ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 19, פרוטוקול מספר 61, 2013-07-22 11:00

עמרם מצנע: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

עמרם מצנע: רצינו השנה להקדים, ולעשות את הדיון על היערכות מערכת החינוך לקראת שנת הלימודים, מוקדם יותר, כדי שעדיין אפשר להשפיע, לתקן, ולא רק לקבל דיווח ערב תחילת שנת הלימודים.

עמרם מצנע: בעצה אחת עם שר החינוך נעשה את זה בשני משכים – הבוקר עם המנכ"לית וסמוך יותר לפתיחת שנת הלימודים נעשה את זה עם שר החינוך.

עמרם מצנע: מטבע הדברים, שר חדש במשרדו, יש לא מעט סוגיות שבתאריך הזה עדיין לא פתורות.

עמרם מצנע: לכן אנחנו ניתן הזדמנות לשר החינוך להופיע כאן יותר קרוב לפתיחת שנת הלימודים.

עמרם מצנע: זה ייעשה בזמן פגרת הכנסת – כמובן, נודיע מתי.

עמרם מצנע: בכך נמצה את התחום הזה.

עמרם מצנע: אנחנו מקיימים גם עדיין בעשרת הימים הקרובים דיון או שניים בנושאים יותר קונקרטיים כמו הסעות ונושא בטיחות בדרכים ליד בתי ספר.

עמרם מצנע: בכינוס הבא בהמשך מושב הכנסת ניכנס לתחומים רבים נוספים.

<דלית שטאובר: בוקר טוב, אדוני יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת מצנע.

<דלית שטאובר: תודה על ההזמנה.

<דלית שטאובר: אנחנו תמיד שמחים להיות כאן, על ההזדמנות להציג את הדברים.

<דלית שטאובר: אני רוצה לחדד את הדברים, ברשותך.

<דלית שטאובר: קודם כל, שר החינוך, הרב שי פירון, בעינינו הוא כבר לא חדש.

<דלית שטאובר: ארבעה חודשים שהוא עובד מסביב לשעון – זה הרבה מאוד תפוקות של עבודה.

<דלית שטאובר: אני חושבת שכולנו מרגישים.

<דלית שטאובר: עם זאת, אני רוצה לחדד מה יהיה ההבדל בין הישיבה הזו לבין הישיבה הקרובה יותר לפתיחת השנה, שתהיה בראשותו.

<דלית שטאובר: מערכת החינוך, יש לה סדרים ושגרות.

<דלית שטאובר: היא פועלת לפי תאריך שיש לפתוח שנה וצריך לתת מענה לכלל ילדי ישראל.

<דלית שטאובר: אנחנו נשמח להציג בפניכם היום את היערכותנו בשגרה לפתיחת שנת הלימודים, כולל גם מספר אמירות מדיניות, שברור כבר שיהיו חלק מהשנה הבאה.

<דלית שטאובר: המפגש הקרוב יותר לשנת הלימודים יתאפיין בכך, שכפי שהשר כבר היה פה מספר פעמים, והציג רעיונות שאמר שהם בהתגבשות, שהם תפישות עולם, הוא בתרגום מרעיונות של מדיניות לתוכנית עבודה.

<דלית שטאובר: את המקום הזה הוא מחדד בתקופה הזאת, כדי להביא אותו יותר מובנה בפגישה של תחילת שנת הלימודים.

<דלית שטאובר: אעצור מתי שתחליט, כי הכנו הרבה מאוד חומר.

<דלית שטאובר: קודם כל, הנתונים על מערכת החינוך של מדינת ישראל.

<דלית שטאובר: תמיד אני כל כך מתרגשת כשאני מראה את הרף הזה.

<דלית שטאובר: השקף הזה צריך לרגש את כולנו, כי למרות שמדינת ישראל משווה עצמה תמיד בכל המדינות למדינות ה-OECD, זה אחד המדדים שאנחנו לא דומים בו – לדעתי, לטובה - וזה שיעור הילודה אצלנו.

<דלית שטאובר: מספר הילדים אצלנו הולך וגדל.

<דלית שטאובר: אנחנו מדינה עם שיעור ילודה גדול.

<דלית שטאובר: יש לנו היום כבר כמיליון ו-590 אלף ילדים – שזה לא כולל את גני הילדים ובבתי הספר.

<דלית שטאובר: אנחנו רואים את זה לפי מגזרים.

<דלית שטאובר: כ-424 אלף ילדים במגזר שאינו יהודי, ומיליון ו-166 אלף במגזר היהודי.

<דלית שטאובר: אם אנחנו מסתכלים לפי מגזר, בחינוך העברי והערבי, אנו רואים כאן שקודם כל, יש בחינוך העברי עצמו, מספר התלמידים בחינוך היסודי בלבד לפי מגזר – כ-681 אלף בחינוך העברי, ו-251 אלף בחינוך הערבי.

<דלית שטאובר: בחינוך העברי, כשמסתכלים לפי זרמים, יש בחינוך הממלכתי 356 אלף תלמידים, 200 אלף תלמידים בחינוך החרדי, ו-125 אלף תלמידים בחינוך הממלכתי-דתי.

<דלית שטאובר: יש עלייה מספרית בכל המגזרים.

<דלית שטאובר: אני רוצה לחדד ולומר, שבהקשר תפישת העולם, ודאי שמעתם בימים האחרונים שאנחנו ממקדים את עבודתנו במגזר החרדי.

<דלית שטאובר: יוקם בתקופה הקרובה מחוז חרדי, שייתן מענה לכלל האפיונים של האוכלוסייה הזו, כולל למספר בתי ספר, שבשנה הבאה יהיו שייכים לחינוך החרדי ציבורי.

<דלית שטאובר: המורים שלהם יהיו עובדי מדינה ויקבלו משכורת מהמדינה.

<דלית שטאובר: זה חלק מהיישום של המדיניות שאנחנו מדברים עליה.

<דלית שטאובר: נתונים על בתי הספר: כאמור מספר התלמידים הוא מיליון ו-567 אלף.

<דלית שטאובר: ש לנו קרוב ל-400 אלף ילדים בגני הילדים, למעלה מ-4,400 מוסדות, 62 אלף כיתות, ומעל 155 אלף עובדי הוראה.

<דלית שטאובר: זו, כמובן, היערכות מאוד מורכבת.

<דלית שטאובר: כל מקום כזה, אני תמיד שואלת, עוד לפני היותי מנכ"לית, כשיכולתי ללמד בקורסי ניהול, שאלתי את הסטודנטים לניהול: לדעתכם, אם מתוך 4,410 מוסדות ייפתחו 4,400, זו תהיה הצלחה או כישלון של משרד החינוך?

<דלית שטאובר: מה דעתך?

עמרם מצנע: הצלחה.

<דלית שטאובר: בעיתון ובחדשות יהיו רק עשרת המוסדות שההורים עומדים על הפתח, ומבקשים להחליף את המורים מכיתה ג'.

<דלית שטאובר: לכן השאיפה שלנו והעבודה שלנו, שיורדת עד המחוזות ועד הרשויות – לעבוד בשיתוף פעולה מאוד הדוק.

<דלית שטאובר: חלק מהשותפים הנהדרים שלנו יושבים פה סביב השולחן - אני רואה את מיכל, את אבי, את זיו, את נציגי ארגון ההורים, את חברינו מהארגונים, את יוסי וסרמן.

<דלית שטאובר: אנו עובדים בצורה מאוד דקדקנית, שיום פתיחת השנה יהיה היום החגיגי ביותר שיש.

<דלית שטאובר: זה יום חשוב מאוד, פתיחת מערכת החינוך, והשאיפה שלנו - שייפתח באפס תקלות.

<דלית שטאובר: אחת המטרות המשמעותיות שלנו בשנתיים האחרונות, שהיא מטרה חברתית וערכית, בצורה מאוד משמעותית, גם בעקבות המחאה שהיתה בקיץ לפני מספר שנים, שנטל התשלומים היה כבד מאוד לא רק על העשירונים התחתונים אלא גם על שכבות הביניים – אנחנו הרמנו בצורה מאוד משמעותית את המטרה להקל את נטל התשלומים.

<דלית שטאובר: אנו ממשיכים ומרחיבים את זה גם בעידן של פחות משאבים במערכת.

<דלית שטאובר: אנחנו מסדירים את נושא תשלומי ההורים.

<דלית שטאובר: נושא התשלומים בחמ"ד הוסדר, ויפורסם תוך כעשרה ימים.

<דלית שטאובר: שני החוזרים הנוספים, שעוסקים בגביית תשלומי הורים במוסדות המוכר שאינו רשמי, שנוגעים גם בהיבט של מגמות לימוד וגם בהיבט של ייחודיים, נמצאים כרגע באתר המשרד באופן שקוף להערות הציבור.

<דלית שטאובר: יש התעניינות מאוד ערה, וכבר פעמיים התבקשנו להאריך את זמן התגובות.

<דלית שטאובר: הארכנו לראשונה בשבועיים, אתמול נתבקשנו להאריך עד 30 בחודש, ואכן הארכנו, כי אנחנו רואים בשנה הבאה שנת מעבר, וחשוב לנו לשמוע את כל ההערות, כדי שהחוזרים הללו ייתנו מענה מיטבי לכל מי שהדבר הזה נוגע בו.

<דלית שטאובר: יש אינטרסים סותרים בעניין הזה.

<דלית שטאובר: יש אינטרסים של הורים, שרוצים לשלם פחות, וקשה להם מאוד, יש אינטרסים של מעסיקים, שצריכים לעשות התאמה של צוותים בעקבות המשאבים האלה.

<דלית שטאובר: את הכול נצטרך לתכלל לתמונה המיטבית.

עמרם מצנע: גם החמ"ד הוא ליישום רק בשנת- - -

<דלית שטאובר: לא, החמ"ד הוא ליישום מיידי כבר בשנה הזאת.

<דלית שטאובר: באנו בדין ודברים עם כל מנהלי העמותות, כולם יודעים, והאכיפה תיכנס לפועל מייד עם הפרסום.

<דלית שטאובר: היא נכונה כבר לשנת הלימודים הבאה.

<דלית שטאובר: הנושא השני, שהוא מאד חשוב, הוא נושא מפעל השאלת ספרי לימוד.

<דלית שטאובר: השנה ייכנסו עוד כ-500 בתי ספר חדשים.

<דלית שטאובר: הקול קורא שיצא לרשויות, נענה.

<דלית שטאובר: יש לנו בתי ספר רבים נוספים שפנו.

<דלית שטאובר: אנחנו כרגע בשלב של היערכות מול בתי הספר האלה.

<דלית שטאובר: בשנה שעברה, כשיצאנו לתוכנית הזו, יצאנו בתוכנית מסוימת, שלמדנו את חסרונותיה ואת קשייה במהלך השנה.

<דלית שטאובר: עשינו תיקון, שהוא בהלימה גם לפישוט חסמים, לפישוט תהליכים וגם לראייה נכונה יותר של התנהלות השוק הכלכלי – מה שיקל על התוכנית.

<דלית שטאובר: אני שמחה שהרבה מאוד ילדים נוספים ומשפחות נוספות יזכו לספר בעלות של אגרה של בין 280 ל-320 שקלים לבית ספר.

עמרם מצנע: גם נוסיף תיקון בחוק, שבשנה שאחריה אפשר יהיה להכניס את כל בתי הספר.

<דלית שטאובר: סף ההצבעה היה חסם, למרות שלפי התיקון הקודם, רק 60 אחוז מההורים היו צריכים להצביע.

<דלית שטאובר: עדיין זה היווה חסם.

עמרם מצנע: נהפוך את זה.

עמרם מצנע: בשנה שאחרי זה גם האוצר מוכן לשים את כל הכסף, כך שאני מקווה מאוד שכל בתי הספר ייכנסו.

<דלית שטאובר: שר החינוך הכריז על תעדוף פנימי בנושא הקלת הנטל, קודם כל על-פי מספר ערכים ועקרונות.

<דלית שטאובר: הערך הראשון הוא הערך של אמון, והעיקרון הוא העיקרון של הגדלת האוטונומיה של מנהלים.

<דלית שטאובר: לכן במקום לומר לאיזה סעיף בחוזר התשלומים אנו מקצים סבסוד, השר אמר שהוא יתגבר את נושא המלגות ביד המנהלים ב-50 מיליון ₪ נוספים מהסעיף של הקלת נטל התשלומים, כך שכל מנהל יוכל לכל משפחה נזקקת ולכל תלמיד נצרך בבית הספר בכל המגזרים, בכל המקומות, על-פי מדד סוציו אקונומי, לתת מענה בכל ההיבטים של הקושי הכלכלי – אם זה ספרים, אם זה טיולים, אם זה פעילות כזו או אחרת.

<דלית שטאובר: המנהל מכיר את הילדים, קרוב לאוכלוסייה שלו, ואנו סומכים עליו שיעשה את זה בצורה הטובה ביותר.

