ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 19, פרוטוקול מספר 53, 2013-07-09 09:00

עמרם מצנע: שלום לכולם, אנחנו רוצים להתחיל.

עמרם מצנע: חבר הכנסת בועז טופורובסקי העלה הצעה לסדר היום במליאה, בנושא פיטורי עובדים במינהל סטודנטים עולים והמליאה החליטה להעביר את זה לדיון בוועדה, והרינו מקיימים את הדיון.

עמרם מצנע: השתדלנו לעשות את זה עוד קודם היציאה לפגרה.

עמרם מצנע: אנחנו מאד קצרים בזמן אז נצטרך להיות ממוקדים.

עמרם מצנע: בשעה 10 יש לנו פה דיון נוסף, אז יש לנו כ-50 דקות, זה הרבה זמן וזה מעט זמן, תלוי מה עושים בזמן הזה.

עמרם מצנע: חבר הכנסת טופורובסקי, בבקשה.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: קודם כל אדוני יושב הראש, אני מודה לך על הזריזות שבה אתה מעלה את הנושא החשוב הזה לדיון בוועדה, זה בכלל לא מובן מאליו.

בועז טופורובסקי: יש כאן נציגים ממינהל הסטודנטים, אני רואה שיש נציגים מהסוכנות היהודית,יש נציגים ממשרד העלייה והקליטה.

בועז טופורובסקי: מינהל הסטודנטים היה במשך הרבה מאד שנים, אני מנסה לעשות את זה כמה שיותר קצר, העובדים היו עובדי הסוכנות היהודית והם היו תחת הסוכנות היהודית, אבל בפועל פעלו תחת המשרד לקליטת עלייה ועשו עבודה מדהימה, שאני מניח שתיכף העובדות ירחיבו על זה.

בועז טופורובסקי: היה איזה שהוא, תקרא לזה 'דיל', בין משרד ראש הממשלה לבין הסוכנות, שבו הסוכנות החליטה להוציא את התקצוב שלה ממינהל הסטודנטים, תוך כדי זה שהסוכנות התחייבה כנראה לתקצב דברים אחרים, אבל מינהל הסטודנטים נשאר בין הכיסאות.

בועז טופורובסקי: היו כמה שנים, שגם על זה בטח המשרדים ירחיבו, שהיה כל מיני קומבינציות של תקצוב, חלק מהסוכנות, חלק ממשרד הקליטה, היה גם חלק מהוות"ת – הוועדה לתכנון ותקצוב במועצה להשכלה גבוהה.

בועז טופורובסקי: וכך זה נמשך כמה שנים, שלוש שנים לדעתי ומה שקרה, החליטו בסוכנות לצאת מזה סופית לגמרי, לחלוטין.

בועז טופורובסקי: והעובדים קיבלו בעצם הודעה שהם מפוטרים.

בועז טופורובסקי: עכשיו, את כל זה עוד היית יכול להבין, למרות שיש לי בעיה, כי מינהל הסטודנטים עשו עבודה מעולה, היית יכול להבין אם היו סוגרים את מינהל הסטודנטים, אבל לא סוגרים את מינהל הסטודנטים.

בועז טופורובסקי: מינהל הסטודנטים ימשיך לעבוד באותה מתכונת, רק פשוט העובדים שלו לא הולכים להיות עובדי הסוכנות, אלא עובדי המשרד לקליטת עלייה.

בועז טופורובסקי: המשרד הולך לתת את אותם שירותים והוא הולך לקבל את אותו תקצוב.

בועז טופורובסקי: פשוט התקצוב מגיע כולו מהמשרד לקליטת עלייה.

בועז טופורובסקי: האוצר השלים את החסר, היה חסר כ-30 מיליון שקלים, האוצר השלים את התקציב החסר ויש את אותו תקצוב.

בועז טופורובסקי: נוצר מצב אבסורדי שבו לעובדות שעובדות הרבה שנים, חלקן עובדות יותר מ-10 שנים, הם הודיעו להם שהם מסיימים לעבוד לדעתי בסוף אוגוסט, ויוצא מכרזים פחות או יותר לאותם תפקידים.

בועז טופורובסקי: יוצאים מכרזים, מכרזי עבודה, פחות או יותר לאותם תפקידים.

בועז טופורובסקי: אפילו חלק מהעובדות ביקשו לעזור לכתוב את המכרזים לתפקידים שלא מי שיחליפו אותם.

בועז טופורובסקי: אם זה לא מדויק, אז תיכף תסבירו, כי ממנה שאני מבין זה כן מדויק.

בועז טופורובסקי: אני ניסיתי להבין, ניסיתי לבדוק וגם עשיתי על זה הצעה לסדר וניסיתי להבין גם מהמשרד לקליטת עלייה, גם מהסוכנות היהודים – מה הסיפור, וכל אחד מאשים את האחר.

בועז טופורובסקי: בהצעה לסדר, אני חושב שזה קרה פעם ראשונה מאז שאני חבר כנסת, אתה אולי תוכל להגיד לי מהעבר, שאף שר לא היה מוכן לעלות להגיב.

בועז טופורובסקי: ושאלתי את השרה לקליטת עלייה, והיא אומרת אם אני אעלה ואגיב – אני מודה שהעובדים הם בעיה שלי.

בועז טופורובסקי: פשוט ככה.

בועז טופורובסקי: ונוצר מצב שאף אחד לא רוצה לקחת אחריות על העובדים האלה, והם פשוט נמצאים בין הכיסאות, ואני חושב שעלינו מוטלת החובה המוסרית לוודא שהנושא הזה יטופל.

עמרם מצנע: אני לא בטוח שהבנתי בדיוק את הבעיה.

עמרם מצנע: אולי להבהיר את הנתונים, כי אצלנו בדרך כלל הפרשנות אין עליה ויכוחים ומתווכחים רק על העובדות.

עמרם מצנע: כל פעם אני מגלה את זה מחדש.

עמרם מצנע: אז מישהו רוצה להבהיר, להוסיף או לשנות את מה שאמר חבר הכנסת - - -

שמעון אוחיון: תסלחו לי, אולי נכוון איזו שהיא שאלה לגבי הסוכנות היהודית.

עמרם מצנע: אבל בואו נבין קודם כל את הבעיה, אני לא הבנתי את הבעיה.

שמעון אוחיון: זהו, רציתי לכוון את השאלה בדיוק בקטע הזה, לנסות אולי שיתייחסו לזה.

עמרם מצנע: כן, מי רוצה להתייחס?

<מיכל שטרית רבל: אני היועצת המשפטית של המשרד לקליטת העלייה.

<מיכל שטרית רבל: אני רוצה לתקן כמה עובדות שהוצגו כאן, שהן השנויות במחלוקת כרגע.

<מיכל שטרית רבל: קודם כל, מאז 1968, שאז הוקם גם משרד הקליטה וגם מינהל הסטודנטים, הייתה שותפות אמיתית של הסוכנות היהודית למינהל הסטודנטים בניהול, בתקצוב, בהפעלה של מינהל הסטודנטים.

<מיכל שטרית רבל: זה התבטא בוועד מנהל משותף, בחלוקת עבודה מסוימת, וחלוקת העבודה הזאת באמת הייתה שהעובדים האלה שבעיקרם מדריכים וחלקם משרות אחרות, הועסקו על ידי הסוכנות היהודית, זה נכון.

<מיכל שטרית רבל: כמו שאמרתי, השותפות הייתה אמיתית, לא מדובר בקבלן כוח אדם.

<מיכל שטרית רבל: כל העניין של המינהל נוהל במשותף.

<מיכל שטרית רבל: מה שקרה זה שהסוכנות היהודית ביקשה לצאת מהשותפות שלה במינהל הסטודנטים ולצורך גם התקצוב וגם לקיחת האחריות של הממשלה, באמת ניתנה החלטת ממשלה שמעגנת את זה, קובעת מתי תצא הסוכנות היהודית, איך יתוקצב הפער.

<מיכל שטרית רבל: במסגרת הזאת נדרשנו לעשות רפורמה במינהל הסטודנטים, שכללה המון היבטים של שירות לעולים, בכלל ברפורמה בכל השירות שניתן על ידי מינהל הסטודנטים.

<מיכל שטרית רבל: בין השאר כמובן היו אילוצים ולא ניתן היה משום שלא אפשרנו לנו לקלוט, מדובר על כ-70 תקנים, לקלוט 70 תקנים לשירות המדינה.

