ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 20, 2013-07-17 09:30

יואל רזבוזוב: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

יואל רזבוזוב: על סדר-היום: יחסי ישראל יהדות צרפת.

יואל רזבוזוב: אני מברך את הקבוצה המכובדת של היהודים מצרפת בראשותו של ראש הקהילה היהודית בצרפת, מר פייר בסננו.

יואל רזבוזוב: זאת פעם ראשונה שאנחנו עושים ישיבה עם התרגום.

יואל רזבוזוב: אני מודה למר אבי זאנה, מנכ"ל עמ"י ישראל, שיזם את הדיון.

יואל רזבוזוב: נפגשנו, וחשבנו שחשוב מאוד לקיים את הדיון הזה.

יואל רזבוזוב: הוועדה מעריכה ומוקירה את העלייה הגדולה והאיכותית מצרפת.

יואל רזבוזוב: למרות המשברים שעברה יהדות צרפת והאנטישמיות בה, אין לראות בעלייה מצרפת עליית מצוקה.

יואל רזבוזוב: צרפת היא עדיין מדינת רווחה.

יואל רזבוזוב: היהודים העולים ממנה, עולים ממניעים ציוניים וחיוביים.

יואל רזבוזוב: חשוב שמדינת ישראל תתייחס אל העולים הפוטנציאליים מצרפת מתוך כוונה לעודד עלייה ציונית.

יואל רזבוזוב: מאחר שיהדות צרפת פועלת עצמאית ברמה החינוכית והחברתית של הקהילה, חשוב שמדינת ישראל תפעל בשיתוף מוסדות הקהילה היהודית בצרפת בכל קבלת ההחלטות הנוגעות לעניינה.

יואל רזבוזוב: אין ספק שהתנהלות זו תגביר את הידוק הקשר בין הקהילה לבין מדינת ישראל.

יואל רזבוזוב: יש לזכור גם שהקהילה היהודית בצרפת היא השנייה בגודלה בעולם, ועלו כבר ממנה מעל 90 אלף יהודים.

יואל רזבוזוב: שיעור העולים מקרבה הוא אחד הגדולים ממדינות העולם, ובמיוחד מהעולם המערבי.

יואל רזבוזוב: לפני שנהייתי חבר כנסת הייתי חבר מועצת העיר בנתניה עם מרים פיירברג.

יואל רזבוזוב: כל הנושא הזה קרוב ללבי, כי בנתניה יש אחוז עולי צרפת מאוד גבוה, אם לא הכי גבוה – זה בדרך כלל נתניה ואשדוד.

יואל רזבוזוב: אני מכיר הרבה מהעולים וגם את הצדדים החיוביים בעלייה הזאת, ומה שזה נותן למדינה שלנו ולכלכלה שלנו, אבל גם נחשפתי לבעיות של קליטה ותעסוקה.

יואל רזבוזוב: אני בטוח שנדבר על זה בהמשך.

יואל רזבוזוב: אני רואה שחברי כנסת לא הצטרפו עדיין – הם יצטרפו בהמשך.

יואל רזבוזוב: אני מבקש ממר פייר בסננו לומר כמה מילים, בבקשה.

<פייר בסננו: תודה, אדוני היושב-ראש.

<פייר בסננו: אנו שמחים להגיע לכנסת ישראל, ובמיוחד לוועדת העלייה, שהיא חשובה מאוד.

<פייר בסננו: לולא ההסתדרות הציונית העולמית - וחברי דובדבני נמצא פה - וללא הפעולות שנעשו לאורך יותר ממאה שנה, מדינת ישראל, הייתי אומר, לא היתה קיימת.

<פייר בסננו: אם כן זוהי ועדה מאוד חשובה, ועבורנו יהודי צרפת, לבוא לדבר פה, זה חשוב מאוד.

<פייר בסננו: ראשית, כמובן, המחויבות הציונית של היהודים הצרפתים, אינה מחויבות ציונית מזה כמה שנים או כמה עשורים, אלא הקהילה היהודית מצרפת היא אחת הקהילות היהודיות בעולם המגויסות ביותר לישראל.

<פייר בסננו: אנו גאים מאוד להמשיך בהתחייבות הציונית הזו שלנו.