<דלית שטאובר: הרחבת חינוך חינם לגילאי 4-3.

<דלית שטאובר: המהפכה הזאת עוברת בשקט.

<דלית שטאובר: בכל מדינה אחרת לא היו מפסיקים לצלצל בכל הפעמונים.

<דלית שטאובר: שנה שנייה של יישום.

<דלית שטאובר: למעלה מ-90 אחוז - אנחנו חושבים ש-92 אחוז – מילדי ישראל יקבלו חינוך חינם בגילאי 3 ב-27 באוגוסט השנה הזאת, עם בנייה של גנים, עם גננות מוסמכות, עם הצבעת אמון בלתי-רגילה של הציבור, של ההורים בישראל במערכת החינוך הציבורית, כולל כניסה של קבוצת גנים פרטיים שחברה לנושא של חינוך חינם.

מוחמד ברכה: מה עם עשרת האחוזים שאין להם מענה חינם השנה?

<דלית שטאובר: אני רוצה להזכיר שהחלטת הממשלה היתה ליישום בשלוש שנים.

<דלית שטאובר: אנחנו נמצאים בשנה השנייה בלבד.

<דלית שטאובר: הלוואי שכל החלטות הממשלה, הסטטוס שלהן בשני-שליש יישום, יגיעו ל-92 אחוזי ביצוע.

<דלית שטאובר: ועל מה נופל עשרת אחוזי הפער - גם על דברים אובייקטיבים כמו בעיית קרקעות, כמו קושי במבנים.

מוחמד ברכה: זה שם קוד, שהמחסור הוא במגזר הערבי.

<דלית שטאובר: לא רק, ואתה יודע שאנחנו מטפלים בעניין הזה, עשינו עבודה משותפת.

<דלית שטאובר: יושב פה אסף דטנר – כל הצוות של משרד החינוך נמצא כאן, וזמין לכל שאלה שתישאל.

<דלית שטאובר: אין מקום שמוכר בו צורך שלא קיבל הרשאה מאתנו.

<דלית שטאובר: החסם אינו חסם בעבודה בירוקרטית או לא מקצועית של משרד החינוך אלא חסם אובייקטיבי.

<דלית שטאובר: בתום השנה השלישית, אם יישארו חסמים אובייקטיביים, המדינה תצטרך לתקצב גם שכירות וגם מבנים זמניים – מה שאין לנו כרגע אופציה בשנה השנייה, כך שבסוף השנה השלישית יינתן מענה ל-100 אחוז מהילדים.

<דלית שטאובר: בהקשר הזה אני שמחה לומר שכמו שאתם רואים את המספרים, ויושבים פה אנשים שיודעים בדיוק במה זה כרוך – אנחנו אישרנו לבינוי קרוב ל-2,000 גנים.

<דלית שטאובר: 1.5 מיליארד ש"ח הושקעו בזה.

<דלית שטאובר: 900 כיתות גן ייפתחו השנה, חדשות.

<דלית שטאובר: 203 גנים מוכרים שאינם רשמיים חברו למהלך הזה.

<דלית שטאובר: יש עוד 1,432 בקשות לתהליכי בדיקה לחידוש רשיון.

<דלית שטאובר: 650 גננות חדשות משתלבות במערכת הרשמית, ולמעלה מ-132 אלף ילדים יזכו מכלל השנתון הזה בחינוך חינם בשנה הבאה.

<דלית שטאובר: יש פה גם תוספת תקציבית למדינה – הסבסוד הזה שווה מיליארד ו-200 מיליון.

<דלית שטאובר: זה חיסכון מאוד משמעותי; אנחנו אומרים – 8,000 שקל למשפחה שיש לה ילד, אם היה לה חינוך ממלכתי.

<דלית שטאובר: אם לא, אנחנו יודעים שיש גנים שגובים אלפים לחודש.

<דלית שטאובר: אני רואה פה שותפים טובים שלי ממשרד הבריאות.

<דלית שטאובר: הם מאוד עזרו לנו.

<דלית שטאובר: כל נושא הרישוי של משרד החינוך עבד בצורה הרבה יותר יעילה בזכות שותפה גם עם השלטון המקומי וגם עם משרד הבריאות.

<דלית שטאובר: אני רוצה להודות לנציגים שלהם ולשבח אותם על שיתוף הפעולה.

<דלית שטאובר: כולם זוכרים – זה נראה כמו לפני עידנים – איזה חשש היה מחוסר בגננות.

<דלית שטאובר: אמרו: לא יהיו גננות, ולמה אתם רצים?

<דלית שטאובר: ואנחנו פתחנו מסלולים, והם התמלאו, והוצאנו קריאה לגננות, וגננות מוסמכות צעירות חזרו למערכת.

<דלית שטאובר: כל המערכת מאוישת בגננות מוסמכות בהסבה שלנו, במסלול אקדמאיות להסבה לומדות 410 תלמידות, בהסבת אקדמאיים בתוכניות רגילות - 260 תלמידות.

<דלית שטאובר: יש גם כמה תלמידים, אבל הרוב קובע בהקשר הזה, לפי האקדמיה - לכן אנחנו משתמשים בלשון נקבה.

<דלית שטאובר: 62 גננות פרטיות לומדות להסמכה, וגם בזה אנו רואים דבר חשוב, בעלות של 60 מיליון ₪.

<דלית שטאובר: הנושא של הרפורמות.

<דלית שטאובר: אנחנו ממשיכים בהטמעת הרפורמות – גם בחטיבה העליונה – עוז לתמורה וגם אופק חדש.

<דלית שטאובר: אבקש ממיכל, שמובילה את היישום של הרפורמות, להציג את ההיבט הזה.

<מיכל כהן: אנחנו מדברים בחטיבה העליונה על רפורמה שיש לה ארבעה מרכיבים מרכזיים: שיפור משמעותי בשכר המורים – 42 אחוז, שינוי בשבוע העבודה - מעבר ל-40 שעות עגולות, כלומר המורים נמצאים מ-08:00 עד 16:00 בבית הספר.

<מיכל כהן: שעות ההוראה לא השתנו, אבל נוכחות המורים השתנתה, והם נמצאים במהלך כל שעות היום בבית הספר.

<מיכל כהן: שעות פרטניות לכל מורה – 6 שעות פרטניות לעבודה אישית עם ילדים.

<מיכל כהן: זה מלווה בבניית פינות עבודה למורים ולילדים ברחבי בית הספר.

<מיכל כהן: בשנה זו אנחנו ביישום שנה שלישית.

<מיכל כהן: כמחצית מבתי הספר בחטיבה העליונה נכנסו לרפורמת עוז לתמורה.

<מיכל כהן: בסוף החודש הזה נסיים את תהליך ההצטרפות כדי לאפשר לבתי הספר את ההתארגנות הכמעט סופית לשנת הלימודים הבאה.

<מיכל כהן: השנה אנחנו מטמיעים בשני מסלולים – מסלול מלא ומסלול חלקי.

<מיכל כהן: המסלול המלא, זה אומר 40 שעות מרגע שבית הספר נכנס.

<מיכל כהן: המסלול החלקי – בכל שנה זה תוספת שעות.

<מיכל כהן: התחלנו עם 8 שעות, עברנו ל-12 שעות, עכשיו 14 שעות, ובשנה הבאה יהיה 16 שעות, שזה התוספת על ה-24 שעות משרת המורה.

עמרם מצנע: היישום החלקי הוא בגלל תקציב או בגלל הצטרפות מורים?

<מיכל כהן: הצטרפות מדורגת.

<מיכל כהן: כל מורה בוחר להצטרף.

<מיכל כהן: ברפורמה הזו נתנו את האפשרות להצטרפות יחידים.

<מיכל כהן: רק כשאנחנו מגיעים לכ-70 אחוז מכלל בית הספר, אנחנו מכניסים את בית הספר.

<מיכל כהן: ה-70 אחוז שנכנסים בתוך בית הספר לא מחייב את ה-30 הנוספים – זה אחד.

<מיכל כהן: שנית, היישום החלקי הוא תולדה של הבנה שמ-24 שעות ל-40 שעות זה שינוי דרמטי.

<מיכל כהן: לכן נתנו את המסלול שמאפשר להם להיכנס- - -

עמרם מצנע: מה זה סוף התהליך?

עמרם מצנע: מתי ה-30 אחוז יחויבו?

<מיכל כהן: בתשע"ה.

<דלית שטאובר: הרפורמה הזאת מאפשרת הצטרפות בבחירה עד השלב האחרון.

<דלית שטאובר: בשלב האחרון כל מי שלא בחר, נכנס – גם ברמה פרטנית וגם ברמה בית ספרית.

מסעוד גנאים: ראשית, יש הרבה מה לדבר על עוז בתמורה, כי הביקורת בשטח רבה.

מסעוד גנאים: האם המשרד קשוב לביקורת הזאת?

מסעוד גנאים: שנית, אני יודע שהמשרד נותן גם למי שרוצה לסגת מהרפורמה.

מסעוד גנאים: אני יודע שיש בתי ספר או ועדי מורים בבתי ספר שנסוגו.

<מיכל כהן: אנחנו לא מאפשרים לאף אחד לסגת.

<מיכל כהן: היו מקרים פרטניים של מורים שבעקבות מצב משפחתי כזו או אחר, אפשרנו להם דחייה בשנה.

<מיכל כהן: לא אפשרנו שום נסיגה.

<מיכל כהן: יתרה מזו, כשהם מצטרפים, כתוב להם שההצטרפות היא של אדם פרטי עם חתימה שלו, ולכן אנחנו לא מאפשרים.

<מיכל כהן: הדבר היחיד שכן – אם לא הגענו ל-70 אחוז, בעצם לא הכנסנו את בית הספר, כך שהחתימה נצברת לשנה אחרי.

<מיכל כהן: לגבי הביקורת על היישום, יש להבין שזה שינוי דרמטי במוסדות החינוך.

<מיכל כהן: מורים שלימדו עד עתה בממוצע כ-18 שעות בבית הספר היום שוהים בבית הספר 40 שעות שעון.

<מיכל כהן: זה לא קל.

<מיכל כהן: זה אומר שאת כל העבודה הם צריכים לעשות בבית הספר, ואם לא הספיקו בתחילת התהליך לבנות את כל פינות העבודה- - - אלה מספרי המורים.

<מיכל כהן: יש כ-15 אלף מורים שנכנסו לעוז לתמורה.

<מיכל כהן: השיקוף - אל מול מספר התלמידים.

<מיכל כהן: פינות עבודה, בינוי.

מסעוד גנאים: זה מגיע לעיריות ולמועצות?

<מיכל כהן: כן.

מסעוד גנאים: אתם עוקבים אחרי זה?

<מיכל כהן: בהחלט, ולא רק זאת - מדי שבוע אנחנו מקבלים סטטוס ביצוע.

מסעוד גנאים: הרבה בתי ספר בחברה הערבית, שכל הביקורת על עוז לתמורה – שאת רוב העבודה הם עושים בבית, ואין פינות עבודה בבתי הספר.

<מיכל כהן: במקומות שיש לנו בעיה של קרקעות, או בית הספר מאוד צפוף - יש לנו מספר בתי ספר כאלה.

<מיכל כהן: חלקם הם אלה שמרגישים שמאוד קשה להם.

<מיכל כהן: אבל אם תסתכלו על הנתונים, מרבית בתי הספר נמצאים בשלבי בינוי.

<מיכל כהן: אנחנו נמצאים כבר עם 357 מתוך 450 שכבר סיימו את פינות העבודה.

<מיכל כהן: זו לא היתה התמונה בשנה הראשונה, כלומר לקח גם לרשויות זמן לתכנן את פינות העבודה.

<מיכל כהן: הפרוגרמות הוכנו, אושרו ויצאו לדרך.

<מיכל כהן: היום אנחנו נמצאים עם 681 מוסדות חינוך, וסך הכול עם 450 שנכנסו, כלומר כבר בשלבים האלה בתי ספר מכינים את פינות העבודה כדי שבשנה שהבאה, כשהם יצטרפו, זה כבר יהיה מוכן.

<מיכל כהן: אופק חדש – בסך הכול זו שנת ההטמעה האחרונה.

<מיכל כהן: ב-27 באוגוסט אנחנו מסיימים מהלך של שש שנים של הטמעת רפורמה.

<מיכל כהן: מה שנותר לשילוב בתשע"ד הם מוסדות חדשים של גני ילדים שנפתחו בעקבות 4-3, מתי"אות – חלק מהמתי"אות שלא נכנסו, מרכזים טיפוליים, גני יוח"א שנכנסים בשנה זו וחטיבות ביניים, שזו המסה הנוספת.

<מיכל כהן: עד כה הכנסנו כ-330.

<מיכל כהן: עכשיו אנחנו צריכים להכניס עוד כמות כזו ב-27 באוגוסט.

<מיכל כהן: בזה אנחנו מסיימים את הטמעת אופק חדש במערכת החינוך מגן עד ט'.