<מיכל שטרית רבל: רק בשביל לסבר את האוזן אני אגיד שלפני פחות משנתיים אילצו אותנו להיפרד מ-62 עובדים קבועים של משרד הקליטה, כדי לצמצם תקנים, שתבינו איפה אנחנו עומדים.

<מיכל שטרית רבל: במסגרת הרפורמה הזאת, הוחלט לעשות שינוי שהוא גם שינוי מבני.

<מיכל שטרית רבל: השירות הזה, שאנחנו קוראים לו שירות מעטפת, כי הוא כולל מספר דברים מתחתיו, שניתנים בנוסף לשכר הלימוד שהמינהל נותן לסטודנט עצמו, יינתן במסגרת שונה.

<מיכל שטרית רבל: אנחנו נאלצנו במובן מסוים לקנות שירות בחוץ, של המעטפת הזאת, כשיש לנו 100 תקנים שיפורסמו, והם לא זהים לתפקידים שמתנהלים היום.

<מיכל שטרית רבל: כל המבנה השתנה.

<מיכל שטרית רבל: המבנה השתנה ויהיו תקנים שייצאו כמכרז של שירות המדינה וכולם מוזמנים להתמודד בהם, וגם יהיה קבלן שיזכה, אנחנו כך מקווים, במכרז הזה, של לתת את שירותי המעטפת, וכמו שנהוג למשל ב-Outsourcing של המחשוב, שמדי פעם יש שם מכרזים, מה שקונה זה שקבלים שזוכים גם מדי פעם פונים לאנשים שנותנים את השירות בפועל, ומציעים להם – תצטרפו אלינו - כי הם מכירים הכי טוב.

<מיכל שטרית רבל: אנחנו צופים שזה מה שיקרה.

<מיכל שטרית רבל: בכל מקרה, שירות המדינה לא מאפשר לקלוט תקנים כמו שהם כך.

בועז טופורובסקי: זאת אומרת יהיה את אותו שירות?

<מיכל שטרית רבל: לא, זה לא יהיה אותו דבר.

בועז טופורובסקי: לא, סטודנט יקבל את אותו שירות, לא?

<מיכל שטרית רבל: הסטודנט בסוף הדרך יקבל את אותו שירות.

<מיכל שטרית רבל: המבנה של הדברים יהיה שונה, הדרך של מתן השירות תהיה שונה.

<מיכל שטרית רבל: אנחנו נדרשנו להראות התייעלות גם למשרד האוצר, לצורך קבלת התקציבים אנחנו נדרשו להראות התייעלות בכל המערך של מינהל הסטודנטים.

עמרם מצנע: כלומר, מה שאת אומרת שבעצם אין שינוי כרגע לפחות בנושא התקציבי, התקציב כולו נמצא במשרד הקליטה, ולא אישרו לכם להפעיל אותו עם עובדי מדינה, אלא רק חלקית עובדי מדינה, זה המכרז שאמרת עליו, וחלק מהדברים יוצאים למכרז.

<מיכל שטרית רבל: נכון.

עמרם מצנע: השאלה אם יכולים לגשת כל מי שהיה לפני זה.

<מיכל שטרית רבל: כן.

עמרם מצנע: כשכל העובדים שהיו עובדי סוכנות, בעצם מפוטרים מהסוכנות.

<מיכל שטרית רבל: פוטרו כבר.

עמרם מצנע: והם מגיעים למכרז הזה - - -

<מיכל שטרית רבל: זה לגבי הפיטורים.

<מיכל שטרית רבל: אבל אנחנו יודעים שיש, אנחנו יודעים בעקבות הפניות שהיו אנשים שקיבלו מכתבים על סיום עבודתם.

בועז טופורובסקי: זה לא אומר שהם פוטרו.

עמרם מצנע: פוטרו, בתהליך פיטורים, בסדר.

עמרם מצנע: הנקודה - - -

בועז טופורובסקי: אבל יש התייעלות עם אותו תקציב.

עמרם מצנע: הנקודה ברורה.

עמרם מצנע: התייעלות או לא, בטח יגידו פה שזו לא התייעלות.

עמרם מצנע: יש תמיד ויכוח הרי בין אלה שאחראים על הבירוקרטיה, שאומרים שהבירוקרטיה היא ערך, ואלה שאומרים שבסוף השירות הוא הדבר החשוב.

עמרם מצנע: אוקיי, אז תמונת הצד השני של המתרס, הסוכנות.

עמרם מצנע: אתם יצאתם.

<ג'וש שוורץ: אבל אני רוצה לתת רקע.

<ג'וש שוורץ: הסוכנות מקיימת את פעילותה לפי החוק ולפי האמנה שנחתמה בין הממשלה לבין הסוכנות, יחד עם הממשלה.

<ג'וש שוורץ: וכל הזמן מתקיימים דיונים שוטפים, באיזה תחומים הסוכנות היהודית צריכה להשקיע את כספי התרומות שהיא מקבלת מהעולם היהודי.

<ג'וש שוורץ: הגענו לסיכום עם משרד ראש הממשלה, משהו כמו לפני שנתיים, שהסוכנות יוצאת מהתחום של מתן מלגות לעולים שנמצאים הרבה זמן בארץ, שזה תחום של מינהל הסטודנטים, מאחר שהממשלה - - -

עמרם מצנע: בסדר, יצאתם.

עמרם מצנע: זה לא חשוב לצורך העניין עכשיו.

שמעון אוחיון: אבל זה גם חשוב לנו, מה זאת אומרת שרק לסטודנטים ותיקים, סטודנטים חדשים, אבל אנחנו צריכים לדעת מי מטפל בסטודנטים.

שמעון אוחיון: זה לא ברור לי, אני רוצה - - -

עמרם מצנע: חכה רגע, בוא נעשה נדבך על נדבך.

עמרם מצנע: הסוכנות יוצאת.

עמרם מצנע: סיבות טובות, בסדר.

שמעון אוחיון: הוא אומר לא לגמרי.

עמרם מצנע: לא, יוצאת מהניהול של העניין, מהשליטה על זה, מהעסקת האנשים.

עמרם מצנע: היא מתקצבת מה שהיא מתקצבת.

<ג'וש שוורץ: הסיכום היה שהסוכנות תשקיע כספים בתחום של העלייה בתפוצות וחינוך יהודי בתפוצות, ואנחנו נצא מתחום של הקליטה.

<ג'וש שוורץ: זה היה ביוני 2012, התקבלה החלטת ממשלה שכל הפרויקט עובר לממשלה.

<ג'וש שוורץ: אני חושב שהדיון צריך להתייחס לדיון פנים ממשלתי.

<ג'וש שוורץ: מינואר אנחנו מחויבים לפי החוק לתת - - -

עמרם מצנע: זאת אומרת אתם בתהליך פיטורים של אותם עובדים שעובדים אצלכם - - -

<ג'וש שוורץ: אני רק רוצה לציין שאנחנו שלחנו מכתב לכל העובדים בינואר, שזה כשמונה חודשים לפני - - -

עמרם מצנע: בסדר, ג'וש, זה לא כל כך חשוב לצורך הדיון.

עמרם מצנע: התהליך הוא שאתם יצאתם מניהול של העניין הזה, משקיעים את הכספים שיש לכם איפה שאתם משקיעים, זה הסכם עם הממשלה, את זה הבנתי.

עמרם מצנע: עכשיו, נשמע בטח את נציגי ה - - -

בועז טופורובסקי: אבל הם לא מנסים למצוא מקום עבודה לעובדים האחרים שעובדים שם הרבה מאד שנים.

בועז טופורובסקי: כאילו, אומרים להם אתם מפוטרים, שיהיה לכם בהצלחה.

<ג'וש שוורץ: לא, זה לא מדויק.

<ג'וש שוורץ: כל אחד שהוא עובד סוכנות יכול לגשת למכרזים פנימיים ולנסות להתברג בתפקידים האחרים.

<ג'וש שוורץ: אני גם רוצה לציין - - -

שמעון אוחיון: גם בסוכנות היהודית.

<ג'וש שוורץ: בסוכנות היהודית, הם יכולים לגשת למכרזים פנימיים.

<ג'וש שוורץ: חוץ מזה, בתהליך של פיטורי בסוכנות אנחנו מחויבים לחודש, ואנחנו הודענו 8 חודשים מראש.