<פייר בסננו: אני רוצה לומר גם שהקהילה הצרפתית היהודית המאוחדת, שאני יושב-ראש שלה מזה כמה שנים, היא, כמובן, ממלאת מספר תפקידים חינוכיים, פעילויות ביטחון, נושאי חינוך סוציאלי גם כן, אבל הכול - סביב נושא הקשר עם ישראל.

<פייר בסננו: היה עבורי רגע ייחודי ומיוחד, מפגש שקיימתי ב-2005 עם ראש הממשלה לשעבר, מר אריאל שרון.

<פייר בסננו: תהיתי והתלבטתי, אם להיענות לבקשת דוד רוטשילד, לבוא אחריו כיושב-ראש הארגון.

<פייר בסננו: אבל בפגישה עם שרון הוא אמר לי: העלייה זה לא עניינכם.

<פייר בסננו: אני נדהמתי מכך.

<פייר בסננו: הוא רצה לומר: אתם תטפלו בכך שהיהודים יישארו קשורים לישראל, ואנחנו, מדינת ישראל, אנחנו נגרום לכך שמדינתנו תהיה מדינה.

<פייר בסננו: מטרתנו היא בעצם לחזק את הזהות של יהודי צרפת, וליצור את הקשר למדינת ישראל.

<פייר בסננו: אם כן, אנחנו שומעים לעתים קרובות, ובאתי לכאן לפני כמה חודשים עם שגריר צרפת, והיה דיווח על האנטישמיות לפני שנכנסת לתפקידך, בכנסת הקודמת, ובאנו בדחיפות כי היה דוח שפורסם על עליית האנטישמיות בצרפת.

<פייר בסננו: ועדת העלייה והקליטה כינסה אותנו בדחיפות כדי לבדוק מה לעשות.

<פייר בסננו: באתי לומר את מה שאמרתי אז – עליית יהודי צרפת אינה עליית מצוקה.

<פייר בסננו: היא לא יציאת חירום.

<פייר בסננו: העלייה של יהודי צרפת ושל מדינות אחרות - אבל אני מדבר פה רק על צרפת - תלויה במה שאתם עושים כאן

<פייר בסננו: בארץ כדי שישראל תהיה מקור משיכה ולא מקלט ליהודים.

<פייר בסננו: אנו שומעים לעתים קרובות את הדאגה שאתם מבטאים כשאתם רואים את עליית הקיצוניות המוסלמית ובעיקר את עלית האנטישמיות.

<פייר בסננו: לדידי, זה כיוון מטעה, כי במקום לגרום לכך שתעזרו לנו לחזק את היהדות בצרפת, כדי שהיהודים שנותרים יהודים, יתחשק להם לעולת ארצה, הפחד של האנטישמיות לעתים קרובות מוזכר, וזה לא הנושא שיש לדון בו בעיקר בישראל, לדידי.

<פייר בסננו: הנושא השני, ודיברנו עם זה עם אולמרט, שביקש ממני לנהל דיון על היחסים בין ישראל לתפוצות, זה הרגע שבו ישראל צריכה לעזור לתפוצות.

<פייר בסננו: חובתה של ישראל, לעזור לקהילות היהודיות כדי שתיוותרנה קשורות לישראל.

<פייר בסננו: ואם במשך שנים התגאינו אנו, יהודי צרפת, לעזור לישראל, זה כמו אב עם בנו.

<פייר בסננו: אנו הזדקנו, ואתם צעירים וחזקים.

<פייר בסננו: עליכם עכשיו לקחת בחשבון את הצרכים של הקהילות שלנו כדי להבטיח שילדינו היהודים ייוותרו כאלה, יהודים, וזהותנו היהודית והקשר שלנו לישראל צריכים להתחזק.

<פייר בסננו: והדבר השלישי, ובכך אסיים - אנו מאוד שמחים על היחסים של קהילת יהודי צרפת, היחסים שהיו משך ששים שנה עם הסוכנות היהודית.

<פייר בסננו: אנו שמחנו מאוד על היחסים של קהילת יהודי צרפת עם ישראל על כל מרכיביה.

<פייר בסננו: אנו שמחים היום לשמוע שההסתדרות הציונית העולמית נוטלת אחריות גדולה מאוד בתפקידה, להגביר את הציונות בצרפת.

<פייר בסננו: אני אומר זאת, כי מר דובדבני נמצא כאן, אבל הייתי אומר זאת גם לולא היה כאן.

<פייר בסננו: אנו זקוקים להבהרת התפקיד של נציגי ישראל.