עמרם מצנע: חטיבות הביניים בשש-שנתי - נפתרו שם הבעיות?

<דלית שטאובר: אנחנו נמצאים כרגע בדיונים מאוד אינטנסיביים בניסיון – קודם כל, בית המשפט ביקש משני הארגונים לנסות להגיע לאמנה משותפת בחטיבת הביניים.

<דלית שטאובר: אנו אמורים לחזור ב-14 באוגוסט לבית המשפט.

<דלית שטאובר: במקביל, אנו עושים כל מה שביכולתנו כדי לייצר התאמות, ששתי הרפורמות ידברו אחת עם השנייה.

<דלית שטאובר: אנחנו מקווים שבעקבות רצון טוב של שני ראשי הארגונים נצליח להגיע להצלחות טובות יותר מהשנה הקודמת בעניין הזה.

<מיכל כהן: בנוסף, חלק מהדברים כן נפתרו.

<מיכל כהן: אנו מתקדמים.

<מיכל כהן: כל מה שהוא אינו הסכמי- - -

<דלית שטאובר: כל מה שלא שייך לשינוי ההסכם.

<דלית שטאובר: דיבר פה חבר הכנסת על ביקורת מהשטח.

<דלית שטאובר: חלק מהביקורת מהשטח נובעת, שכותבים רפורמה, ומטמיעים אותה.

<דלית שטאובר: יש קשיים שמסתברים בעבודה.

<דלית שטאובר: כל מה שמגיע אלינו, אנו מאוד קשובים.

<דלית שטאובר: אנו מנהלים ועדות שוטפות שמציפות את הקשיים מהשטח, ומייצרים פתרונות.

<מיכל כהן: ניהול עצמי – זו השנה השלישית להרחבתו.

<מיכל כהן: ניהול עצמי מדבר על כמה עקרונות עיקריים.

<מיכל כהן: זה קודם כל העברת מוקד קבלת ההחלטות לבית הספר על-ידי העברת המשאבים לבית הספר.

<מיכל כהן: אנחנו בתהליך עם השלטון המקומי, ופה זו ההזדמנות לומר שזה תהליך משותף, מבורך.

<מיכל כהן: הרשויות נרתמות אחת אחרי השנייה, כשאנחנו עושים הסכם הבנות בינינו לבין הרשויות על איך זה יפעל.

<מיכל כהן: הרעיון הוא של צמצום הפער בין סמכות ואחריות של מנהל בית הספר – מנהל מקבל את מרב המשאבים, וצריך לנהל אותם בהתאם לקריטריונים ובהתאם לשיקולי דעת פדגוגיים של מנהל בית הספר וצוותו.

<מיכל כהן: על-ידי המנגנון הזה אנחנו משביחים את נושא הניהול בבתי הספר, ומשתפים את הצוות החינוכי, כולל המורים וההורים, בקבלת ההחלטות.

<מיכל כהן: הנתונים מראים שאנחנו בשנה הבאה נמצאים קרוב לאלף בתי ספר מהחינוך היסודי, כלומר שני-שלישים מהחינוך היסודי, בלי תהליך של כפייה או של הסכם שכר כזה או אחר אלא מוטיבציה של מנהלים ורשויות להיכנס, כי רואים את היתרון שיש בתהליך הזה.

<מיכל כהן: כל מחוזות משרד החינוך נכנסו לתהליך.

<מיכל כהן: עשינו את זה בצורה מדורגת.

<מיכל כהן: אנחנו נמצאים בשביעות רצון מאוד גבוהה.

<מיכל כהן: גם פה יש מחלוקות כאלה ואחרות ברמה של הפרקטיקות היישומיות.

<מיכל כהן: אנחנו יושבים בשולחן משותף ופותרים אותן.

עמרם מצנע: הנתונים מראים ששני-שלישים מבתי הספר, אבל רק שליש מהרשויות המקומיות.

<מיכל כהן: ברשויות המקומיות אנחנו בתהליך שלמשל, במחוז צפון, כשהתחלנו בשנה ראשונה עם 10 אחוז, ששם יש הרבה מאוד, אנחנו עושים את זה בשלוש פעימות.

עמרם מצנע: כלומר הרשויות הגדולות נכנסו פנימה.

<דלית שטאובר: לא רק.

<דלית שטאובר: גם אזור, שהיא הכי קטנה כמעט שיש, נכנסה, והיתה בין המובילות.

עמרם מצנע: ההסבר לפער המספרי - הרשויות הגדולות, כנראה, יותר בפנים מאשר הקטנות.

<מיכל כהן: נכון.

<מיכל כהן: יש גם היבט תקציבי, של הקטנות, מה הן מרוויחות ומה הן מפסידות, ואיך הן עוברות לשיטת תקצוב חדשה מול בתי הספר.

<מיכל כהן: זו סוגייה שאנחנו מתעסקים אתה לא מעט.

<דלית שטאובר: אני רוצה להציג שתי מגמות שנוגעות במדיניות של השר הרב שי פירון: אחת, "מחנכים מסביב לשעון".

<דלית שטאובר: זו תפישת עולם שאומרת שהאחריות של החינוך היא אחריות לאורך כל שעות היום, לאורך כל ימות השנה, אבל לא רק של מורים.

<דלית שטאובר: לא מדובר בפגיעה בהסכמי עבודה או באי-כיבוד חופשות של מורים, אבל בראייה שאומרת:

<דלית שטאובר: אכפת לנו ממה שקורה עם הילדים בכל מקום ובכל זמן, ולצורך כך אנו צריכים לחזק את השותפות שלנו בין החינוך הפורמלי לחינוך הבלתי-פורמלי, בין השלטון המרכזי לשלטון המקומי, תנועות הנוער, מתנ"סים, מגזר שלישי וגם מסרים מאוד משותפים לילדים עם ההורים.

<דלית שטאובר: התוכנית "מחנכים מסביב לשעון" היא תפישה כוללת, שממנה נגזר הצעד הראשון, שקראנו לו קיץ אחר, קיץ עם משמעות – תוכנית שבאה להכין את התלמידים לחופשה.

<דלית שטאובר: היא מופעלת השנה כהתחלה בכל המחוזות, בכל המגזרים.

<דלית שטאובר: אנחנו זוכים לשיתוף פעולה מאוד יפה עם הרשויות המקומיות, עם תנועות הנוער, עם משרדי ממשלה נוספים, עם ארגונים חברתיים.

<דלית שטאובר: קראנו למורים על-פי רצונם ועל-פי שיקול דעתם, להיות בקשר עם תלמידים.

<דלית שטאובר: יש מורים רבים שמקיימים קשר טלפוני, קשר של פורום באינטרנט, לשמחת הילדים והמשפחות שלהם.

<דלית שטאובר: הרבה מאוד פעילויות חברתיות, ערכיות, ספורטיביות בכל המקומות, מפגשים של מגזרים, בתי מדרש, פעילויות שבאות למקסם פעילות בטוחה בחופשה.

<דלית שטאובר: אזכיר רק שני דברים מאוד מיוחדים: פעילות אחת, שהיא פעילות של ארבעה אוהלים.

<דלית שטאובר: אנחנו קוראים לה פעילות חופים, למרות שחוף אחד הוא כאן בכיכר החתולות בירושלים, של מקומות שאבחנו אותם כמקומות שאליהם נוהים עשרות-אלפי ילדים במהלך הקיץ - חופי אילת, חופי הכינרת, חופי תל-אביב וכיכר החתולות.

<דלית שטאובר: במקומות הללו משרד החינוך הקים, בשיתוף פעולה עם הרשות, אוהל שיש בו אנשי רווחה, אנשי חינוך, מתנדבים שלנו שמציעים לילדים מענים, פעילויות, כיבוד קל במהלך כל השעות וכל היום.

<דלית שטאובר: המתנדבים שלנו - פגשתי בדרכי לכאן את ראש עיריית אילת – הוא אומר: זו חגיגה, מה שקורה באוהל.

<דלית שטאובר: מתנדבי משרד החינוך נמצאים על אלף האוטובוסים המיוחדים שיורדים לאילת עם תלמידים, לובשים חולצה של "מחנכים מסביב לשעון", מנצלים את הנסיעה לשיח בלתי-פורמלי עם הנוער שנמצא על האוטובוסים, איך אנחנו מתנהגים בצורה אחראית, שנחזור מהחופשה הזאת גם יותר מועצמים, גם יותר שמחים, ולא חלילה עם שתיית יתר של אלכוהול או הסתבכות.

<דלית שטאובר: אני רוצה לציין שמשרד התחבורה חבר אלינו ואגד כדי לשלם את העלות של הנסיעה של המתנדבים.

<דלית שטאובר: המתנדבים שלנו נותנים את הזמן.

<דלית שטאובר: זו גם כן פעילות מרתקת.

<דלית שטאובר: נמצא פה ארז אשל, ויוכל להרחיב עליה.

מוחמד ברכה: לפני שבועיים קיימתי כיושב-ראש הוועדה למאבק בנגע הסמים דיון על העניין של החופשה והאפשרות של חשיפת התלמידים לתחלואים.

מוחמד ברכה: אחת הבעיות שנתקלנו בה – גם היו נציגים של משרד החינוך – שבמהלך החופשה אין גוף בעל סמכות, שיארגן או ישלב בין פעולות הזרועות השונות שאמורות להגן על התלמידים ועל הנוער מפני נפילה לאלכוהול, לסמים, במיוחד נוער בגיר יותר.

מוחמד ברכה: אני חושב שבתפישה הזו יש לשלב את העניין הזה, ולו בממד של קביעת אחריות.

מוחמד ברכה: אמרנו שרק הרשות המקומיות מסוגלת לחבר בין כל הגופים.

מוחמד ברכה: אם משרד החינוך לוקח את המשימה הזאת, אני חושב שטוב יעשה משרד החינוך בתיאום עם משרדי הממשלה הנוספים וגם עם השלטון המקומי, כדי שהאחריות תהיה מרוכזת בכתובת אחת, שהיא רב-זרועית.

מוחמד ברכה: הבעיה היא שמשרד החינוך פועל, התחבורה - פועל, הרשות המקומית פועלת, אבל משהו משובש.

<דלית שטאובר: אתה צודק.

<דלית שטאובר: כל המשרדים עושים הרבה מאוד עשייה.

<דלית שטאובר: הבעיה היא שהאזרח או מי שזקוק לשירות, יש פעולות מבוזרות, והן לא מגיעות עם עצמה ועם מסה קריטית של מישהו שמתכלל.

<דלית שטאובר: זה בדיוק מה שעומד מאחורי הקונספט של מחנכים מסביב לשעון.

<דלית שטאובר: באוהלים אנחנו שותפים עם משרד הרווחה, בין היתר, ועם השלטון המקומי.

<דלית שטאובר: זו תוכנית שהתארגנה באפס זמן.

<דלית שטאובר: נערכנו להרים את הכפפה הזו של המדיניות.

<דלית שטאובר: אנו נשכלל את שיתופי הפעולה הללו.

<דלית שטאובר: עם השלטון המקומי יש שיתוף פעולה מדהים בכל הנוגע למענים לילדים בסיכון.

<דלית שטאובר: אני בטוחה שנשכלל את שיתוף הפעולה הזה.

<דלית שטאובר: כל המטרה של האוהלים זה בדיוק למנוע את תופעות הסיכון האלה.

<דלית שטאובר: הרווחה, הבריאות, הרווחה, משרד התרבות והספורט.

<דלית שטאובר: אני בטוחה גם, אחרי שיצאנו לאוויר עם העניין הזה השנה, יהיה יותר קל לאגם שותפויות, כי בסך הכול אנחנו רואים שקורים המון דברים נהדרים.

<דלית שטאובר: יש לנו פורום 24 שעות פתוח למענה של שאלות של הורים, שאנשי מקצוע שלנו נותנים תשובה.

<דלית שטאובר: יש לנו אתר במשרד שמלווה- - -

מוחמד ברכה: השאלה שלי מתמקדת ביצירת כתובת.

<דלית שטאובר: כן, שיהיה ברור מי מתכלל.

<דלית שטאובר: גם בהקשר הזה אנחנו לא מסתכלים, מי המוביל.

<דלית שטאובר: אנחנו רוצים לראות שיתוף פעולה, שמי שעומד בקצה, שזה הילד, יקבל את הדבר שמגיע לו, הכי טוב, וזה מה שמנחה אותנו בפעילות שלנו.

<דלית שטאובר: גם בהקשר הזה ניערך בשלב הרבה יותר מוקדם לקראת השנה הבאה – זה חלק מהדברים שהשר בטח ידבר עליהם במדיניות שלו כדי להיות יותר אפקטיביים אל מול הילד.

<דלית שטאובר: נושא פדגוגי בעל משמעות חשובה מאוד זה נושא קידום למידה משמעותית.

<דלית שטאובר: אתם ודאי מרבים לשמוע את השר מדבר על חוויית למידה משמעותית ועל חברת מופת.