<ג'וש שוורץ: גם הייתה שיחה ביוני עם משאבי אנוש של הסוכנות שסיום עבודתם אמור להיות בקיץ.

<ג'וש שוורץ: זאת אומרת ניתן המון זמן.

עמרם מצנע: בסדר.

עמרם מצנע: בבקשה.

<קרן דודיין-נתנאל: אני אדבר בשם עובדי הסוכנות במינהל לסטודנטים עולים.

<קרן דודיין-נתנאל: שמי קרן דודיין, אני מנהלת את תחום התעסוקה במינהל.

<קרן דודיין-נתנאל: אני רוצה להעלות שלוש נקודות שהן חשובות לנושא שלנו.

<קרן דודיין-נתנאל: הנקודה הראשונה זה חשש מפגיעה בשירות לסטודנט, כתוצאה ממהלך הרפורמה ופיטורי עובדי הסוכנות היהודית במינהל הסטודנטים עולים.

<קרן דודיין-נתנאל: כמו שציינו קודם, המינהל קיים כבר 45 שנה והוא נותן מגוון סיועים לסטודנטים העולים ולסטודנטים יוצאי אתיופיה.

<קרן דודיין-נתנאל: המעטפת שהתייחסו אליה זו מעטפת שמדברת בעצם על עידוד עלייה, ייעוץ, הכוון, סיוע נפשי, סוציאלי, אקדמי, ושילוב וקליטה חברתית ותעסוקתית.

<קרן דודיין-נתנאל: עובדי המינהל מלווים את הסטודנטים העולים לאורך כל מסלול הלימודים, החל מהאיתור שלהם בחו"ל ועד השילוב שלהם בעצם במשק הישראלי.

<קרן דודיין-נתנאל: כל העובדים מפוטרים החל מה-31 באוגוסט.

<קרן דודיין-נתנאל: מדובר בכ-34 קבועים ועוד כ-100 עובדים זמניים, 40 מתוכם זה מדריכים שנמצאים במוסדות הלימודים.

<קרן דודיין-נתנאל: 40 מדריכים נותנים מענה לסטודנטים במוסדות להשכלה גבוהה, ועוד 60 מסבירים שמפעילים פעילויות הסברה קבוצתיות לתיירים בארץ וארגון סיורים בקמפוסים.

<קרן דודיין-נתנאל: כל העובדים האלה שעוסקים במלאכת הקודש הזאת שציינתי, החל מאיתור הסטודנטים ועד לשילובם בעשייה הישראלית, מפוטרים.

<קרן דודיין-נתנאל: זה עובדים שרכשו ניסיון רב, התמחו בתחום העלייה, הם ימצאו את עצמם בעצם נפלטים מהמערכת, והמפסידים העיקריים יהיו הסטודנטים העולים, וסטודנטים יוצאי אתיופיה ברחבי הארץ.

<קרן דודיין-נתנאל: משרד הקליטה, כמו שהוא ציין, ערך רפורמה שבה נערכו שינויים בהגדרת התפקיד.

<קרן דודיין-נתנאל: לא סתם נערכו שינויים בהגדרת התפקיד.

<קרן דודיין-נתנאל: חלק מהתפקידים יאוישו בתקנים של משרד הקליטה וחלק הוצאו, יצא מכרז למיקור חוץ.

<קרן דודיין-נתנאל: הרפורמה לא כוללת את כל התפקידים שנתנו מענה הכרחי לסטודנט העולה.

<קרן דודיין-נתנאל: התפקידים שכן ימשיכו, לא מובטח כמובן שהעובדים הוותיקים ימשיכו, הם יוכלו להגיש קורות חיים כמו כל עובד אחר, אם הארגון שייבחר לא יביא את העובדים שלו איתו.

<קרן דודיין-נתנאל: יציאה למכרז – אין ביטחון שהחברה שתזכה היא מומחית - - -

עמרם מצנע: אני מבין, שאלה שיפתחו תקנים אצלכם זה מכרז ממשלתי, אבל המכרז בין זכיינים הוא עדיין לא מכרז של המדריכים.

עמרם מצנע: זאת אומרת הזכיין שיזכה צריך אז להביא כוח אדם.

<קרן דודיין-נתנאל: נכון.

עמרם מצנע: וזה תלוי בו, מה הוא עושה.

עמרם מצנע: כלומר, הוא לא עושה מכרזים.

בועז טופורובסקי: בתקנים של משרד הקליטה אתן יכולות להתמודד?

<מירי כהן: לא, רק אם זה ייצא למכרז חיצוני, כלומר קודם עובדי המשרד.

<מירי כהן: אנחנו לא עובדי מדינה.

<מירי כהן: יש מכרז פנימי, אם לא נמצא מועמד מתאים וזה יוצא למכרז חיצוני, ואז אפשר לגשת.

עמרם מצנע: ועל איזה היקף אנשים מדובר במכרז הזה, הפנימי שלכם?

<מירי כהן: אנחנו מדברים בערך על 8 תקנים, והיתר, המאסה הקריטית תהיה אצל הזכיין החיצוני שיפעיל את שירותי המעטפת.

עמרם מצנע: 8 זה בטח משהו אדמיניסטרטיבי, לא? 8 מול מה, 40?

<קרן דודיין-נתנאל: 34.

עמרם מצנע: אמרת 40 עובדים קבועים.

<קרן דודיין-נתנאל: 34 ועוד 40 מדריכים.

עמרם מצנע: זאת אומרת 34 מפוטרים ובמקומם יש 8.

<מירי כהן: אבל הרבה מאד תפקידים יהיו במסגרת ה - - -

עמרם מצנע: כן, כן, בסדר, אני שואל על העובדים הקבועים.

עמרם מצנע: עובדי קבלן זה עובדי קבלן, אנחנו מכירים את ה - - -

<קרן דודיין-נתנאל: היציאה למכרז, החברה שתזכה בה היא לא בהכרח תהיה מומחית במתן מענה לעונים, זה יכול להיות כל חברה, שהיא גם חברה מסחרית.

<קרן דודיין-נתנאל: בעצם ייווצר מצב פה של המצאת הגלגל, יוקם ארגון שלא ידע את יוסף.

<קרן דודיין-נתנאל: כל התורה הזו שהרבה ממנה היא תורה שבעל פה, נמצאת בקרב העובדים, עובדי הסוכנות - - -

עמרם מצנע: דרך אגב, יכולים לגשת למכרז גם ארגונים שכן עוסקים בעולים.

<קרן דודיין-נתנאל: יכול להיות, וודאי.

עמרם מצנע: בטח במכרז צריך להציג איזה שהוא ניסיון בתחום.

<קרן דודיין-נתנאל: כולי תקווה.

<קרן דודיין-נתנאל: מדובר בכל זאת גם ברפורמה, כשלעשות רפורמה זה תהליך לא פשוט לארגון, אז גם עובדים חדשים וגם רפורמה אנחנו שואלים פה.

<קרן דודיין-נתנאל: תקופת ההכשרה של עובדים חדשים למתן מענה יעיל, נכון, יכולה לארוך זמן מאד רב כשהסטודנטים העולים הם אלה שיפגעו מזה.

<קרן דודיין-נתנאל: אני רוצה להזכיר ששנת הלימודים נפתחת באוקטובר.

<קרן דודיין-נתנאל: עד אוקטובר לא יהיה להם את המענה הזה, בטוח.

<קרן דודיין-נתנאל: דבר נוסף, נקודה נוספת זה בדיקת אפשרות שעובדי המינהל לסטודנטים עולים יכולים לתבוע יחסי עובד-מעביד מול משרד הקליטה.

<קרן דודיין-נתנאל: עובדי הסוכנות היהודית יכולים לתבוע יחסי עובד-מעביד מול משרד הקליטה, וזה לאחר חוות דעת משפטית.

<קרן דודיין-נתנאל: אני רוצה להסביר.

עמרם מצנע: זה מסלול שקיים בכל מקרה.

עמרם מצנע: כל עובד שמרגיש שיש לו זכויות, יכול לתבוע.

<קרן דודיין-נתנאל: נכון.

<קרן דודיין-נתנאל: מדובר בעצם בעובדים שכרטיס העובד שלהם ישבו במתקני משרד הקליטה מאז ומתמיד, עד כמה שידוע לנו.

<קרן דודיין-נתנאל: המנהלים הישירים שלנו הם עובדי משרד הקליטה.