<פייר בסננו: אתם יודעים שכל יהודי בצרפת מתייחס לעצמו כעין שגריר ישראל.

<פייר בסננו: יש לו חשיבה יותר חכמה ורלוונטית מראש ממשלת ישראל על מה צריך לעשות ומה לא צריך לעשות.

<פייר בסננו: הדברים הם די מורכבים, וההסברה בנושא המוסדות הישראלים בצרפת תאפשר לנו בפדרציה היהודית הצרפתית להיות יותר פעילים בשטח שלנו.

<פייר בסננו: המשלחת - שהגיעה הנה לראשונה מאז 67' - החלטנו במסגרת איסוף הכספים שלנו בצרפת לעזור ישירות לחברה הישראלית, להיות יותר קרובים לצרכים של הישראליים בתחום החינוך, בתחום החברתי והתרבותי.

<פייר בסננו: לכן החלטנו מתחילת שנה זו נפעל ישירות מול העיריות, ואתם יודעים כמה תפקיד העיריות הוא חשוב בתחומי החינוך והחברה.

<פייר בסננו: החלטנו גם להיות הרבה יותר קרובים לישראל, כשנבוא ישירות לחלק את התרומות שלנו.

<פייר בסננו: אנו מאוד גאים על שארגנו, במיוחד עם הפדרציה הישראלית, ניסינו לארגן את המרקם של הארגונים בישראל כדי לעשות, כמו התפוצה הרוסית, מעין תפוצה צרפתית, שתשמר את הצד הטוב ממה שהיא ידעה במדינת המקור שלה, ושתיקלט עוד יותר טוב בישראל.

<פייר בסננו: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: תודה למר פייר בסננו.

יואל רזבוזוב: אני מסכים לזה שהיהודים שגרים בצרפת הם שגרירים מצוינים.

יואל רזבוזוב: יש לי ניסיון אישי בכך - כשהייתי ספורטאי בעברי, הייתי קפטן נבחרת ישראל בג'ודו, והייתי מתחרה כל שנה בטורניר דה-פריז – זו תחרות הג'ודו הכי גדולה.

יואל רזבוזוב: פגשתי הרבה ג'ודאים צרפתים שהם יהודים, ותמיד לקחו אותי למסעדה כשרה, וראיתי עד כמה הם מסבירים, ואיך הם מדברים על ישראל וגם על הקהילה בצרפת.

יואל רזבוזוב: אני באמת מסכים אתך, שהקהילה היהודית, החבר'ה הצעירים שפגשתי, היו שגרירים טובים.

יואל רזבוזוב: השאלה שלי, באיזו דרך אתם רואים אותנו כמדינה, כיצד אנו יכולים לעזור לכם, לחזק אתכם בצרפת?

<פייר בסננו: העם היהודי חי בתפוצות אלפיים שנה סביב עמוד תווך אחד – בית הכנסת.

<פייר בסננו: אם העם היהודי יכול היה לחיות בגלות אלפיים שנה, זה הודות לבית הכנסת, אך בו בזמן, כדי לשמר את העם היהודי על שורשיו ועל ההיסטוריה שלנו, היה צריך להיסגר ל"גטאות".

<פייר בסננו: לא הייתי רוצה להתגרות בחובשי הכיפות שנמצאים פה, אבל היום עמוד התווך של בית הכנסת אינו מספיק כדי לשמר את היהדות, ובמיוחד בתפוצות.

<פייר בסננו: בית הכנסת מילא תפקיד קיומי, אבל היום, בגלל שהעולם נפתח, בגלל שאי-אפשר לחיות כפי שחיינו בזמנו, סגורים בתוך עצמנו, בגלל הפייסבוק והאינטרנט ושאר החידושים, יש עמוד תווך חשוב – ישראל.

<פייר בסננו: וזה בעצם מכלול של קשרים שיכולים להיווצר בין ישראל לתפוצות, ואז יש קשר ראשון – למידת עברית.

<פייר בסננו: זהו קשר חזק מאוד, כדי להפוך את העם היהודי לעם מאוחד סביב שפה אחת.

<פייר בסננו: בנושא זה ישראל יכולה להתחייב, לשלוח שליחים כדי לגרום לכך שהעברית תופץ כמשהו שמחבר בין יהדות התפוצות.

<פייר בסננו: היום יש מרכזים קהילתיים בכל התפוצות, בכל הקהילות.