<דלית שטאובר: זה מטבע שיש לו שני צדדים: מצד אחד, אנו מדברים על מקום שמחזק מאוד את הערכים, את השיח, את המענים הרגשיים והחברתיים לצד המענים הקוגניטיביים; הצד השני הוא מקום שממשיך ומקדם מצוינות – לא חלילה מוריד סטנדרט.

<דלית שטאובר: מתוך המקום הזה אנחנו כרגע מקיימים דיוני עומק מאוד משמעותיים ברמת המשרד כדי כבר השנה לייצר שנת מעבר ללמידה משמעותית, שמבוססת על העקרונות של אמון והעצמה ויוזמה ואוטונומיה, שגם משרד החינוך - ניתן מלמעלה למטה, וגם השטח ייקח, כדי ללמוד מהשנה הזאת ולהרחיב את הפעילות לקראת השנה הבאה להעצמה של החוויה של למידה משמעותית והוראה משמעותית והערכה משמעותית.

<דלית שטאובר: זה בסופו של דבר יתחבר גם למהלך של בחינות הבגרות, שאנו שוקדים עליו.

<דלית שטאובר: אנחנו התחלנו מבחינות הבגרות, ותוך כדי דיוני הוועדה ראינו שלא נכון לדבר על השורה התחתונה בלי לדבר על התהליך שמוביל לשם.

<דלית שטאובר: לכן לקחנו עיכוב מסוים בעניין המענה של איך ייקראו בחינות הבגרות.

<דלית שטאובר: אמרנו שנצא עם זה לאור לקראת נובמבר, עם האמירה שלנו, ונכנסנו לתהליכי עומק מאוד משמעותיים, איך תיראה הלמידה מ-א' עד י"ב כדי שתאפשר גם היבחנות בסוף הדרך בדרכים מגוונות ותוך יצירת דגמים מגוונים בתוך המערכת.

<דלית שטאובר: זה יושב, כמובן, על ליבת הפדגוגיה ועל פיתוח של פדגוגיה משמעותית.

<דלית שטאובר: השנה הזו תהיה שנת למידה, שיהיו בה כוחות חלוץ, ותהיה בה אמירה גם של המטה.

<דלית שטאובר: יתר פירוט על זה תקבלו בפגישה שהשר יוביל.

<דלית שטאובר: אני אומרת את זה כי השטח כבר יודע – אנחנו מדברים אתו על זה – אז שגם הנוכחים יידעו.

<דלית שטאובר: תמיד מאוד מעניין את הוועדה בשלב הזה ההיערכות לחינוך המיוחד.

<דלית שטאובר: אבקש לתת נתונים בנושא החינוך המיוחד - רעיה, בבקשה.

<רעיה לוי גודמן: שלום.

<רעיה לוי גודמן: בשקף הראשון אנחנו רואים את מספר התלמידים בתוכנית השילוב בחלוקה ללקויות תוך ניסיון לעשות דיפרנציאציה מרבית ללקויות השונות ותוך חלוקה בין המגזרים השונים, בין התלמידים שלומדים בחינוך הרשמי לבין התלמידים שלומדים במאושר הלא חרדי ובין התלמידים שלומדים במאושר החרדי.

<רעיה לוי גודמן: תוכנית השילוב היא תוכנית שוויונית, אין הבדל לא בהקצאות ולא בשירותים שמקבלים הילדים בכלל המקומות בארץ, בכל המוסדות של חוק חינוך חובה.

<רעיה לוי גודמן: ניתן לראות את מספר התלמידים, שבנוסף לתוכנית השילוב וכחלק מתוכנית השילוב שלהם קיבלו תמיכה מסוג סייעת אישית כדי לסייע להם בתפקודם במערכת החינוך.

<רעיה לוי גודמן: כנתון מסכם רואים שיש 338 בתי ספר לחינוך מיוחד, 1,542 גנים לחינוך מיוחד, 67 מתי"אות, 59 מרכזים טיפוליים, ו-29 מרכזים חינוכיים בתוך בתי החולים מתוקף חוק ילדים חולים.

<דלית שטאובר: המענה של מדינת ישראל לבתי ספר בתוך בתי חולים – זה המקום היחיד בעולם שיש המענה הזה.

<דלית שטאובר: יש לנו סיבה להיות גאים.

<דלית שטאובר: אנו קוראים לתוכנית הזו קו אור.

<דלית שטאובר: אנו נותנים בתוך בתי החולים מענה לילדים – לא רק באמצעות כללים אלא ממש בית ספר בתוך בתי חולים.

<דלית שטאובר: זו תוכנית שאנו חושבים להרחיבה בשנה הבאה גם לבתי חולים פסיכיאטריים.

<דלית שטאובר: אולי רואים פה מספר קטן, אבל להבין מה זה לילד שהוא מנותק לאורך זמן ארוך, ונמצא מאושפז, ויש לו בית ספר בתוך בית החולים, שמשרד החינוך מנגיש, זה דבר ראוי.

<רעיה לוי גודמן: אנחנו מדברים על בית ספר לכל עניין ודבר.

<רעיה לוי גודמן: קו אור והתוכנית של התקשוב זה חלק מתוך מערך התמיכות.

<רעיה לוי גודמן: מערך התמיכה נותן בבית החולים תמיכה לימודית וטיפולית מגיל 3 עד גיל 21 לזכאי חינוך מיוחד ולגילאי 5 עד גיל 18 לתלמידים רגילים.

<רעיה לוי גודמן: השירות ניתן בעיקר לילדים שהם לא ילדי החינוך המיוחד; חוק ילדים חולים תקף לכל ילדי ישראל שחלו.

<רעיה לוי גודמן: אנו מאחלים להם בריאות טובה.

<רעיה לוי גודמן: חשוב לומר – בשלוש קבוצות השתייכות: בזמן שהם מאושפזים, בזמן שהם מחלימים בביתם, אם הם מעל 21 יום צריכים להיות בבית שירותי החינוך מגיעים אליהם הביתה, וכשהם חוזרים למערכת החינוך תחת תגבור לימודי בזמן חזרתם למערכת החינוך.

<רעיה לוי גודמן: באמת מאוד ייחודי, כולל במחלקות ילדים לילדים מונשמים, כולל במחלקות ילדים במחלות כרוניות קשות, לאורך כל השנה.

<רעיה לוי גודמן: השנה התברכנו בחודש האחרון בתוספת מאוד משמעותית של הארכת יום הלימודים לשתי קבוצות: קבוצת אחת היא תלמידים עם שיתוק מוחין ונכות פיזית קשה, שלמדו עד שנת הלימודים הנוכחית עד 14:30.

<רעיה לוי גודמן: בשנת הלימודים הבאה הם ילמדו עד 15:30.

<רעיה לוי גודמן: זו תוספת מאוד יפה וחשובה לאוכלוסייה שאין לה מענה מהרווחה באופן מיטבי.

<רעיה לוי גודמן: לכן זה היה יעד מאוד משמעותי, ואנחנו שמחים.

<דלית שטאובר: הנושא של קבוצת הילדים, שמאופיינת ב-CP ובפיגור קל – לא ראינו שום סיבה ערכית אובייקטיבית, למה יום הלימודים שלהם משך שנים היה קצר יותר מקבוצות מורכבות אחרות.

<דלית שטאובר: הנטל על ההורים היה מאוד קשה.

<דלית שטאובר: כשהרב שי פירון נכנס, בשנה, שבכל אופן זו שנה של קיצוצים , בתעדוף פנימי של משאבים, הסטנו משאבים כדי לתת מענה לקבוצה הזאת, כי אי-אפשר היה להסכים עם המציאות הזו.

<דלית שטאובר: זו ממש חדשה טרייה מהתנור.

<דלית שטאובר: שמונה שעות הוראה זה דבר מאוד משמעותי, והכול בתעדוף פנימי של משאבים.

<דלית שטאובר: כשהודענו להורים – השמחה היתה גדולה, כי לא מספיק שהמצב אובייקטיבית קשה - גם לא היו יכולים לצאת לעבודה.

<רעיה לוי גודמן: הקבוצה השנייה שמקבלת תוספת של שעה עגולה ביום זו הקבוצה של הפיגור הקל, שסיימה עד היום ב-13:30, ותסיים בשנת הלימודים הקרובה ב-14:30.

<רעיה לוי גודמן: זו ההזדמנות לומר, מעבר לתודה על התקצוב המאוד משמעותי בעניין הזה, תודה גם להסתדרות המורים.

<רעיה לוי גודמן: אין פה שינוי במצב המורים.

<רעיה לוי גודמן: הסתדרות המורים הבינה את החשיבות של לתת לילדים ולמשפחותיהם את המענה, וגם למחלקות החינוך, שנערכות בימים אלה להתאים את עבודת הסייעות וההתאמה של ההסעות לשינוי הזה.

<רעיה לוי גודמן: זו הזדמנות לומר תודה על השותפות בהרבה דברים, אבל גם בעניין הזה.

עמרם מצנע: תודה.

<דלית שטאובר: בינוי - אסף ייתן סקירה קצרה.

<דלית שטאובר: שורות קצרות שמסכמות הרבה מאוד עבודה.

<אסף דטנר: בשנתיים האחרונות תקצבנו כ-3,000 כיתות בבתי ספר חדשים.

<אסף דטנר: זה לא כולל את 2,000 כיתות הגן שתוקצבו בשנה שעברה.

<אסף דטנר: חלק גדול מהם ודברים שתוקצבו לפני כן יהיו מוכנים כבר לפתיחת שנת הלימודים.

<אסף דטנר: במסגרת ההיערכות תקצבנו גם כ-220 כיתות יבילות במקומות שבהם לא ניתן מענה בבנייה קשיחה, ויש גידול בתקן הכיתות.

<אסף דטנר: השתתפנו בעבודות שיפוצים דחופות בכל מיני מקרים שיש סיכון במבנים, למשל, או התאמות, שבמקום לשים מבנים יבילים, להוסיף כיתות בצורה כזו או אחרת על-ידי שיפוצים.

<דלית שטאובר: תודה.

מוחמד ברכה: זה חסר רק אצלי, במצגת שקיבלתי?

<דלית שטאובר: יכול להיות.

<דלית שטאובר: נשלח לכם את זה.

<דלית שטאובר: אורח חיים פעיל ובריא.

<דלית שטאובר: זה יעד ארוך טווח.

<דלית שטאובר: זה לא נושא לשנה אחת.

<דלית שטאובר: זה מיומנויות וכישורי חיים שצריך להמשיך ולעבוד עליהם.

עמרם מצנע: שימו לב שבוועדה את כל המשקאות הממותקים הוצאנו.

<דלית שטאובר: אנחנו ממשיכים לקדם את היעד הזה.

<דלית שטאובר: יש לנו הרבה מאוד בתי ספר מקדמי בריאות.

<דלית שטאובר: השנה אנחנו מקדמים תוכנית בשיתוף פעולה עם משרד הבריאות של 200 בתי ספר נקיים מעישון.

<דלית שטאובר: הכוונה, שגם צוות המורים לא יעשן כחלק מדוגמה אישית ועליית מדרגה בנושא של התנהגות נכונה, דוגמה אישית.

<דלית שטאובר: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה הדוק גם עם משרד הבריאות וגם עם משרד הספורט בנושא הזה.

<דלית שטאובר: השנה לימודי עזרה ראשונה כלימודי חובה לכלל תלמידי כיתות י' ותוכניות התערבות לבריאות בכל שכבות הגיל.

<דלית שטאובר: השנה היתה לנו גם תוכנית מאוד יפה עם משרד החקלאות, שחילקנו פירות וירקות לילדים בכל מיני אריזות – בתפזורת או שלם, כדי לעודד צריכה של פירות וירקות החל בגיל הרך, ולעורר מודעות של ילדים שהולכים לסופר, לא לקנות חטיפים אלא לקנות פירות וירקות.

<דלית שטאובר: התוכנית היתה בישוב ערבי ובישוב יהודי במקביל, מאוד הצליחה.

<דלית שטאובר: אנחנו מנסים כל הזמן להעמיק.

<דלית שטאובר: אני מבקשת מעירית ליבנה לומר מילים על נושא הסייעות, בבקשה.

<עירית ליבנה: נושא הסייעות הרפואיות בחינוך הרגיל.

<עירית ליבנה: ילדים הסובלים מלקויות בריאות כגון הילדים הסכרתיים, ילדים הנדרשים לטיפולים פולשניים, ועוד שתי אוכלוסיות – האחת זה ילדים שרגישים למוצרי מזון, ויש בקרב לקות הבריאות הזאת עלייה מאוד חדה בזה, וזה סיכון חיים אמתי, וילדים אפילפטיים, שלא מאוזנים.

<עירית ליבנה: כל הילדים האלה מקבלים ליווי אישי, כלומר סיוע במהלך יום הלימודים.

<עירית ליבנה: בנוסף, בהחלטת השר, גם במהלך הקיץ השנה הוחלט לתת את המענה הזה גם ברמה הרשותית והרשויות.