<קרן דודיין-נתנאל: המנהלת הישירה שלי עובדת פה.

<קרן דודיין-נתנאל: זה לא מנהל סוכנות.

<קרן דודיין-נתנאל: אז לאחר התייעצות גם עם כמה עורכי דין שמתמחים בדיני עבודה, נאמר לנו שזה לא פשוט, שזה לא מורכב.

<קרן דודיין-נתנאל: עם זאת, המשכורות שלנו לא מאפשרות לנו אפשרות לגשת לתביעה משפטית, אבל זה נושא שחשוב להעלות אותו.

<קרן דודיין-נתנאל: ודבר אחרון, זה באמת המורכבות של נושא הפיטורים.

<קרן דודיין-נתנאל: אני אחזור שמדובר על אנשים שחרטו על דגלם באמת את הנושא של קליטת צעירים.

<קרן דודיין-נתנאל: כל 34 העובדים, פרט לשניים שמדובר בגברים, זה נשים צעירות, אימהות, יש גם נשים עם מנעד של ותק של 26 שנים, חד הוריות, עולות חדשות בודדות בארץ - - -

עמרם מצנע: עם ותק של 26 שנים הן לא יכולות להיות צעירות.

<קרן דודיין-נתנאל: מאד צעירות.

שמעון אוחיון: אני לא הייתי אומר את זה.

עמרם מצנע: ממרומי גילנו.

<קרן דודיין-נתנאל: זה גם נחשב צעיר היום.

<קרן דודיין-נתנאל: יש עולות שנמצאות לבד בארץ ונקלטו במערכת ופועלות במערכת.

<קרן דודיין-נתנאל: זאת אומרת מדובר בקבוצה הטרוגנית לא פשוטה, אבל אני אחזור ואגיד שמדובר בכוח אדם מוביל בתחומו, וזה בעצם הנקודות.

עמרם מצנע: הבעיה אני מבין זה העובדים הקבועים.

<קרן דודיין-נתנאל: נכון, ה-34 עובדים.

עמרם מצנע: תגידו, איך אתם באמת רואים כרגע את המעבר הזה, מהמצב הנוכחי אל המצב החדש, מבחינת ההשפעה על הסטודנטים.

עמרם מצנע: המכרז כבר יצא לכוח אדם?

<קריאה: שבוע שעבר הוא יצא.

<מיכל שטרית רבל: אני רוצה להגיד רק שני משפטים, ואז אני אעביר למירי, שהיא ראש מינהל הסטודנטים.

<מיכל שטרית רבל: שני דברים, אלף שהטענה שנשמעה כאן היא מאד מוזרה בכל קנה מידה, גם במגזר הממשלתי וגם במגזר הפרטי, שבא עובד ואומר – בלעדיי השירות שתתנו הוא לא טוב.

<מיכל שטרית רבל: זה מאד מוזר, אני חייבת להודות.

עמרם מצנע: אני רוצה להגיד לך שאני חושב שכל עובד, אם הוא לא חושב ככה, אז הוא בבעיה.

<מיכל שטרית רבל: רגע, אני רוצה להגיד עוד דבר.

<מיכל שטרית רבל: כאילו, אנחנו לא בקטע של מול העובדים.

<מיכל שטרית רבל: חלק מהם מצוינים והלוואי ויכולנו - - -

<קריאה: כולם מצוינים.

<מיכל שטרית רבל: לדעתכם כולם.

<מיכל שטרית רבל: לדעת המנהל חלק מהם מצוינים, והלוואי ויכולתי לקבל את - - -

עמרם מצנע: בואו נסכים שרובם מצוינים.

<מיכל שטרית רבל: זו לא שאלה מולם, זה באמת לא שאלה מולם.

עמרם מצנע: לא, אבל השאלה היא אם אתם מנסים ולדעתי יש כלים לתת למי שיזכה, לפחות זכות ראשונית לאותם עובדים, שלפחות אתם חושבים שהם גם טובים.

<מיכל שטרית רבל: לקבלן?

עמרם מצנע: לקבלן.

עמרם מצנע: הרי יש פה בעיה מעבר לבעיה של עובדים ופיטורים, וכל אחד מאיתנו צריך לחוש כאילו הוא היה מפוטר, כדי להבין את העוצמה הזו ואת המשמעות.

עמרם מצנע: כן, כן, אני יודע שלא כולם חושבים ככה.

עמרם מצנע: ודבר שני, גם לכם צריך להיות עניין ב..., כמי שמנהלת את זה, שהעובדים הטובים יתקבלו אצל הקבלן.

<מירי כהן: נכון, ברור שהאינטרס שלנו זה שכמה שיותר עובדים ותיקים - - -

עמרם מצנע: אז מה אתם עושים בעניין?

<מירי כהן: תראו, אנחנו לא יכולים לחייב קבלן במכרז להתנות את הזכייה שלו בזה שהוא ייקח את העובדים האלה, אבל אנחנו מאד מקווים שהוא - - -

עמרם מצנע: יכולים לחייב אותו לראיין אותם.

בועז טופורובסקי: לראיין, או לתת פקודות על כך.

<מירי כהן: אסור לנו לעשות את זה.

<מירי כהן: אנחנו מאד מקווים ומאד מכוונים לזה.

<מיכל שטרית רבל: זה קורה באופן טבעי.

<מיכל שטרית רבל: כמו שאמרתי, יש הרי מכרזים בשירות המדינה - - -

עמרם מצנע: הבנתי, לא עשיתם את זה, אוקיי.

עמרם מצנע: לשאלתי לא עשיתם את זה.

שמעון אוחיון: אדוני היו"ר, חבל שנציג של נציבות שירות המדינה לא נמצא כאן, כי הייתי רוצה לשמוע ממנו את הכללים, ואני מבין שגם הכללים שלו נוקשים.

עמרם מצנע: נציבות המדינה זה סך הכל 8 אנשים.

<מיכל שטרית רבל: יש לנו כאן את מנהלת אגף משאבי אנוש, שהיא בעצם יכולה להגיד על הכללים ולגבי איך מקבלים תקנים בשירות המדינה.

עמרם מצנע: כן.

עמרם מצנע: לא, המדינה לא רצתה להגדיל את התקנים, זו תופעה ידועה.

עמרם מצנע: לא רוצה להגדיל, אז מגדילים את זה באמצעות עובדי קבלן.

בועז טופורובסקי: גם עשתה את זה במכרז פנימי.

עמרם מצנע: כן, אבל זה נהלים קבועים בחוקים.

עמרם מצנע: קודם כל אתה ממצה את הכוח האדם הפנימי שלך.

<מירי כהן: במענה לשאלתך באמת לגבי איך אנחנו רואים את ההמשכיות של התהליך הזה, אנחנו מאז החלטת הממשלה בשנה שעברה, שסיכמה את היציאה של הסוכנות, אנחנו עשינו תהליך מאד מאד מקיף בתוך המשרד, בשביל לבנות את הרפורמה הזאת.

<מירי כהן: כמובן שכמו שמיכל אמרה קודם, לא יכולנו לקלוט את כל התקנים.

<מירי כהן: לכן, במסגרת התנאים שהיו, באמת בנינו את הרפורמה, כשטובת הסטודנט העולה לנגד עינינו.

<מירי כהן: באמת המטרה הייתה שכל השירותים שהוא קיבל עד עכשיו הוא ימשיך לקבל אותם וגם שתהיה התייעלות, וגם שהשירותים גם ישתפרו.

עמרם מצנע: לא, השאלה עוד פעם, האם-, בעצם נתתם תשובה.

עמרם מצנע: אתם לא עשיתם משהו אקטיבי, לראות שאותם 34 מפוטרים וחלקם אתם חושבים שהם עובדים טובים, שרצוי שימשיכו לעבוד, לא עשיתם שום פעולה או לא תעשו, כי עדיין יש בידיכם את האפשרות - - -

<מירי כהן: אנחנו עשינו מה שיכולנו.

עמרם מצנע: עם הקבלן הזוכה.

עמרם מצנע: הבנתי.

עמרם מצנע: כן, בבקשה.

<רמה רום: שמי רמה רום, אני מנהלת תחום ייעוץ והכוון במינהל הסטודנטים העולים.

<רמה רום: אני רוצה לשאול מדוע בעצם אנחנו מנועים מלגשת לאותם 8 תקנים שנפתחים במשרד הקליטה.