<פייר בסננו: אנו גאים בפריז, שיש לנו המרכז הקהילתי, אחד הגדולים והחזקים ביותר, אבל צריך שיהיו מרכזי קהילות שבהם יוכלו להיפגש בני נוער, בני משפחה.

<פייר בסננו: מדובר בהשקעות משמעותיות.

<פייר בסננו: הקהילות אחראיות, אך הן לא תמיד יכולות להכניס לרשימת הקדימויות את הקשר עם העם היהודי בקדימות ראשונה.

<פייר בסננו: יש לנו נושא הביטחון, הסולידריות, הנוער.

<פייר בסננו: חשוב שיהיו יותר מרכזים קהילתיים, אבל מכיוון שאין לנו האמצעים, אנו פונים למדינת ישראל.

<פייר בסננו: מדובר במכלול פעילויות שיכולות להתבצע עם הקהילות.

<פייר בסננו: כשמחזקים את יהדות התפוצות, העלייה בטווח הארוך תחוזק.

<פייר בסננו: בנושא זה, לצערי, עסק דיווח שהגשתי לראש הממשלה מר נתניהו, אך עד כמה שידוע לי, זה לא גרם לתרועות רבות של שמחה ועניין.

<פייר בסננו: יכול להיות ששמרו על איפוק.

<פייר בסננו: זה, כנראה, העניין.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: הצטרפו אלינו שני חברי כנסת – שמעון אוחיון ואברהם מיכאלי.

יואל רזבוזוב: אבי זאנה, בבקשה.

<אבי זאנה: קודם כל, מעבר לזה שיזמתי אתכם את הדיון הזה, אני חושב שהוא מאוד משמעותי, כי בפעם הראשונה בוועדה הזאת מתייחסים לקהילה קצת יותר לרוחב ולעומק.

אברהם מיכאלי: התייחסנו גם בקדנציות קודמות.

<אבי זאנה: לא השלמתי את המשפט.

<אבי זאנה: אני מברך על שסוף-סוף, מעבר לנושא של אנטישמיות בצרפת, שהוא תמיד נושא חם בדיונים בוועדה, אני חושב שהתבגרנו קצת.

<אבי זאנה: פייר מעלה את הדברים על השולחן בצורה ישירה.

<אבי זאנה: אני מאוד שמח שכל השותפים במדינת ישראל – ההסתדרות הציונית, הסוכנות היהודית, משרד הקליטה, מייד גם ערב הגעת מאות עולים מצרפת בעוד כמה שבועות, למרות שאנחנו קובלים על כך שלצערי, לא נוכל לעשות להם את קבלת הפנים המשמעותית שאנו רגילים לתת להם, אבל חשוב יותר, לדעתי, שאנו יכולים היום בצורה כנה וישירה להוסיף עוד כמה דפים לספר של היחסים בין הקהילה היהודית למדינת ישראל.

<אבי זאנה: יש היום קריאה, שאנו גם כבוגרי הקהילה הזאת בארץ, אבל גם אתם כמוסדות, צריכים לשמור אותה.

<אבי זאנה: יש היום רצון וצורך להעמיק, לפתוח ערוצים חדשים – כל נושא העברית, כל הנושא של החינוך, של השליחים, וגם של העלייה, אבל בפרספקטיבה חיובית.

<אבי זאנה: אני שמח שגם אתה, יואל, וגם פייר, הדגישו את הנושא שצרפת לא צריכה להיראות כקהילה במצוקה.

<אבי זאנה: אני יודע שאנחנו קצת בגבול.

<אבי זאנה: חשוב להדגיש שוב שיש פה פוטנציאל אדיר.

<אבי זאנה: השנה נהיה עדים, כנראה, לגידול בעלייה של כ-30 אחוז מינימום בעלייה מצרפת.

<אבי זאנה: לדעתי, גם בנושא זה עלינו לשאול את עצמנו, מה אנחנו צריכים לעשות טוב יותר כדי שהאנשים האלה ימשיכו לעלות.

<אבי זאנה: אנחנו כארגון שקולט עלייה, וגם השותפים האחרים שנמצאים כאן, ימשיכו לתת שירותים, וגם באותה מידה לקבל תמיכה מהמוסדות הרשמיים של המדינה, שצריכים לראות בנו, הארגונים הוולונטריים, השותף המרכזי שלהם בקליטת העלייה מצרפת.