<עירית ליבנה: התקנה היא מאוד גדולה, אבל המענה הוא מאוד חשוב.

<עירית ליבנה: אנו פועלים בשיתוף משרד הבריאות בנושא הזה, עם ועדה מקצועית, ויש בקרה ופיקוח גם על המהות עצמה, כי זה עוד גורם שנמצא בכיתת גן או בכיתת ילדים.

עמרם מצנע: מה קורה עם אחיות בתי ספר?

עמרם מצנע: איפה אתם עומדים?

<עירית ליבנה: האחריות על שירותי הבריאות לתלמיד הוא של משרד הבריאות.

<עירית ליבנה: אנחנו משתפים פעולה עם משרד הבריאות – גם אתמול היה דיון וגם מחר יש פה.

<עירית ליבנה: יש חריקה קטנה בנושא של השירות, אבל מבחינתנו, אנו מאפשרים אותו חוזר מנכ"ל חדש שיתפרסם בספטמבר – שוב, ירענן.

<עירית ליבנה: מנהלי בתי הספר מקבלים את ההנחיות בדיוק מהנדרש מהם, כי השנה משרד הבריאות נותן את זה על-ידי שלושה ספקים: במחוז דרום זה משרד הבריאות, במרכז הארץ זה חברה אחת ובצפון זה חברה אחרת.

<עירית ליבנה: אנחנו ישבנו אתם.

<עירית ליבנה: אנו עושים היערכות מלאה, הנחיות מאוד ברורות למנהלי בתי הספר, כיצד לשתף פעולה.

<דלית שטאובר: ביטחון ובטיחות – נמצאים אתנו שאול ורותם, בבקשה.

<רותם זהבי: בנושא בטיחות, בימים האלה נערכים ברשויות, אחרי שקיבלו סיוע מהמשרד בהיקף של 54 מיליון ₪ שהועברו לרשויות, חלוקה לפי תלמידים, כיתות.

<רותם זהבי: כרגע מסיימים את הקייטנות, ועושים את השיפוצים האחרונים לקראת ההיערכות האחרונה.

<רותם זהבי: אנחנו כמשרד מקבלים דיווח שנקרא אישור בטיחות לכל מוסד חינוכי.

<רותם זהבי: לקראת סוף אוגוסט נקבל רשימות מעודכנות, לאילו בתי ספר וגנים יש אישורי בטיחות ולאילו אין.

<רותם זהבי: כרגע אנו נמצאים בשטח בתמיכה מלאה לרשויות, לעזור להם בכל נושא הייעוץ המקצועי.

<רותם זהבי: בשנים האחרונות עשינו הרבה מאוד כדי לקדם את הנושא הזה על-ידי הכשרה של אנשים ברשויות, הם נקראים מנהלי בטיחות מוסדות חינוך.

<רותם זהבי: הכשרנו.

<רותם זהבי: יש היום, בהשוואה לשנים האחרונות, ידע גדול מאוד בכל נושא הבטיחות.

<רותם זהבי: האנשים האלה נמצאים בשטח, ומטפלים בכל נושא הבטיחות.

<שאול יגיל: שלום.

<שאול יגיל: מרבית הרשויות המקומיות ערוכות לפתיחת שנת הלימודים בהיבט האבטחתי בהקשר התקשרות עם חברות אבטחה והמשך הכשרה של מאבטחים חדשים במהלך החודשים הקרובים, כלומר יולי ואוגוסט, וההכשרה בעיצומה.

<שאול יגיל: אנו יחד עם משרד ישראל, שאחראית על נושא האבטחה, ערוכים לבצע ביקורות בימי פתיחת שנת הלימודים - ביקורת על-ידי אנשים שלנו, על-ידי אנשי משטרה שיעמדו במעברי חציה בכניסה למוסדות החינוך, וכל מה שקשור לסדר הציבורי והאבטחתי בפתחי בתי הספר.

<שאול יגיל: מקיימים כל מיני כנסים, גם ברמה הרשותית של רכזי ביטחון, גננות, וגם ברמה של קב"טים בכל הרשויות.

<שאול יגיל: הפעולות האלה מתבצעות ומתוכננות להתבצע עד אמצע אוגוסט שנה זו.

<ברק מרדכי: שלום, אני פקד מהמטה הארצי, חוליית אבטחת מוסדות חינוך.

<ברק מרדכי: כמובן, מבחינת היערכות משטרת ישראל, טרם יצאנו להיערכות לשנת הלימודים תשע"ד, סיכמנו את שנת הלימודים הקודמת ברמה המחוזית וברמה הארצית – הפקת לקחים לקראת שנת הלימודים הבאה.

<ברק מרדכי: קיימנו ועדת- - - עליונה בהשתתפות קצינים ממשטרת ישראל, נציגים של משרד החינוך, מאגף הביטחון במשרד, המשרד לבט"פ, משרד האוצר, נציגי השלטון המקומי וכו'.

<ברק מרדכי: הנושא המרכזי בוועדה היה היערכות לשנת הלימודים הבאה וכל נושא האבטחה במוסדות החינוך.

<ברק מרדכי: כמובן, יש לנו פגישות שבועיות עם אגף הביטחון במשרד החינוך, יש לנו קשר מאוד טוב עם האגף, ודרכם ובאמצעות השלטון המקומי גם מול הקב"טים והרשויות.

<ברק מרדכי: אנו מקיימים בתקופה הזאת כנס בכל מחוז, כנס משותף למשטרת ישראל ולמשרד החינוך.

<ברק מרדכי: הנושא העיקרי הוא היערכות לשנת הלימודים הבאה.

<ברק מרדכי: יש תוכנית ההיערכות, מימוש שלב ב' ושלב ג' והרחבת האבטחה במגזר הלא יהודי, זה בהתאם להחלטת ממשלה 3738.

<ברק מרדכי: מדובר בתוספת תקנים של 149 שומרים במגזר.

מסעוד גנאים: שמעתי שהתוכנית מתעכבת.

<ברק מרדכי: התוכנית רצה ויש כבר הכשרות וגיוס של השומרים.

<ברק מרדכי: זה כרגע מתבצע, וזה בתוכנית לתחילת שנת הלימודים.

<דלית שטאובר: מעבר לאנשים שדיברו מטעם המשרד, נמצאים פה גם אנשי מינהל כלכלה ותקציבים, משה שגיא ודודי מזרחי, נמצאת היועצת המשפטית, עו"ד דורית מורג, נמצא פה הממונה על המגזר הערבי, עבדאללה חטיב, חנה שדמי משפ"י, ארז אשל, מנהל מינהל חברה ונוער.

<דלית שטאובר: אתם יכולים להפנות שאלות, כמובן, לכל תחום.

עמרם מצנע: נפתח את זה עכשיו לדיון.

עמרם מצנע: אני מבקש, בתמציתיות, כי ב-12:30 עלינו לסיים.

עמרם מצנע: ארגון ההורים הארצי, זאב גולדבלט, בבקשה.

<זאב גולדבלט: שלום ותודה על הסקירה.

<זאב גולדבלט: ראשית, בשנים עברו היה תקצוב חסר של כיתות לימוד בפועל – דבר שהוביל לזה שחלק לא קטן מכיתות הלימוד בישראל אוישו על-ידי 40 או 39 תלמידים בכיתה, שזה התקן המקסימלי של המשרד.

<זאב גולדבלט: המטרה היא, כמובן, בתוכנית רב-שנתית לצמצם, ולהוריד את מספר התלמידים המקסימלי בכיתה.

<זאב גולדבלט: נשמח אם הוועדה תקבע מועד לדיון, איך משרד החינוך מתכוון להתמודד עם המטרה של צמצום מספר התלמידים בכיתה, גם אם זה יהיה בתוכנית רב-שנתית, אבל שאנחנו כהורים נדע מהם היעדים, ותוך כמה זמן נגיע אליהם.

<זאב גולדבלט: שנית, הוצגה פה התוכנית של השאלת ספרים.

<זאב גולדבלט: בפועל אחוז מוסדות החינוך שמשולבים בפרויקט הוא קטן יחסית למה שאנו ציפינו כהורים.

<זאב גולדבלט: אני מודה שחלק לא קטן מההורים עד היום מתקשים להבין את היתרונות שיש בתוכנית הזאת.

<זאב גולדבלט: אני מודה שגם אני כיושב-ראש ועד הורים בעיר ספציפית מתקשה למכור את התוכנית.

<זאב גולדבלט: אנו יודעים שיש במשרד החינוך תוכנית, להיכנס לספר הדיגיטלי.

<זאב גולדבלט: לא הוזכר כאן הנושא, וזה מייתר את תוכנית השאלת הספרים בעצם.

עמרם מצנע: זה לא מייתר, כי זה ייקח את הזמן שלו.

<דלית שטאובר: אתייחס לשאלות שלך.

<דלית שטאובר: יש הרבה מאוד נושאים שלא הזכרתי.

<דלית שטאובר: בחרנו את הנושאים הגדולים של היערכות לפתיחת שנה.

<דלית שטאובר: כל שאלה שתישאל, תקבל תשובה.

<זאב גולדבלט: נושא נוסף, חיזוק הקשר בין מערכת החינוך לבין התלמידים גם בזמן חופשה, גם בזמן שגרה.

<זאב גולדבלט: אנו חושבים שמרכיב מרכזי במעשה החינוכי לא הוזכר פה, וזה ההורים.

<זאב גולדבלט: צריך לעודד גם את המורים וגם ברשות המקומית, אם זה ראשי מנהלי אגפי החינוך וכן הלאה, לשמור על קשר רציף עם ההורים ולשתף אותם במעשה החינוכי.

<זאב גולדבלט: הדבר האחרון שאני רוצה להזכיר זה גני הילדים.

<זאב גולדבלט: נכון להיום היחס של ילד בתוך גן למבוגר אחראי, אם זה גננת, אם זה מטפלת, הוא 1 ל-17.5.

<זאב גולדבלט: אנחנו מבקשים מאוד לראות תוכנית, איך מצמצמים את היחס הזה, כי ביחס הזה גם הגננות טוענות שהן לא מסוגלות לתת פתרונות הולמים, וגם אנחנו כהורים נפגעים, כי ילדינו נפגעים.

עמרם מצנע: תודה.

עמרם מצנע: נעמי ריפתין, בבקשה, יושבת-ראש מועצה פדגוגית, הסתדרות המורים.

<נעמי ריפתין: שלום לכולם.

<נעמי ריפתין: אנחנו יודעים שמערכת החינוך היא עגלה כבדה ועמוסה, ויש בה המון דברים נפלאים והמון בעיות.

<נעמי ריפתין: אחת הבעיות שלנו בתור ציבור לאורך שנים, עם שרים מאוד טובים, שכל שלוש שנים מתחלף לנו שר, עם אג'נדות אחרות, והעגלה מזועזעת ימינה או שמאלה, אחורה וקדימה.

<נעמי ריפתין: כרגע אין פתרון – זו הפוליטיקה שלנו, אבל היא בעייתית.

<נעמי ריפתין: אבל יש דברים שהם נכסי צאן ברזל, ואם אמרת למידה משמעותית, ואני מאוד מברכת על למידה משמעותית תמיד, יש שני נכסי צאן ברזל, שאם לא נעשה אותם, פינלנד תמשיך להיות כוכב הצפון הרחוק, ולא יהיה שינוי משמעותי במערכת.

<נעמי ריפתין: אני כבר עשר שנים אומרת את זה.

<נעמי ריפתין: הבעיה, ששר בא לשלוש שנים, וזו השקעה תקציבית מאוד גדולה.

<נעמי ריפתין: אני מצטרפת לחברי מארגון המורים.

<נעמי ריפתין: מספר התלמידים בכיתות הוא בלתי-אפשרי, שלא לדבר על הגנים.

<נעמי ריפתין: זה נשמע הזוי, 35 ילדים בכיתה.

<נעמי ריפתין: איך אפשר להגיע לילד, בנוסף לשילוב, שהוא מבורך, אבל צריך הרבה יותר כוחות.

<נעמי ריפתין: אנחנו רואים איזה קרן אור בשעות הפרטניות באופק חדש.

<נעמי ריפתין: ופתאום המורים ראו שאפשר לעבוד עם קבוצה של חמישה או מול ילד אחד, והם רואים את השינוי העצום.

<נעמי ריפתין: אז מספר הילדים בכיתות.

<נעמי ריפתין: גם ב-OECD עכשיו היה דוח על צפיפות, ואנחנו במקום המיליון אחורה.

<נעמי ריפתין: צריך להשקיע בזה תקציב עצום, אבל לדעתי, זה בסיס.

<נעמי ריפתין: הנושא השני, מקצועות נשמה.

<נעמי ריפתין: בשנות הששים היה ציור ומוזיקה וחקלאות ובישול ומלאכה.

<נעמי ריפתין: מה לא היה לנו?

<נעמי ריפתין: את הכול הוציאו החוצה.