עמרם מצנע: לא, יש פה שלביות.

עמרם מצנע: בכללים שעובדת נציבות המדינה, כל פעם שיש תקן, ודרך אגב זה גם עניין של ארגון עובדים.

עמרם מצנע: יש קודם כל מכרז פנימי, ורק אחר כך, כאשר לא מוצאים אנשים מתאימים במכרז הפנימי, פותחים את זה חיצוני.

עמרם מצנע: לפעמים עושים פנימי וחיצוני ביחד.

<קריאה: אין כזה דבר בשירות המדינה.

עמרם מצנע: בכלל לא במדינה?

שמעון אוחיון: פנימי ואחר כך.

עמרם מצנע: אבל זה כללים.

עמרם מצנע: דרך אגב, הם גם די מוגדרים ודי מובנים.

<רמה רום: אני לא יודעת.

<רמה רום: יש פה איזו שהיא תופעה לא נורמאלית.

<רמה רום: אנחנו בסופו של דבר גוף שהיה מורכב תמיד משני ראשים, וזה קצת מוזר שפתאום אחד ה - - -

עמרם מצנע: אז עכשיו מנסים לנרמל אותו, וזה אפשרי.

<רמה רום: זה בסדר, אבל שוב, אני חושבת שהרבה מזה הוא עניין של רצון טוב, של כמה מעוניינים ללכת לקראת העובדים ולהתחשב בהם.

<רמה רום: ויש עוד נקודה שלא מצוינת כאן בכלל, שעובדי הקבלן או המיקור חוץ הזה, שבסופו של דבר יזכה במכרז, לא ישבו יחד עם עובדי המשרד.

<רמה רום: כלומר, המנהלים של מינהל הסטודנטים, שהם כולם עובדי משרד הקליטה, ימשיכו לשבת במקום שהם יושבים בו.

<רמה רום: עובדי מיקור החוץ ישבו במקומות אחרים, אולי אפילו בערים אחרות.

<רמה רום: זאת אומרת סטודנט יצטרך לרוץ לפעמים, לא לחצות את הרחוב אלא לנסוע לעיר אחרת כדי לקבל את שירותי המעטפת.

<רמה רום: אנחנו חרדים.

עמרם מצנע: כן, בבקשה.

בועז טופורובסקי: אני רוצה לחדד, כי אני חושב שאנחנו לא צריכים יותר מדי להתמקד אם הרפורמה היא נכונה או לא כקונספט.

בועז טופורובסקי: אני חושב שגם זה לא המהות של הדיון.

בועז טופורובסקי: המהות של הדיון היא שבסופו של דבר, וזה הוכח כאן עכשיו בישיבה, שעושים איזו שהיא רפורמה ואף אחד לא באמת התייחס לעובדים שעובדים שם הרבה מאד שנים ואין עוררין על זה שרובן עובדות טובות ואפילו לא חשבו במכרז לתת על זה איזה שהוא מיקוד או לחייב או כאלה דברים.

בועז טופורובסקי: בסוכנות אמרו שהם יכולים תמיד להתמודד לתפקידים בתוך הסוכנות, אבל אף אחד לא חשב איך שהוא לדאוג לעובדים שעובדים שם כל כך הרבה שנים.

בועז טופורובסקי: זאת אומרת אף אחד לא מסתכל על העובדים האלה כעל עובדים שלו באמת, ואף אחד בתוך הרפורמה הזאת לא באמת חושב או עושה מאמץ למצוא להם פתרון.

בועז טופורובסקי: השאלה אם כאן, מסביב לשולחן הזה, אפשר לחשוב על איזה שהוא מאמץ שימצא להם פתרון, כי כולם מסכימים שהם עושים עבודה טובה, וכולם מסכימים שבסופו של דבר אותה עבודה בצורה כזו או אחרת, הולכת להיעשות וזו רק שאלה עם מי.

בועז טופורובסקי: עכשיו, באמתלה משפטית או בירוקרטית הם מושלכים הצידה, ובלי התייחסות.

בועז טופורובסקי: רק יכולים להגיד – מי שיזכה יוכל לפנות אלינו, לנו אסור להגיד ואנחנו הסוכנות, מה אתם רוצים מאיתנו?

בועז טופורובסקי: הממשלה זה וזה.

בועז טופורובסקי: קצת מסביב לשולחן הזה ראוי שתהיה קצת אנושיות.

בועז טופורובסקי: אנחנו לא משפטנים, אנחנו לא באים כאן לדקדק בחודו של-.

בועז טופורובסקי: זו השאלה, אם אי אפשר כאן לחשוב בצורה הזאת.

<אביטל פישר בן-זקן: אני עובדת סוציאלית במינהל הסטודנטים, במחוז ירושלים.

<אביטל פישר בן-זקן: חשוב לציין שמה שאמרו לנו זה שיש לכם הרבה זמן ואתם צעירים, כולכן צעירות, תמצאו עבודה.

<אביטל פישר בן-זקן: זה משהו שנאמר לנו גם על ידי הסוכנות וגם מהמשרד.

<אביטל פישר בן-זקן: אפשר לקבל את זה, זה נכון, כולנו צעירות, כולנו משכילות, אנחנו יכולות למצוא עבודה, אבל אנחנו אוהבות את העבודה שלנו.

<אביטל פישר בן-זקן: אנחנו לא רואות סיבה שאותה עבודה תיעשה על ידי מישהו אחר.

<אביטל פישר בן-זקן: אני 12 שנה במינהל, אני התחלתי כמדריכה, כסטודנטית, אני היום במקום אחר, אני אשת משפחה.

<אביטל פישר בן-זקן: אני רוצה להמשיך לעבוד שם, אני אוהבת את העבודה, אני חושבת שאני רכשתי גוף ידע שאני לא חושבת שכל כך בקלות ימצאו מישהו אחר שיביא את אותה מזוודה איתו.

<אביטל פישר בן-זקן: חבל.

שמעון אוחיון: מה החשש?

<אביטל פישר בן-זקן: החשש שלי - - -

שמעון אוחיון: אני מדבר על אותה חברה קבלנית בסופו של דבר, מאיפה היא תיקח, מהמאגר הקיים?

<אביטל פישר בן-זקן: אין לי מושג, אני יודעת כמוך.

שמעון אוחיון: היא לא תמציא עכשיו עובדים שהם עם כל הניסיון שיש לכם.

<אביטל פישר בן-זקן: אני לא יודעת, יכול להיות שאותו קבלן יבוא עם מישהו שלו, יכול להיות שהוא יגייס מחדש.

<אביטל פישר בן-זקן: יכול להיות שהוא לא יכול לגייס מישהו ש - - -

עמרם מצנע: יכול להיות שהוא גם יציע להם תנאים הרבה יותר נמוכים.

<אביטל פישר בן זקן: בדיוק.

<אביטל פישר בן זקן: אולי זה משהו שיתחדש כל כמה שנים המכרז, ואז לא תהיה לנו לא יציבות ולא קביעות.

<אביטל פישר בן זקן: אנחנו בכל זאת אנשים, אמנם צעירים, אבל כן חשובה לנו איזו שהיא יציבות כלכלית, תעסוקתית מסוימת.

<אביטל פישר בן זקן: אני לא רוצה להגיע למקום הזה עוד שנתיים או עוד שלוש או עוד חמש מחדש.

<אביטל פישר בן זקן: כלומר, אני כן בגיל שאני כבר כן רוצה למצוא את עצמי.

<אביטל פישר בן זקן: אני חושבת שכולן כאן מרגישות וחושבות אותו דבר כמוני.

<רמה רום: יש נקודה נורא חשובה, אני חושבת, שמסיבות טכניות בעיקרן אין רצף בין סיום העסקה, סיום הקיום של המינהל במתכונתו הנוכחית, לבין המעבר למתכונת החדשה.

<רמה רום: הווה אומר: עבודה עם מיקור חוץ.

<רמה רום: כי אם היה רצף, אז יכולת להגיד – לפני שאנשים מפוטרים, לפני שהם הולכים הביתה, הם יכולים כבר להתחיל לבדוק את עצמם מול אותו קבלן חיצוני, אוקיי?

<רמה רום: אבל לא נוצר פה רצף, זאת אומרת אנחנו נפוטר - - -

עמרם מצנע: אבל עוד אין קבלן.

