבי פלטפורמת העידן פלוס הם יישארו בחינם.

גלעד ארדן: אי-אפשר יהיה להתחיל לגבות - - -

<אתי בנדלר: כי הם לא ערוצים נושאיים.

אבישי ברוורמן: רבותי.

אבישי ברוורמן: מה יש לנו עוד?

אבישי ברוורמן: שאלה קצרה.

<שרון מלכיאל: האם הערוצים שיהיו בתשלום למי שיזכה, לצורך הדוגמה סלקום או פרטנר, האם יוכלו למכור ללקוחות אחרים, כמו אנונה?

<שרון מלכיאל: הם שמים את ההצפנה שלהם, האם זה פתוח - - -

אבישי ברוורמן: הרן, יכולים למכור לאנונה?

<הרן לבאות: מי שיהיה לו ערוץ נושאי?

אבישי ברוורמן: כן.

<הרן לבאות: יש היום בעיה של בעל רישיון למכור לבעל רישיון אחר?

אבישי ברוורמן: עופר, אין בעיה?

אבישי ברוורמן: אין בעיה.

אבישי ברוורמן: דנה, אין בעיה?

<דנה נויפלד: אני לא מצליחה להבין את הסיטואציה.

אבישי ברוורמן: מה אתה רוצה לקנות?

<שרון מלכיאל: לצורך הדוגמה העלו ערוץ ילדים חדש.

<שרון מלכיאל: סלקום או אורנג' ישדרו אותו דרך ה-DTT בתשלום.

גלעד ארדן: מה?

<שרון מלכיאל: לצורך הדוגמה יעלה ערוץ ילדים חדש בתשלום והוא מוצפן.

<שרון מלכיאל: הוא מוצע למכירה בתשלום כחלק מחבילה.

<שרון מלכיאל: האם אני כאנונה, כשחקן חדש יכול לקנות את הערוץ הזה מהם עם ההצפנה שלהם ולמכור במחיר סמלי?

גלעד ארדן: זה עניין עסקי.

<אתי בנדלר: זה תלוי בהם אם יסכימו למכור לכם.

אבישי ברוורמן: ירצו – ימכרו, לא ירצו – לא ימכרו.

אבישי ברוורמן: הרן, אין מגבלה?

אבישי ברוורמן: דנה, אין מגבלה?

<דנה נויפלד: אני לא יודעת.

אבישי ברוורמן: רבותי, אני מצטער, ממילא לא נצביע עכשיו.

אבישי ברוורמן: תנסו לפתור את הבעיה.

<דנה נויפלד: אנחנו נבדוק את זה .

גלעד ארדן: אני לא מבין את השאלה.

גלעד ארדן: תיקנו מהם ואיפה תשדרו?

<שרון מלכיאל: אני רוצה להסביר דקה לגבי אנונה.

אבישי ברוורמן: אני לא רוצה יותר.

<שרון מלכיאל: זה חשוב.

אבישי ברוורמן: תקשיב לי.

אבישי ברוורמן: יש לך כל הזמן.

אבישי ברוורמן: גם דנה וגם עופר, כולם - -

<דנה נויפלד: אנחנו נבדוק את זה.

אבישי ברוורמן: - - כולם יישבו אתך עכשיו אחרי הישיבה, כי לי יש עוד ישיבה עכשיו.

אבישי ברוורמן: ממילא אני לא מצביע עכשיו.

אבישי ברוורמן: תשכנעו אותם, תגידו מה שאתם רוצים.

<קריאה: איזה רישיון יש להם?

<שרון מלכיאל: לא צריך רישיון.

<לאה ורון: זו שאלה טובה, לכן הוא ביקש לבדוק את זה.

אבישי ברוורמן: זו שאלה טובה, אני לא רוצה תשובות על זה עכשיו.

אבישי ברוורמן: דנה, סעיף אחרון.

<דנה נויפלד: אפשר להמשיך לקרוא?

אבישי ברוורמן: כן, בבקשה.

<אתי בנדלר: צריך להסביר את זה, זה ארוך.

אבישי ברוורמן: נבוא עם כל התיקונים.

אבישי ברוורמן: מתי אנחנו ממשיכים, מחר, הגברת ורון?

<לאה ורון: בשעה 09:00.

אבישי ברוורמן: מחר ב-09:00 אנחנו כאן.

גלעד ארדן: ב-11:00 צריך לסיים.

אבישי ברוורמן: אני מציע שאולי נפתח מחר ב-08:00 אם לא קשה לכם.

<דנה נויפלד: לא.

<דנה נויפלד: לא. לא.

<דנה נויפלד: קשה.

אבישי ברוורמן: "שמונה וחצי" זה סרט נפלא של פליני.

<דנה נויפלד: 09:00.

אבישי ברוורמן: 09:00.

אבישי ברוורמן: אני מודה לכם על הקשבה.

אבישי ברוורמן: יום טוב.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.