<נעמי ריפתין: גם בשעות הפרטניות יש קצת מקצועות נשמה, ואנחנו רואים איזו עבודה עושים בבתי הספר, שהשמיים הם הגבול ביצירתיות, וזה נותן גם אוטונומיה עצומה למורים.

<נעמי ריפתין: צמצום מספר הילדים בכיתות והחזרת מקצועות הנשמה.

עמרם מצנע: תודה.

עמרם מצנע: יוסי וסרמן, מזכ"ל הסתדרות המורים, בבקשה.

<יוסי וסרמן: ראשית, אני מודה לשר החינוך ולמנכ"לית משרד החינוך ולצוות הבכיר של המשרד על השותפות, על התיאום ועל הכנת שנת הלימודים, כפי שתוארה כאן.

<יוסי וסרמן: אני חושב שזה היה מרשים ביותר, ואני מאוד גאה על השותפות הזו, שקיימת מספר שנים, מאז אנו מטמיעים את אופק חדש, דהיינו מ-2007.

<יוסי וסרמן: אני אומר ברשות אדוני, יושב-הראש, שניים-שלושה משפטים, ואחר כך אבקש שלילי, מנהלת המחלקה לגננות שלנו, שמייצגת את רוב גננות ישראל – מעל 15 אלף – תאמר משהו קצר בנושא הגננות.

<יוסי וסרמן: לפי הוראת בית המשפט, ארגון המורים ואנחנו מנהלים משא ומתן בינינו – עד עכשיו ברוח טובה – כדי לנסות למצוא מוצא לתביעה של ארגון המורים בנושא היציגות של חטיבות הביניים באשר לבית הספר השש-שנתי מחוץ לבית המשפט.

<יוסי וסרמן: יש שני דברים: אחד, היציגות על חטיבות הביניים, והשני, התחום הפדגוגי –ניהולי של ההתנהלות והעבודה בבית הספר השש-שנתי, מ-ז' עד י"ב.

<יוסי וסרמן: אני חושב שאנחנו יחד עם אנשי משרד החינוך, גם הבוקר שוחחנו על כך, ואני חושב שניתן למצוא פתרון טוב לנושא הפדגוגי–ניהולי.

<יוסי וסרמן: באשר ליציגות, גם כאן, היות שאני אופטימיסט, ואני מאמין שאפשר למצוא פתרונות, אני חושב שגם כאן רן ארז ואנוכי, ארגון המורים והסתדרות המורים, נמצא את הפתרונות, ונחסוך מבית המשפט לעסוק בנושא.

<יוסי וסרמן: כך אני רוצה לקוות.

<יוסי וסרמן: אנו נמצאים עם משרד האוצר ומשרד החינוך בדיונים, במשאים ומתנים פעמיים בשבוע כדי לסיים ככל האפשר מוקדם בתוך החופשה את מה שנשאר לנו.

<יוסי וסרמן: אחד הדברים המובילים שאנו עוסקים בו הוא מתן תשלום 36 שעות נוספות לגננות.

<יוסי וסרמן: הן תקבלנה את המגיע להן – לא בחסד אלא בזכות מלאה.

<יוסי וסרמן: יש רצון טוב גם של משרד האוצר.

<יוסי וסרמן: אני מדבר על השלב הזה של היום הזה, וכמובן, של משרד החינוך, שתמיד עם רצון טוב לשיתוף פעולה.

<יוסי וסרמן: אני מקווה ששנת הלימודים תיפתח, כפי שמגיע לילדי ישראל ולעם ישראל, בחגיגיות, בצורה נאותה וטובה.

<יוסי וסרמן: אני מברך אותך כיושב-ראש מאוד פעיל של ועדת החינוך, שתורם כל כך הרבה בזמן כל כך קצר למערכת החינוך.

<יוסי וסרמן: אם תואיל לאפשר ללילי להשלים אותי.

עמרם מצנע: בבקשה.

<לילי פוקמונסקי: תודה.

<לילי פוקמונסקי: ברצוני לפתוח בסוגיית הצטרפות גננות העובדות ביום חינוך ארוך לאופק חדש.

<לילי פוקמונסקי: מדובר בכקרוב ל-1,400 גננות, שאמורות להשתלב באופק חדש יחד עם יוח"א.

<לילי פוקמונסקי: לפני שחתמנו על ההסכם ערכנו סקר בין הגננות כדי לבדוק את הרצונות שלהן.

<לילי פוקמונסקי: התשובות היו שכ-80 אחוז מהגננות ביקשו להמשיך לעבוד במתכונת יוח"א ולהצטרף לאופק חדש, משתי סיבות: חלקן נאלצו פעמים רבות לעבוד עבודה נוספת.

<לילי פוקמונסקי: ביום שערכנו להן הדמיה של השכר החדש הבינו שזה יהיה מאוד לטובתן, עם תוספת של בערך 28 אחוז.

<לילי פוקמונסקי: למרות זאת, יש חלק מהגננות שלא מסכימות להצטרף, והן מעדיפות לעבוד רק במסגרת אופק חדש, וסוכם עם משרד החינוך, שתהיה העסקה גמישה לגננות הללו.

<לילי פוקמונסקי: מי שלא תרצה לעבוד ביוח"א, תוכל לעבוד רק באופק חדש, ולהישאר בגן שלהן.

<לילי פוקמונסקי: בנוסף, בהסכם יוח"א כתוב הרי, לפי החוק, שכל עובד הוראה בהסכמתו יעבוד ביוח"א.

<לילי פוקמונסקי: לכן אני מאוד מעריכה ומברכת את המשרד, שבא לקראת הגננות הללו, והן תוכלנה לבחור, באיזו דרך לעבוד.

<לילי פוקמונסקי: אני רוצה לסיים בבקשה אחת, וחוץ מלברך על הצטרפות גילאי 4-3 לחוק חינוך חינם, שהמשרד השתדל מאוד להוסיף סייעת נוספת לגילאים האלה.

<לילי פוקמונסקי: זאת לא הבעיה שחלק מהילדים בלתי-גמולים, אלא- - -

עמרם מצנע: הנקודה ברורה.

עמרם מצנע: בבקשה.

<רויטל לן כהן: שלום, אני נציגת קואליציית הורים לילדים עם צרכים מיוחדים, שמאגדת תחתיה הורים ומשפחות לילדים בעלי מגוון של מוגבלויות, ולא מסקטור כזה או אחר.

<רויטל לן כהן: אני בעצמי אמא לשני ילדים – אחד מהם ילד עם צרכים מיוחדים, משולב בחינוך הרגיל, עולה לכיתה ה'.

<רויטל לן כהן: אני מעוניינת לצטט משפט שנכתב לא מזמן: "מרגע לרגע אני מתחיל להשתכנע שמישהו החליט שהוא לא רוצה בשילוב, שאולי רוצים להכאיב במידה שתגרום לנו להעביר את הילד לחינוך המיוחד כדי לשחרר את המערכת מכאבי הראש המיותרים שבשילוב".

<רויטל לן כהן: כתב את זה בשנה שעברה מי שהוא היום שר החינוך שלנו.

<רויטל לן כהן: לצערי הרב, הילד שלי התחיל שילוב לפני 8 שנים, ואני כבר 8 שנים נמצאת במאבקים.

<רויטל לן כהן: מצד אחד, נמצא חזון, שנמצא גם בתוך משרד החינוך - אני חותמת היום על כל מילה שכתובה במבוא לחקיקה ולחוזרי המנכ"ל.

<רויטל לן כהן: מצד שני, בפועל בשטח המצב קשה עד עגום.

<רויטל לן כהן: ובאמת, כפי שתואר פה בציטוט, נוצרת מוטיבציה שלילית במערכת של הורים לשלוח ילדים לשילוב יחידני במערכת החינוך.

<רויטל לן כהן: האם הנושא של 90 אחוז גילאי 4-3 כולל גם את השילוב?

<רויטל לן כהן: אני מתכוונת לא לתקציב המיוחד שנוצר כשהילד שלי היה בן 4 ושבתי מתחת לבית של יולי תמיר, אלא בתקציב אמתי, כדין, כולל שעות סיוע של המתי"אות?

<רויטל לן כהן: האם יש התייחסות מחודשת לנושא שעות השילוב לא מתוך ההערה המקוממת בעינינו ההורים, בתוך חוזרי מנכ"ל, שמטרת השילוב היא להקטין את שעות הסיוע משנה לשנה, כשאמירה כזו, כמובן, לא היתה נאמרת על ילד שיושב בכיסא גלגלים או נעזר במשקפיים – אף אחד לא היה מעלה על דעתו לקחת את אמצעי ההתאמה שלו; כשאנחנו מדברות על סייעות השילוב, אנחנו מדברים על אמצעי התאמה של הילד בשביל היכולת להשתלב.

<רויטל לן כהן: לקבוע בתור מטרה, להקטין את השעות האלה - בעינינו, זה לא מדויק בעליל.

<רויטל לן כהן: השאלה, האם יש אפשרות להתחיל להתייחס לשעות השילוב כאמצעי הנגשה, וכבר השנה לאפשר יותר שעות?

<רויטל לן כהן: אני מתייחסת בנושא הזה לעובדה שאומרים להורים ששעות המינימום בתוך דרגת התפקוד שהם קיבלו הן המקסימום, ומעבר לזה יכולים לקבל רק ילדים קשים מאוד-מאוד, ואם הילד שלהם זקוק למקסימום, כנראה, מקומו לא בחינוך הרגיל אלא בחינוך המיוחד, שהיא אמירה מקוממת, שלא לדבר על בניגוד לחוק.

<רויטל לן כהן: תח"י ותל"א - מסיימים את כתיבתם בדרך כלל הרבה אחרי החגים, באזור אוקטובר-נובמבר, ובינתיים בתקופה הכי קשה הילד עובר את התקופה הזאת ללא משהו כתוב ומכוון.

<רויטל לן כהן: אנחנו לא מבינים למה זה קורה.

<רויטל לן כהן: תח"י זה תוכנית חינוכית יחידנית, ותל"א זה תוכנית לימוד אישית.

<רויטל לן כהן: תח"י הוא בחינוך הרגיל, תל"א הוא בחינוך המיוחד.

<רויטל לן כהן: דווקא בילדים שמוכרים למערכת, בעינינו, היה צריך לכתוב גם את התח"י וגם את התל"א בסוף השנת הלימודים, וב-28 באוגוסט היתה צריכה להיות תוכנית ברורה, שילד מתחיל לעבוד לפיה.

<רויטל לן כהן: אנו רוצים להתייחס לנושא ההיכרות, בעיקר של הילדים המשולבים, שנאסר עליהם להכיר את המשלבים והמשלבות שלהם בטרם היום הראשון שלהם לשנת הלימודים.

<רויטל לן כהן: לא יעלה על הדעת שילד, שחלק מהקשיים שלו הם מעברים, וחלק מהצרכים המיוחדים שלו הם ההיכרות עם מי שמלווה אותו, יכיר אותו בפעם הראשונה בשעה הראשונה ליום הלימודים הראשון בבית הספר ובגן.

<רויטל לן כהן: זה לא ייתכן.

<רויטל לן כהן: שנים אנו מדברים על זה, וזה לא זז.

עמרם מצנע: תודה.

עמרם מצנע: שלחת לנו חומר כתוב.

<רויטל לן כהן: אני רוצה לומר משהו אחרון:

<רויטל לן כהן: הישיבה הזו אמנם הוקדמה בחודש מהתאריך הרגיל שבו היא קבועה, והיא עדיין נקבעה בתוך החופש של המתי"אות.

<רויטל לן כהן: לא ייתכן שהמתי"א, ומשרד החינוך, שאמורים לתת מענים, יוצאים לחופש בחודש האחרון של החופש האחרון, ולהורים אין עם מי לדבר.

<רויטל לן כהן: קיבלתי כבר הבוקר SMS-ים מהורים שמתקשרים למתי"אות, ולא עונים להם לטלפון.

<רויטל לן כהן: זה לא ייתכן.

עמרם מצנע: לא ייתכן זה סוגייה מעניינת בכלל, כי הכול קורה בסוף.

עמרם מצנע: אבי קמינסקי, בבקשה.

<אבי קמינסקי: שלום.

<אבי קמינסקי: אני קודם כל רוצה לברך, ואני אומר את זה מכל הלב, על שיתוף הפעולה הקיים בין משרד החינוך לבין אגפי החינוך, מרכז השלטון המקומי.

<אבי קמינסקי: עבודת החינוך היא עבודה מתואמת.

<אבי קמינסקי: נקרא כפר שלם לעבודה הזאת, ומשרד החינוך באמת נקרא גם לעבודה הזאת בצורה מוסדרת ומסודרת.

<אבי קמינסקי: בנושא גננות יוח"א, זה יפה וטוב שנחתם ההסכם, ומיישמים את זה, רק אין הסכם עם הסייעות.

<אבי קמינסקי: מה שיקרה זה שהגננות תישארנה בגן, והסייעות תלכנה הביתה, כי אין עדיין הסכם אתן, ויש בעיה וקשיים עם האוצר בקטע הזה.