עמרם מצנע: הוא צריך לזכות במכרז קודם כל.

<רמה רום: כן, אבל המכרז יכול היה לצאת כבר לפני הרבה זמן.

<רמה רום: למה הוא יצא?

בועז טופורובסקי: רגע, אתן מסיימות ב-31 באוגוסט, נכון?

<רמה רום: כן.

בועז טופורובסקי: מתי אמור להיבחר - - -

<מירי כהן: האחד באוגוסט זה המועד האחרון להגשת מועמדות.

<רמה רום: השאלה למה אף אחד לא אומר תראו, ניצור לכם לפחות את הרצף, נהיה הוגנים להחזיק אתכם עד שייכנס גוף אחר שייתן לכן צ'אנס להיקלט, או לא.

<רמה רום: אבל משהו, כי אתה מבין?

<רמה רום: אנשים שהולכים להיות מפוטרים, לא יחכו למזל שאולי הם יקלטו ואולי לא.

<רמה רום: אנשים צריכים להתפרנס גם בחודש ספטמבר.

<אביטל פישר בן זקן: בעיקר בחודש ספטמבר, בחגים.

<אביטל פישר בן זקן: בעיקר שאנחנו מפוטרים ערב ראש השנה.

עמרם מצנע: כן, שמעון.

שמעון אוחיון: אתה מזכיר לי באמת היסטוריה, גם עסקתי הרבה מאד, הייתי פעם בנושא הזה של רכז סטודנטים מחוץ לארץ, רכז אולפנים בכל הפעילות, וחבל לי על השותפות הזאת שהתפרקה.

שמעון אוחיון: חבל לי מאד על השותפות בין הסוכנות היהודית ומשרד הקליטה, כי זה באמת היה, וגם עד עכשיו אני תמה מי יטפל בגיוס הסטודנטים מחו"ל, להביא אותם לתכניות.

שמעון אוחיון: עדיין הרי למשרד הקליטה אין-.

שמעון אוחיון: הוא יתחיל עכשיו, יתחיל גם לאמן אנשים שליחים לעניין הזה.

שמעון אוחיון: אני מבין שהסוכנות היהודית לא עוברת ימים יפים בשנים האחרונות, לצערי.

שמעון אוחיון: ואני גם חוויתי את זה גם במסגרת הוועדה לביקורת המדינה, ג'וש, גם בעניין הזה של הדיור הציבורי, כספים שהיו שייכים, של עמיגור, קנו, ואנחנו ציפינו שהכספים ייכנסו בחזרה להשקעה למען הדיור הציבורי, אבל הסוכנות היהודית לקחה אותם בחזרה כי זה כסף שלה, וזה חזר לקופה שלה.

שמעון אוחיון: אז אני מבין שהסוכנות היהודית לא עוברת תקופה קלה, ואנחנו צריכים לסייע למשרד הקליטה.

שמעון אוחיון: הרי גם למשרד ממשלתי יש את הכללים הנוקשים שלו.

שמעון אוחיון: אני קראתי חלק מהחומרים לקראת הישיבה, נציבות שירות המדינה יש לה את התנאים.

שמעון אוחיון: אני לא מת על עובדי קבלן.

שמעון אוחיון: אני שמח שאתמול עברה הצעת חוק לגבי הגבלה לגבי עובדי שירותים וניקיון.

שמעון אוחיון: אני בעצמי הגשתי גם הצעת חוק לגבי עובדים בהוראה.

שמעון אוחיון: אני מקווה שהנגע הזה שקוראים לו עובדי קבלן, אבל גם אז האוצר צריך להשקיע, לתת את הכספים ואת התקנים ולאפשר - - -

עמרם מצנע: דרך אגב, הדבר הזה הוא לא בדיוק עובדי קבלן.

עמרם מצנע: עובדי קבלן זה שאתה רואה במשרד שני אנשים שעושים אותו דבר, ואחד הוא עובד קבלן ואחד לא.

עמרם מצנע: פה מדובר בעצם על קניית שירות כולל מבחוץ.

עמרם מצנע: זה לא בדיוק עובדי קבלן, למרות שהעובדים עצמם - - -

שמעון אוחיון: אבל הם עובדי חברה, נכון.

שמעון אוחיון: נכון, אני מסכים איתך שזה לא זהה וזה איננו חופף לכל מצב, אבל היה עדיף לי באמת שכל העניין הזה, ההתמקצעות תהיה במשרד הקליטה.

שמעון אוחיון: נאפשר באמת למשרד הקליטה שמתמודד עם מגוון שלם של בעיות, ובעיקר של קליטה, ולתת לו את התנאים.

שמעון אוחיון: אני הייתי רוצה באמת לעקוב ולנסות לעזור ולסייע כדי שאותם אנשים ייקלטו כמה שיותר מהם במסגרת המכרז, או במכרז אותה חברה שתקבל או/ו אחרים שהמקצועיים יותר יזכו בתקנים שיתפנו, בהתמודדות.

שמעון אוחיון: אבל מה שנותר לי כרגע, זה ללוות את משרד הקליטה, לעזור לו להתפתח, כי מעכשיו הוא יהיה בעל הבית.

שמעון אוחיון: עליו מוטל למעשה תפקיד כפול בעניין הזה.

שמעון אוחיון: עבודה שנעשתה על ידי הסוכנות היהודית, משרד הקליטה יצטרך להתמודד איתה ולו אנחנו צריכים כרגע לסייע ולעזור ולתת לו את האפשרות.

שמעון אוחיון: אני לא יודע כמה הממשלה, לא בדוק לגבי אותם 30 מיליון והתקציב שהועבר למשרד הקליטה, אם הוא עונה על כל הצרכים כדי להתמודד ולקלוט את כל האנשים שהיו בסוכנות היהודית.

שמעון אוחיון: בוודאי נעשה איזו שהיא פשרה, פשרה שאנחנו משלמים את המחיר על פשרה.

שמעון אוחיון: הרי ידוע הפתגם על אותו חסיד שבא לרבי שלו וביקש לתת לו עצה, אשתו רוצה ללכת עם נעלים עם עקבים גבוהים, אז הוא אומר – אבל זה לא צנוע, אבל מצד שני אני מכבד את אשתי, אני אוהב את אשתי, אני רוצה לעשות את רצונה.

שמעון אוחיון: אז הרבי אומר לו – תגיד לה שתנעל נעל אחת בעקב גבוה ונעל בעקב שטוח.

שמעון אוחיון: אז הוא אומר לו – אבל היא תצלע, אז הוא אומר לו – כל פשרה צולעת.

שמעון אוחיון: אז זה בערך המצב, זה מה שקיבלנו פה, המצב בקטע הזה שכנראה משרד הקליטה אני מבין לא קיבל את אותו תקציב.

<מיכל שטרית רבל: אני רוצה להגיד לכם משהו, זה לא היה חלק ממהות העניין כאן, אז לא העלינו, אבל שתדעו שמינהל הסטודנטים עמד כמעט לפני סגירה.

<מיכל שטרית רבל: היה לנו מאבק איתנים ואנשים פה יודעים שרצו לצמצם בשכר הלימוד שנותנים לסטודנטים.

<מיכל שטרית רבל: זה היה מהלך נורא - - -

עמרם מצנע: שמעון, יש פה פרוטוקול של דיון בוועדת החינוך, התרבות והספורט בדיוק לפני שנה.

עמרם מצנע: לפני שנה בתאריך 27.6, ממש בדיוק לפני שנה, שעסק בנושא הזה של הרה-ארגון, ובעצם מה שאנחנו שומעים פה, זה עונה על המסקנות של המסמך הזה .

עמרם מצנע: כלומר, להעביר את הכל למשרד הקליטה, לרכז את כל התקציבים.

שמעון אוחיון: כמו שנעשה בחינוך ההתיישבותי, שפעם היה שייך לסוכנות היהודית ועבר כולו למשרד החינוך, אבל הוא עבר עם כל התקנים, עם כל התקציבים, ולכן נקלטו אנשים שעסקו בחינוך ההתיישבותי.

שמעון אוחיון: הם נקלטו.

שמעון אוחיון: השאלה כרגע ללמוד את הסוגיה, לחזק את משרד הקליטה כדי שיוכל להתמודד ולקלוט כמה שיותר מהציבור שהוא מנוסה.