<אבי קמינסקי: זה לא ענינו של משרד החינוך אלא של מדינת ישראל ושל האוצר ושל מרכז שלטון מקומי ושל הסתדרות המעוף, איך שהם נקראים.

<אבי קמינסקי: אין עדיין סיכומים בעניין הזה, כך שקשה מאוד להתארגן בנושא גני הילדים, גני היוח"א.

<אבי קמינסקי: אני מביא את זה רק לידיעת הוועדה.

<אבי קמינסקי: מתקיימים דיונים, אך עדיין אין סיכומים.

<אבי קמינסקי: אנו ברשויות המקומיות לא יכולים לשבץ את הסייעות בנושא הזה.

<אבי קמינסקי: אני ממליץ תמיד בפני משרדי החינוך והאוצר ובפני משרד האוצר וגם בפני מרכז השלטון המקומי, שבכל הקשור לדיונים שקשורים במספר משרדי ממשלה, לשבת יחדיו, ולא לחתום אחר כך על הסכם אופק חדש כזה או אחר בנושא גננות היוח"א, ואחר כך מביאים את זה לפתחנו, שאנחנו לא יודעים מה לעשות עם זה, ואנחנו עכשיו נמצאים בפתחו של משרד האוצר, ורצים לחפש את התשובות.

<אבי קמינסקי: עדיין אין.

<אבי קמינסקי: אני מביא את זה לתשומת לב הוועדה.

עמרם מצנע: דורית חזן, בבקשה.

<דורית חזן: שלום.

<דורית חזן: אני רוצה להתייחס לכמה דברים שנאמרו פה.

<דורית חזן: יוח"א זה העניין שלשמו הגענו להציג את הדברים.

<דורית חזן: לילי טוענת כאן ש-80 אחוז מגננות יוח"א מסכימות להמשיך לעבוד ביוח"א.

<דורית חזן: אלה לא הנתונים שנמצאים בידינו.

<דורית חזן: באחרונה קיבלתי המון מיילים וטלפונים של גננות, שמבקשות לא לעבוד ביוח"א, ואסביר למה.

<דורית חזן: שעת החינוך של גננת היא 60 דקות.

<דורית חזן: שעת הוראה זה 45 דקות.

<דורית חזן: כלומר אם יגדילו את שעות העבודה, אנחנו עובדות 10 שעות הוראה ביום – מה שנוגד את כל החוקים.

<דורית חזן: גננות קורסות תחת הלחץ של יוח"א כבר היום.

<דורית חזן: אני מדברת על גננות חזקות בארץ, שאומרות: אנחנו לא יכולות לעבוד, זה פוגע בילדים, זה פוגע בחינוך שלנו.

<דורית חזן: ארגון גננות מחנכות יצא מהסתדרות המורים.

<דורית חזן: זה גננות שהיו בהסתדרות המורים ופרשו מהסתדרות המורים, כי היו לנו 156 שעות שנתיות, שהיו מגולמות לפנסיה, שיוסי וסרמן חתם עליהן, ולא רק שלא קיבלנו את ה-36 שעות נוספות; אלה היו שעות שהייה, שיכולנו לתפקד, שעות אוויר שיכולנו לעשות דברים לא מעל ראשי הילדים.

<דורית חזן: היום, לא רק שאנחנו לא מקבלים אותן; גם אנחנו לא מקבלות את ה-36 שעות, וכשווסרמן ביקש בבית המשפט, כתבה לו בפירוש השופטת אגסי: התרשלת בחתימת ההסכם, ובסעיף 30, כשהחרגת את הסגנים ואת המנהלים, לא החרגת את הגננות.

<דורית חזן: ואני רוצה לדעת, למה אנחנו לא מקבלות את זה רטרואקטיבית?

<דורית חזן: למה אני צריכה כגננת להתנדב בשעות האלה, ואת השעות האלה לא יגלמו לנו בשכר בפנסיה?

<דורית חזן: והיום גננות מאוימות על-ידי המפקחות שלהן, להישאר ביוח"א.

<דורית חזן: אני קיבלתי כבר הבוקר טלפונים.

<דורית חזן: אני מבקשת לקבל תשובות על זה.

<דורית חזן: אנחנו שנה וחצי מדברות על זה, ולא מקבלות תשובות.

עמרם מצנע: תודה.

עמרם מצנע: אנחנו מאפשרים לנציגי ציבור לדבר, אבל צריך לזכור שהגוף היציג לגננות ולמורים זה הסתדרות המורים.

עמרם מצנע: אנחנו לא הולכים בוועדה הזאת להתערב בבעיות שבתוך הארגון.

<דורית חזן: אנחנו יודעים שהגוף היציג היום חולש על כל כך הרבה דברים, ואנחנו לא בטוחים שאנחנו מאמינים בו.

<דורית חזן: אני מקווה שתדרשו לקבל תשובות.

עמרם מצנע: ענת נחמיה לביא, מנכ"לית פורום כפרי הנוער והפנימיות.

<ענת נחמיה לביא: שלום.

<ענת נחמיה לביא: בישיבת הפתיחה של ועדת החינוך דיבר הרב השר פירון על עיקרון שוויון ההזדמנויות בחינוך וצמצום הפערים כמטרה מרכזית של המשרד.

<ענת נחמיה לביא: בתוכם הוא הדגיש את אוכלוסיית הילדים שנמצאת בכפרי הנוער של משרד החינוך כאוכלוסיית קצה שבה אמורים להתמקד.

<ענת נחמיה לביא: במסגרת הזו אשמח לשמוע התייחסות קצרה בהתמודדות משרד החינוך עם הצרכים הספציפיים של ילדי הפריפריה בכלל וילדי כפרי הנוער והפנימיות בפרט.

<ענת נחמיה לביא: תודה.

עמרם מצנע: תודה.

עמרם מצנע: שי זקס, בבקשה.

<שי זקס: שלום.

<שי זקס: אני מוועד הורים של ממ"ד גוננים – ממ"ד שנמצא כאן לא רחוק בירושלים.

<שי זקס: לצערי, המנכ"לית, יש בית ספר אחד לפחות, בית הספר שלנו, לא יתחיל את שנת הלימודים הקרובה.

<שי זקס: יש לנו מבנה שהעירייה ומשרד החינוך ייעדו אותו לממ"ד, אחרי ששנים לא היה שם ממד, ועשו עבודה ברוכה, רק יושב שם איזה מנהל קיקיוני עם איזה אלף עמותות, שיושב כאן כנגד החוק, שולט על 400 מטר של מבנה.

<שי זקס: המשרד מכיר את העניין הזה, אבל לצערי, משרד החינוך לא לקח עלינו אחריות באמת בשלוש השנים האחרונות.

<שי זקס: יש לנו עוד 100 תלמידים לכיתות א', שאמורים ללמוד על הגג או משהו כזה – כל מיני פתרונות קיקיוניים נעשו משנה לשנה.

<שי זקס: זה הגיע לבית המשפט, ובגלל שזה בבית משפט, עיריית ירושלים ומשרד החינוך מתחבאים מאחורי בית המשפט, ולא לוקחים אחריות.

<שי זקס: לצערי, יש בית ספר אחד שיתחיל ללמוד – חצי נלמד בכיכר ספרא, חצי נלמד מול משרד החינוך שם בירושלים – זה קרוב.

<שי זקס: שם תתחיל שנת הלימודים שלנו.

<שי זקס: אולי רחל עזריה מעיריית ירושלים תרצה להוסיף.

רחל עזריה: יש סיכוי לקבל התייחסות לאתגר של 100 ילדים שאין להם איפה ללמוד?

עמרם מצנע: המנכ"לית תתייחס.

עמרם מצנע: בבקשה.

<דלית שטאובר: תודה רבה לכל מי שדיבר, ואענה.

<דלית שטאובר: עלה פה עניין מספר התלמידים בכיתה, במיקוד הגן – קבוצה של 35 ילדים עם גננת וסייעת.

<דלית שטאובר: הנושא של מספר ילדים בכיתה, שאכן מדינת ישראל מאופיינת במספר ילדים גבוה בכיתה, והצגתי מייד בפתיחת דבריי את הנתון על מספרי הילדים שיש לנו, וטוב שכך, יש פה היבטים פדגוגיים, ויש פה היבטים כלכליים ומשמעויות כלכליות.

<דלית שטאובר: קודם כל, מבחינה פדגוגית, אנו יודעים שהקשר בין הישגים לבין גודל כיתה אינו קשר מובהק ומוכח בשום מקום בעולם, מלבד בגיל הצעיר.

<דלית שטאובר: אנחנו לא אומרים את זה כדי לומר שאנחנו רוצים שהכיתות תהיינה גדולות.

<דלית שטאובר: זה מאוד משמעותי בגיל הצעיר.

<דלית שטאובר: לכן, כשהיו לנו המשאבים, הקצינו אותם לכיתות א'-ב', כדי לייצר שם יותר פיצולים והקלה למורות, כשהיה לנו המשאב.

<דלית שטאובר: עכשיו בקיצוץ – אתמול או הבוקר היה על זה דיון, על המשאב הזה.

<דלית שטאובר: איכות המורה – זה המרכיב החשוב ביותר.

<דלית שטאובר: בגיל הרך ובגיל הצעיר זה לא כך.

<דלית שטאובר: חזרנו ואמרנו - הסטנדרט של החינוך במדינת ישראל בגיל הזה נקבע כפי שהוא נקבע.

<דלית שטאובר: אנחנו חשבנו שחשוב מאוד לאפשר חינוך חינם לגילאי 4-3 לילדים שלא הלכו לגן, וזה לא חובה אלא כאופציה שהמדינה נותנת – קודם כל לתת את השירות הזה.

<דלית שטאובר: אנחנו רואים שאנחנו נשאלים על עשרת האחוזים שלא מקבלים את השירות, אז בואו נשים את הדברים בפרופורציות, ולדעת, שבמשאבים הנתונים של מדינת ישראל, שהיא מהמתקדמות בעולם במתן מענה כזה, המדינה כרגע לא יכולה לתקצב מעבר לסייעת וגננת בגיל הזה.

<דלית שטאובר: עם זאת, לא היינו מתנגדים שיהיה שם עוד כוח אדם.

<דלית שטאובר: כולנו היינו רוצים, אם המשאבים היו בידינו.

<דלית שטאובר: השנה, כדי לסייע במידת האפשר, יצאנו בפנייה לבנות של שירות לאומי, כדי להכשיר אותן ככוח עזר, גורם שלישי, מבוגר שלישי בתוך הגן.

<דלית שטאובר: הקצינו משאב לכ-600 תקנים נוספים כדי לפזר אותם.

<דלית שטאובר: הבנות צריכות לרצות את זה.

<דלית שטאובר: יש כבר כמה מאות בנות שפנו לעבוד בשנה הבאה כסייעות.

<דלית שטאובר: נשים אותן ככוח עזר בגנים הללו.

<דלית שטאובר: זו סוגייה תקציבית מאוד משמעותית – קודם כל כלכלית; דבר שני, נגיד שלא היתה מגבלה תקציבית במדינת ישראל, והיינו מחר בבוקר מקבלים את המשאב שמאפשר לקחת כל כיתה של 40 ולחלק אותה ל-20 – יש הסוגייה של בינוי ויש הסוגייה של כוח אדם, שאמרנו שאיכות ההוראה היא הדבר המשמעותי ביותר.

<דלית שטאובר: כלומר קודם כל, כרגע המשאבים לא נמצאים.

<דלית שטאובר: אנו רואים מה המדינה עושה כדי ליישר תקציב, ואם יהיו, יש להבין שיצטרכו בתוך תכלול הצרכים של משרד החינוך, לחשוב איפה התעדופים הנכונים ביותר.

<דלית שטאובר: היינו מאוד שמחים אם היו לנו עוד משאבים לגיל הצעיר.

<דלית שטאובר: כרגע זה לא בידינו.

<דלית שטאובר: לכן אנחנו מנסים באמצעות תקנים לשירות הלאומי.

<דלית שטאובר: לגבי השאלת ספרי הלימוד, אנחנו מאוד מקדמים את מהלכי הדיגיטציה.

<דלית שטאובר: הספרים הדיגיטליים כלולים בתוך השאלת הספרים.

<דלית שטאובר: כמובן, שהמדינה שצועדת לשם, זו תקופת מעבר.

<דלית שטאובר: תקופת המעבר הזו לא תבטל לחלוטין את הספר עם הנייר, לא את ספר התנ"ך ולא ספרים מסוימים שאנחנו רוצים שיהיו, ולא בכל הגילאים, אבל היא תביא הקלה משמעותית.

<דלית שטאובר: המשרד עושה צעדים, לקנות זכויות.

<דלית שטאובר: כרגע יצאנו עם שני מכרזים להתאמת ספרים קיימים, להפוך אותם לטקסט דיגיטלי, ושהזכויות האלה יינתנו בחינם.