שמעון אוחיון: אין לי ספק, פה מדובר - - -

<מאירה אזנקוט: אנחנו לא שמענו את זה בשום מצב שעומדים להילחם בשביל ההעסקה שלנו, או לנסות לעזור לנו להמשיך ההעסקה.

בועז טופורובסקי: אפשר להילחם, להילחם זה לא - - -

<מאירה אזנקוט: לא קטע של להילחם, כאילו הוא פה מציע הצעה שיעזרו לנו - --

בועז טופורובסקי: כעובדים עם בן אדם בסוף השנה אי אפשר, הוא לא יכול להילחם בשבילכם.

בועז טופורובסקי: כאילו אפשר, אבל זה - - -

<מאירה אזנקוט: ודרך אגב, גם אנחנו היינו חלק מהמאבק הזה, על מנת שמינהל הסטודנטים לא ייסגר.

<מאירה אזנקוט: אנחנו היינו חלק מהמהלך.

<אביטל פישר בן-זקן: אנחנו הובלנו אותו.

<אביטל פישר בן-זקן: אנחנו הובלנו לכאן סטודנטים לעמוד, הסטודנטים לא באו על דעת עצמם, היה צריך להוביל אותם, גם בפייסבוק וגם מאחורי הקלעים.

<רמה רום: מיכל, אל תזלזלי.

<רמה רום: מותר לך להגיד הכל ולחשוב הכל, אבל תחושת הזלזול שעוברת ממך היא בלתי נסבלת.

<מיכל שטרית רבל: גם המחשבה, שוב אני אומר את מה שאמרתי קודם, אני לא חוזרת בי שאני חושבת שחלק גדול מכן מצוינות והלוואי שהייתן נשארות, אבל זה לא קשור.

<מיכל שטרית רבל: אבל המחשבה שהעובד ממקומו יודע יותר טוב מה טוב למערכת מהמערכת, היא קצת בעייתית.

<מיכל שטרית רבל: אז גם צניעות מהצד הזה לא תזיק.

<אביטל פישר בן-זקן: זה לא מה שאנחנו אומרות.

<אביטל פישר בן-זקן: אנחנו רק אומרות שאנחנו הובלנו את המאבק של הסטודנטים.

<מיכל שטרית רבל: גם את זה.

<מיכל שטרית רבל: גם לא ראיתן את כל המערך של המאבק הזה.

<מיכל שטרית רבל: בסדר.

<אביטל פישר בן-זקן: אנחנו היינו חלק ממנו לפחות מאחורי הקלעים, לא מהצד שלכם, מהצד של הסטודנטים.

<מיכל שטרית רבל: זה בסדר גמור, אבל - - -

עמרם מצנע: חברות, הוויכוח הזה הוא לא מוסיף כלום, בגלל שטוב שהעובדים מרגישים שהם הובילו את המאבק, וטוב שההנהלה חושבת שגם היא הייתה שם.

עמרם מצנע: למה יש וויכוח?

עמרם מצנע: אני לא יכול לשמוע ביחד.

<מורית כהן בר-נדר: אני רק רציתי להגיד שבתקופה שניהלנו את המאבק הבאנו סטודנטים כמו שאביטל ציינה, לא היה ראש מינהל.

<מורית כהן בר-נדר: היו 8 חודשים שלא היה ראש מינהל לסטודנטים.

<מיכל שטרית רבל: אבל היה מנכ"ל המשרד.

<מורית כהן בר-נדר: אבל הוא לא היה נוכח.

<מורית כהן בר-נדר: וכן הובלנו פה משהו וכן - - -

עמרם מצנע: גברתי היועצת המשפטית, עם כל הכבוד.

<ג'וש שוורץ: אני רק רוצה להגיד משפט, כי חבר הכנסת הרחיב קצת את הדיון.

<ג'וש שוורץ: היציאה מהפרויקט הזה היא אינה פירושה הפסקת השותפות בין משרד הקליטה לבין הסוכנות.

<ג'וש שוורץ: אנחנו ממשיכים להפעיל 14 מרכזי קליטה ביחד, אנחנו ממשיכים.

<ג'וש שוורץ: הכסף שיוצא מפה הולך לעלייה בתפוצות.

<ג'וש שוורץ: אנחנו הולכים להמשיך, אמרנו לשליחים שלנו לגייס את הסטודנטים מחוץ לארץ שיבואו לכאן, ואני לא מסכים בכלל עם הקביעה שהסוכנות היהודית לא עוברת ימים יפים.

<ג'וש שוורץ: 18,000 עולים, עשרות אלפים בחברה הישראלית - - -

שמעון אוחיון: לא, לא, מבחינה תקציבית אמרתי.

<ג'וש שוורץ: אבל הסיכום פה לא היה בגלל מצוקה תקציבית, הוא היה בגלל שיש סיכום בינינו לבין משרד ראש הממשלה שהייעוד שלנו הוא עלייה וחינוך יהודי בתפוצות והקליטה צריכה להיות בממשלה.

<ג'וש שוורץ: אני גם רוצה לציין שהגוף היחיד במדינת ישראל שבונה דיור ציבורי זו הסוכנות היהודית, כולל 500 יחידות השנה ואלפים ב-15 השנים האחרונות, מאז שנ... פה.

עמרם מצנע: כן, אוקיי.

בועז טופורובסקי: אנחנו עדיין כל הזמן סוטים מהדיון שהמינהל ממשיך לעבוד, השירות הולך להיות אותו שירות, עובדים הולכים לעשות את העבודה הזאת בין אם דרך משרד הקליטה ובין אם דרך זוכה במכרז, שאלף אמור להגיש את ההצעה שלו עד האחד באוגוסט, עד שיבחרו בו, עד שיהיה זה, מבלי לדבר אם יהיו ערעורים.

בועז טופורובסקי: אני לא יודע מה יקרה אם כבר יהיה זוכה ב-31 באוגוסט, הן מפסיקות לעבוד ואז מה יקרה?

בועז טופורובסקי: אבל זה עוד ניחא, נשים את זה בצד.

בועז טופורובסקי: בסופו של דבר יש כאן 34 עובדות שהן עובדות, רובן, טובות טובות כנראה, שהולכים להחליפן אותן בעובדות אחרות שאמורות לעשות אולי לא, אולי זה, ואף אחד לא דואג להן, לא בסוכנות ולא במשרד הקליטה.

בועז טופורובסקי: התקציב לא השתנה, אני מדגיש את זה עוד פעם.

בועז טופורובסקי: התקציב הכולל של מינהל הסטודנטים, ואני יודע, כי גם אותי שלחו להילחם עם שר האוצר ואנחנו ישבנו אצלו, שיגענו אותו.

בועז טופורובסקי: התקציב לא השתנה, אז אני לא מבין איפה ההתייעלות.

בועז טופורובסקי: ההתייעלות היא אולי לא כלכלית?

בועז טופורובסקי: אני מנסה להבין.

בועז טופורובסקי: ההתייעלות היא רק בזה שיביאו עובדים חדשים?

בועז טופורובסקי: אני באמת לא מבין.

בועז טופורובסקי: אני לא רואה איפה בסוכנות מנסים למצוא פתרון לעודות, ואיפה במשרד הקליטה מנסים למצוא פתרון לעבודות.

בועז טופורובסקי: זה מה שאני לא מבין.

בועז טופורובסקי: למה אי אפשר לחשוב על איזה דיון אנושי?

בועז טופורובסקי: למה אי אפשר לחשוב – בוא נראה, אולי כן אפשר למצוא את הסידור, אולי כן אפשר לוודא שתהיה עדיפות לזוכה במכרז שהתחייב להעסיק 80% מהם.

בועז טופורובסקי: סתם אני זורק, כאילו, או אולי בסוכנות כן יהיה, יש עכשיו לא יודע מה, 100 מכרזים פנימיים שאנחנו ניתן להם להתמודד - - -

<ג'וש שוורץ: יכולים.

<ג'וש שוורץ: אנחנו הודענו להם בינואר על מנת לתת להם 8 חודשים להתמודד.

<ג'וש שוורץ: הם יכלו להתמודד על כל מכרז פנימי ש - - - אבל נתנו.

<ג'וש שוורץ: יכולנו להודיע חודש מראש, אבל הודענו 8 חודשים מראש.

<אביטל פישר בן זקן: אין כאן שאלה של הוגנות, יש כאן הגינות.