<דלית שטאובר: כבר בשנה הבאה הרבה מאוד ספרים יוכלו להתקבל בבתי הספר בחינם.

<דלית שטאובר: זה המהלך שאנחנו הולכים אליו.

<דלית שטאובר: אתם מכירים גם את הנושא של תקשוב מערכת החינוך ו-100 בתי ספר שעובדים בפיילוט של ספרים דיגיטליים.

<דלית שטאובר: אנחנו צועדים לכיוון הזה – זה הטווח הארוך.

<דלית שטאובר: כל הסוגייה של הורים, שעלתה פה.

<דלית שטאובר: אי-אפשר לחנך ילדים בלי השותפים הטבעיים.

<דלית שטאובר: השותפים הטבעיים החשובים ביותר זה הורים.

<דלית שטאובר: הילדים נמצאים בבית הספר.

<דלית שטאובר: אנחנו מאוד מאמינים שמסרים משותפים של מורים והורים לילדים, ואווירה מכבדת והכרה במקום של כל אחד, תייצר מסר יותר נכון וטוב.

<דלית שטאובר: אנו מנסים, וזו המדיניות, להקשיב מאוד למה שהורים אומרים בכל הוועדות, לשתף את נציגי ההורים בכל ועדה שיש לנו, לעבוד בשיתוף פעולה בכל נושא ועניין, אפילו החוזרים של תשלומי הורים.

<דלית שטאובר: מאיפה הגיעו קולות הזעקה – מההורים.

<דלית שטאובר: אז בכל דבר ועניין אנו חושבים שהמקום של ההורים הוא מאוד חשוב.

<דלית שטאובר: יש מקום להמשיך ולחזק אותו.

<דלית שטאובר: וגם כשאנחנו מדברים על למידה משמעותית, אפרופו התוכנית, אז ההורים הם חלק; האם הילד, כשהוא בא הביתה, הוא רוצה להמשיך לעסוק בזה, עד כמה ההורה מעורב בזה, עד כמה הקהילה מעורבת בזה – אנחנו דנים בסוגיות האלה מתוך כוונה לחזק את המקומות הללו.

<דלית שטאובר: מקצועות הנשמה.

<דלית שטאובר: יצאו שני קולות קוראים, גם בחוזר מנכ"ל, לחיזוק האומנות ולחיזוק מקצועות הרוח, עם תקצוב מאוד מסיבי לבתי הספר שירצו להוסיף מורה לתחום הזה, ולייצר למידה בין-תחומית.

<דלית שטאובר: תחשבו שבשנה של קיצוצים זו אמירה תוספתית שבאה לומר: המקום הזה חשוב, אנו רוצים להשקיע בו, ואנו רוצים לקדם אותו.

<דלית שטאובר: כפרי הנוער.

<דלית שטאובר: אכן את צודקת במה שאמרת.

<דלית שטאובר: הרב שי אמר שזו קדימות.

<דלית שטאובר: אנו עובדים כרגע במרץ על תוכנית חמש-שנתית, שיש בה גם היבטים פיזיים - הפנימיות וכפרי הנוער זה הבית של הילדים – על היבטים פיזיים שמאוד מוזנחים; משך עשרות שנים לא נעשה שדרוג של המקום הזה.

<דלית שטאובר: מדובר פה במהלך מאוד רחב וגדול, גם של גיוס מאוד משמעותי של פילנתרופיה.

<דלית שטאובר: אני בטוחה שהרב שי יציג את זה בישיבה שהוא יפתח, את המהלך המתוכנן.

<דלית שטאובר: מדובר במהלך חמש-שנתי – כתבנו תוכנית לנושא הזה.

<דלית שטאובר: ממ"ד גוננים זו סוגייה ספציפית, אבל אשמח להתייחס אליה, כי היא עלתה פה.

<דלית שטאובר: אני אומרת את זה בכאב – צרם לי הטון שלכם, צרמה לי האמירה.

<דלית שטאובר: ואני אומרת את זה באותה שקיפות שאני עונה על כל דבר.

<דלית שטאובר: אני חושבת שהסגנון של משרד החינוך והמדיניות שלו באים לידי ביטוי בכל מקום שאנחנו באים.

<דלית שטאובר: אנחנו פועלים, אנחנו קשובים, מסביב לשעון, עד גבולות החוק.

<דלית שטאובר: אנחנו המדינה.

<דלית שטאובר: וכשמשהו נמצא בדיון בבית משפט, יושבת פה היועצת המשפטית של משרד החינוך, והיא תספר לך שהיא נזפה בי כמנכ"לית, שכתבתי מכתב שהוא לא בסמכותי, ואסור היה לי לכתוב לבעלות כדי לסייע למקום.

<דלית שטאובר: וכשזה נתקל בדיון משפטי, כולנו, למורת רוחנו, ואתם מכירים את עמדת המשרד גם לגבי החינוך הציבורי וגם לגבי המקום שפועל שם.

<דלית שטאובר: עם מי לא היינו בישיבות?

<דלית שטאובר: ומהמקום הזה אנחנו כרגע חסומים בדיון משפטי שההורים הגישו.

<דלית שטאובר: הצורך של הילדים שלכם בבית הספר, הזכות על המבנה – אין לנו בכלל חילוקי דעות.

<דלית שטאובר: זה שכרגע יש סיטואציה שהיא לא נוחה לכם, והיא לא נוחה לנו, ואנחנו יכולים רק למקסם את מה שאנחנו יכולים – זה נכון.

<דלית שטאובר: התוצאה היא כרגע עוד לא מיטבית - לא בגלל עצלנות, לא בגלל רוע לב ולא בגלל שמשרד החינוך מסתתר מאחורי בית המשפט.

<דלית שטאובר: משרד החינוך מכבד את כללי הדמוקרטיה של מדינת ישראל, גם כשהם לא פועלים לטובת המדיניות שלו.

<דלית שטאובר: לגבי היוח"א, יש בו קודם כל שיפור שכר מאוד משמעותי לגננות.

<דלית שטאובר: עבודת הגננת היא עבודה קשה ביותר.

<דלית שטאובר: זו קבוצה סופר מקצועית.

<דלית שטאובר: היא בעצם מנהלת מוסד חינוכי, מתמודדת עם גיל שצריך להקנות את כל המיומנויות וכישורי החיים, והיא אשת מקצוע ומנהיגה מהמעלה הראשונה.

<דלית שטאובר: גננות זה בכלל סקטור שראוי לא רק להערכה מקצועית; גם להערצה על התפקוד שלו.

<דלית שטאובר: אנחנו יודעים מה הילדים בגיל הרך לומדים, וכל פעם שאנחנו באים ומקבלים את הילדים שלנו גם בריאים ושלמים וגם מחונכים, אנחנו צריכים להודות ולהוקיר את עבודתן.

<דלית שטאובר: אנחנו מכירים בזה.

<דלית שטאובר: לכן אמרנו – תגידי את, איך את רוצה לבנות את היקף המשרה המלאה שלך?

<דלית שטאובר: וכשההסתדרות הביאה בפנינו את הרצון הזה שלהם, אמרנו – רק הבוקר עוד סיכמנו את זה, ויושבת פה הסמנכ"לית הבכירה, מנהלת המינהל הפדגוגי – תוציאי הבהרות לשטח, שהגננת תבקש את המבנה השבועי שנוח לה, והמפקחות ינסו לשבץ במידת הניתן את הגננת המשלימה כך שתהיה גמישות בתוך ההעסקה שלהן.

<דלית שטאובר: אבל הן גם רוצות לעבוד משרה מלאה.

<דלית שטאובר: הן גם רוצות להשתכר ולהיטיב את תנאי הפנסיה שלהן.

<דלית שטאובר: את מבנה היום שלהן – מתי עד 14:00, מתי עד 16:00, מתי עד 15:00, כן יום ששי, לא יום ששי – יעשו בדיאלוג, שהמפקחות ינסו לסייע במידת הניתן כדי לאפשר גם להן לשמור על הכוחות שלהן, וגם לתת את השירות החינוכי הטוב ביותר, וגם לנו, למלא את כוח האדם הראוי בתוך הגן.

<דלית שטאובר: אז ננסה גם בזה מתוך קשב מאוד משמעותי, ומתוך הבנת הקושי הפיזי, להיות עם ילדים כל כך רכים שמונה שעות, לתת מענה מיטבי לכל גננת במידת האפשר.

עמרם מצנע: תודה רבה למנכ"לית.

עמרם מצנע: אני מאוד מקווה, אני גם מתרשם ששנת הלימודים הבאה תוכל להיפתח כסדרה.

עמרם מצנע: אין ספק שצריך לשפר את תנאי התעסוקה של הגננות, אבל אל תשכחו – בסוף לילד בגן, כמה גננות וסייעות מחליפות אותו לאורך השבוע.

עמרם מצנע: זו בעיה, לרבע את המעגל, כדי שגם הילדים יוכלו לשהות מקסימום זמן עם אותה גננת- - -

<יוסי וסרמן: חבר הכנסת מצנע, הנתון הזה לא כל כך מדויק, ברשות אדוני.

עמרם מצנע: אני אומר לך, מאחר שהייתי גם בירוחם חמש שנים וגם בחיפה עשר שנים, וחוויתי חלק מהבעיות הללו.

עמרם מצנע: זה מכלול שלם שצריך להתמודד אתו.

<דלית שטאובר: אגיד משפט סיום, חבר הכנסת.

<דלית שטאובר: קודם כל, אני רוצה שוב להודות.

<דלית שטאובר: יושבים פה הרבה מאוד שותפים שלא דיברו.

<דלית שטאובר: מערכת חינוך נפתחת גם בזכות עבודה מאוד מאומצת ומקצועית של אנשים במשרד החינוך, שחלקם פה וחלקם לא פה, אבל גם בזכות שותפות מאוד אמיצה שיש לנו כאן עם אנשים מסביב לשולחן.

<דלית שטאובר: אני רוצה להודות על ההזדמנות.

<דלית שטאובר: לא הכול פתור, אבל אני מקווה שהכול משתפר - זה גם חשוב.

עמרם מצנע: אין ספק שמערכת החינוך עוסקת במספרים הכי גדולים – גם בתלמידים וגם בצוותי הוראה – בין אם הם עובדי מדינה, בין אם הם עובדי הרשתות, בין אם הם עובדי הרשויות המקומיות.

עמרם מצנע: זה מכלול שלם.

עמרם מצנע: וכמובן, מעורבות של כל החברה הישראלית.

עמרם מצנע: כמעט בכל דבר, בכל רפורמה יש צורך להסתגל, ללמוד את התקלות, ולהתקדם.

עמרם מצנע: לכן באמת שותפים לזה כל כך הרבה גורמים.

עמרם מצנע: כבר ביקשתי ממשרד החינוך, לבחון את האפשרות להוריד את מספר התלמידים בכיתה מבחינת ההגדרה מ-40 ל-35 מבלי העלות הכספית של הבינוי, כי להערכתי, אפשר חלק גדול מהבעיה לפתור גם בלי בינוי – בהחלט עם תוספת הוראה אבל בלי בינוי, שהוא לפעמים הסכומים הגדולים, וגם תהליך ארוך מאוד.

עמרם מצנע: אנחנו נשמע את השר ערב פתיחת השנת הלימודים, ואז גם נראה שהדברים שעלו כאן, ודברים נוספים, שלא באו לידי ביטוי, אכן נפתרים ומקבלים תשובה.

עמרם מצנע: כאמור, יש מספר דיונים שנעשה במסגרת הוועדה עד הפגרה, במשך הפגרה ואחריה בנושאים ספציפיים כמו החינוך במגזר האתיופי, החינוך במגזר הערבי ועוד נושאים שנמצאים כבר על סדר-היום, רק ייקח זמן להיכנס אליהם בפירוט יתר.

עמרם מצנע: אני מאוד מקווה, כבוד המנכ"לית, שלא יושת קיצוץ נוסף על מערכת החינוך.

עמרם מצנע: לא דיברנו על זה כאן.

עמרם מצנע: האיום הזה קיים.

עמרם מצנע: אני בהחלט גם מאיר את תשומת הלב של חברי הכנסת, שהם חברי ועדת כספים וכלכלה, שלפעמים נלחמים על נושא מסוים, ולא מבינים שאת המחיר נשלם בסוף במקום הרבה יותר קשה, הרבה יותר רגיש והרבה יותר חשוב.

עמרם מצנע: לפעמים רוצים להשיג איזה הישג של חצי אחוז פה וחצי נקודה שם, ובגלל המציאות הפוליטית משיגים את ההישג הזה, והוא פוגע בסוף בדברים החשובים באמת.

עמרם מצנע: הוועדה, אנוכי, בטח שר החינוך והמנכ"לית, ננסה לעשות הכול שזה לא יקרה, כי על המערכת הזו להשית היום עוד קיצוצים, זה יפגע בדברים הכי משמעותיים.

עמרם מצנע: תודה רבה , הישיבה נעולה.