<אביטל פישר בן זקן: אנחנו לא באים בטענות - - - יש לנו טענות למי שמנהל אותנו, למי שאחראי עלינו כמו שאנחנו רואים את זה כרגע, וכרגע-.

<אביטל פישר בן זקן: אתם גם אחראים כמובן כי אתם כרגע מסיימים לנו משכורת, וכשתפסיקו לשלם לנו משכורת - - -

<ג'וש שוורץ: כמו שהן אומרות, נתנו את כל ההזדמנויות, שמונה חודשים הם יכלו להתמודד על כל מכרז.

עמרם מצנע: טוב תראו, אני ככה מקשיב רוב קשב ואני מנסה להיות מאד פרגמאטי.

עמרם מצנע: הלו בסופו של דבר לא באים הנה כדי לבכות אחד על כתפו של השני; ויש פה בהחלט, אני מתרשם שאין מספיק, ככה לומר את זה בלשון עדינה, אין מספיק התייחסות לגורם האנושי, ואני אומר את זה לכם במינהל הסטודנטים ובמשרד הקליטה.

עמרם מצנע: זה לא המקרה היחידי, דרך אגב, של מעבר מצורת תעסוקה אחת לצורת תעסוקה שנייה.

עמרם מצנע: יש עכשיו סיפור שחוזר על עצמו דרך אגב כמעט כל שנה, עם האחיות בבתי הספר.

עמרם מצנע: זה עוד פעם קבלן אחד יוצא, ופה זה דבר יותר פשוט לכאורה – קבלן אחד יוצא וקבלן אחד נכנס – והקבלן הנכנס אין לו שום מחויבות להעסיק את העובדים של הקבלן היוצא, והקבלן היוצא שיוצא, בעצם מפטר את כל העובדים כי הוא יותר לא נותן את השירות הזה.

עמרם מצנע: התופעות האלה מחייבות אותנו ובעיקר את הגורמים הממשלתיים, להקדיש לזה יותר מחשבה ולא לומר בצורה פשטנית – הכללים הם כאלה ובזה זה נגמר.

עמרם מצנע: מה אני מתכוון?

עמרם מצנע: הדבר הפרקטי היחידי שאני חושב שאנחנו יכולים פה להציע, חוץ מלחלק ציונים, זה כן לחייב ולדעתי, אני לא משפטן, אבל יש לי קצת ניסיון, אין שום פסול בכך שמחייבים את הקבלן הזוכה לראיין את האנשים.

עמרם מצנע: לא מחייבים אותו לקבל אותם, את זה אי אפשר, אבל מחייבים אותו לראיין אותם ולתת להם הזדמנות.

עמרם מצנע: אני מבקש ממך, היועצת המשפטית, שתתני לנו אחרי שתחזרי חזרה למשרדך - - -

<מיכל שטרית רבל: אני יכולה להגיד משהו?

<מיכל שטרית רבל: יש עם זה בעיה.

עמרם מצנע: בסדר.

עמרם מצנע: אם את רוצה כבר להגיד, אז אני אצטרך לפעול בדרכים אחרות.

<מיכל שטרית רבל: בעיה משפטית.

עמרם מצנע: למה יש בעיה משפטית, תסבירי לי.

<מיכל שטרית רבל: יש כאן בעיה משפטית לאלץ בן אדם, אפילו אם אתה אומר לו תראיין או משהו כזה, אתה רומז לו שתהיה לו עדיפות - - -

עמרם מצנע: באמת, אבל עם כל הכבוד, אז תציעי לנו, אז סליחה, סליחה.

עמרם מצנע: אני מוכרח לומר לכם, אני שומע בשבועות האחרונים כל מיני משפטנים שכל הזמן מסבירים לי מה אי אפשר לעשות.

עמרם מצנע: אני מצטער.

עמרם מצנע: אני לא מקבל את זה.

עמרם מצנע: אני מבקש שהוועדה תפנה ליועץ המשפטי לממשלה ותבדוק איתו את הסוגיה הזו, ואם יש צורך לעשות חקיקה, נעשה חקיקה שמטפלת במקרים האלה שקיימים במשק, ביותר ממקרה אחד.

עמרם מצנע: אף אחד לא מחייב את הקבלן לקחת את האנשים.

עמרם מצנע: אפשר לחייב אותו במכרז, ודרך אגב לא מאוחר, כי אם המכרז נסגר ב-1 באוגוסט אפשר להודיע בהודעה כפי שעושים את זה תוך כדי תקופת מכרזים, שעושים התאמות, להודיע – אתה תצטרך, הקבלן הזוכה, תצטרך לתת הזדמנות.

עמרם מצנע: מה זה הזדמנות?

עמרם מצנע: לראיין אותם.

עמרם מצנע: אני לא רואה בזה בעיה.

עמרם מצנע: ובסופו של דבר המערכת המשפטית צריכה לתת תשובות הגיוניות לבעיות אמיתיות, וזו גם החובה שלכם, לא אני צריך להגיד לכם את זה.

עמרם מצנע: אולי לא את כמשפטנית, אבל אתם במשרד.

עמרם מצנע: בסופו של דבר היינו צריכים להזמין לכאן גם את שרת הקליטה, לדיון הזה, או את המנכ"ל.

עמרם מצנע: וכן תעשו משהו קצת יותר, מאשר לעשות שינויים ארגוניים שאני מבין אותם.

עמרם מצנע: אני גם חושב שהם גם הומלצו על ידי הוועדה הקודמת.

עמרם מצנע: זה מצב משברי, אין בזה ספק.

עמרם מצנע: ודרך אגב, מקום העבודה החדש של מי שיקבל אצל הקבלן הזה עבודה, יהיה מקום שתלכו אליו רק אם אין לכם ברירה אחרת, כי הוא יכול לפטר והוא יכול לקבל והוא שנה, והוא זכה אז יש לנו בטח שנתיים או שלוש, כמה שנים הוא מקבל?

<מיכל שטרית רבל: חמש.

עמרם מצנע: עד חמש.

עמרם מצנע: בטח שלוש עם אופציה, ואחר כך יבוא קבלן אחר, יפטר את כולם.

עמרם מצנע: אז אם יש לכם מקום יותר טוב, אל תלכו לשם.

<מאירה אזנקוט: שתהיה לנו את האופציה.

בועז טופורובסקי: אולי אפשר לתת זמן שיגידו לנו, שידווחו לנו.

עמרם מצנע: כן, אני מבקש ממשרד הקליטה לתת לנו תשובה תוך שבוע – האם הם יחייבו את הניגשים למכרז לפחות לראיין את ה-34 עובדים.

<קריאה: איך הם יחייבו?

עמרם מצנע: במכרז.

עמרם מצנע: אני אפנה ליועץ המשפטי לממשלה בכל מקרה.

שמעון אוחיון: בסדר, יקבלו ייעוץ.

עמרם מצנע: ואני באמת חושב שיש פה בעיה ולצערי הרב בסוף גם אם אדם אחד נפגע, או 30 נפגעים, זה מחייב אותנו להיות קשובים ורגישים לעניין.

עמרם מצנע: ובסוף באמת השירות הוא שירות לעולים, שהוא שירות מאד חשוב.

עמרם מצנע: אני מכיר את הפעילות הזו מכמה תחומים והוא מאד חשוב בקליטת העולים.

עמרם מצנע: אני מניח שהקשר בין העובדים שבאים עם איזו אידיאולוגיה ועם ערכים, יתמסמס בעבודות של מיקורי חוץ.

עמרם מצנע: דרך אגב, אנחנו עכשיו מטפלים, הלו החשבות הכללית, החשכ"ל במשרד האוצר, הם רוצים למָכרז כל דבר: חברת המתנ"סים, ארגונים שונים שעוסקים כבר שנים, ואנחנו עכשיו קצת מנסים שם איך שהוא לעצור את התהליך הזה.

עמרם מצנע: ישנם כל מיני גופים לא ממשלתיים, אבל גם לא פרטיים, שנותנים הרבה מאד שירותים כבר הרבה מאד שנים, הרבה מאד בתחום העולים החדשים, חינוך שאנחנו עוסקים בו, וזה בהחלט מחייב אותנו – הבנה מצד אחד לשינויים הארגוניים והרפורמות שנעשות ובדין הן נעשות; ומצד שני תשומת לב לעובדים מצד אחד, אבל גם למקבלי השירות, מצד שני.

עמרם מצנע: תודה רבה לכם, הישיבה נעולה.