יואל רזבוזוב: תודה.

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת שמעון אוחיון, בבקשה.

שמעון אוחיון: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

שמעון אוחיון: שמחתי לשמוע את מר בסננו, שגם היתה לי ההזדמנות יחד אתו, בעזרתו, לקיים כינוס גדול מאוד במשך יומיים על יהודי צרפת.

שמעון אוחיון: אני זוכר גם שבנך למד באוניברסיטת בר-אילן.

שמעון אוחיון: אני גם מצטרף לתחושה שלך בעניין הזה, שאולי צריך לא לקשור את הדברים.

שמעון אוחיון: משרד הקליטה, ההסתדרות הציונית, הסוכנות היהודית צריכים לעשות כמיטב יכולתם בעניין הזה בנושא העלייה.

שמעון אוחיון: אפשר להזדהות, ו-וודאי גם במסגרת שדולה שאני מנהל אותה, והיא תתקיים פה בעוד שבועיים, אשמח לראות אותך, שעוסקת במאבק באנטישמיות.

שמעון אוחיון: הוזמנו גופים שונים, ואנחנו מתכוונים גם לעסוק בסוגייה הזאת.

שמעון אוחיון: אני שמח לשמוע גם שמנהל משרד הקליטה, מר עודד פורר, עומד לנסוע לצרפת בימים הקרובים כדי לקדם את הפרויקטים של העלייה מצרפת, כדי לענות לצרכים, אם זה בתחומים של לימודים כאן במסגרת הסטודנטים.

שמעון אוחיון: אני עצמי נפגשתי עם מר סם קדוש, עם הגברת יעל דוד, עם ד"ר ג'יל מורלי ועם ד"ר דב מימון כדי לסייע בעניין הזה.

שמעון אוחיון: אני שמח לומר, שגם שרת הקליטה, הגברת סופה לנדבר, וגם המנכ"ל שלה ייתנו את מלוא תשומת הלב, בלי כל קשר לסוגיית האנטישמיות ולתופעות שאנחנו עדים להן בצרפת.

שמעון אוחיון: אנחנו רואים פוטנציאל רציני ומכובד, שיכול גם לתרום לקהילה, להתיישבות היהודית במדינת ישראל, להתערות החברתית בתוכה.

שמעון אוחיון: אנו מברכים על כל עולה ועולה שיבוא מצרפת.

שמעון אוחיון: מחובתה של מדינת ישראל, של משרד הקליטה, של הסוכנות היהודית, ההסתדרות הציונית, לעשות הכול.

שמעון אוחיון: אני חושב שאפשר לראות מפנה חשוב כבר בימים אלה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה, חבר הכנסת אוחיון.

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת מיכאלי, בבקשה.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, קודם כל, תודה שאתה מקיים דיון מיוחד על יהודי צרפת.

אברהם מיכאלי: אנחנו בכנסות הקודמות, מאז העלייה מצרפת החלה בכמות יחסית גדולה יותר, התייחסנו לסוגייה המיוחדת של יהודי צרפת.

אברהם מיכאלי: אין ספק שמדובר פה לא רק ביהדות חשובה, שהחליטה גם לעשות את הצעד של העלייה, אלא יש פה עלייה מיוחדת.

אברהם מיכאלי: אני קורא לזה עלייה שעדיין הולכת ובאה, הולכת ובאה.

אברהם מיכאלי: שמענו פה בדיונים הקודמים שקיימנו את הבעיה של אנשי העסקים.

אברהם מיכאלי: יש אנשי עסקים שנאלצים לחזור לשם, כדי לנהל את העסקים שלהם.

אברהם מיכאלי: הם לא יכולים לעזוב את העסקים.

אברהם מיכאלי: הם מביאים משפחות הנה, חלק משאירים אותן פה, וחלק נוסעים אתן הלוך-חזור.

אברהם מיכאלי: אנו צריכים להתייחס לעלייה הזאת לא רק בצורה אוהדת במילים, אלא גם לבחון עם ראשי הקהילה, ואני מברך את ראש הקהילה שנמצא אתנו היום, מר בסננו, וגם החברים האחרים שנמצאים פה, כדי להבין באמת את הבעיה.

אברהם מיכאלי: אני חושב שחלק מהבעיה לא מתחילה בקליטה; חלק מהבעיה מתחילה לפני שהם מגיעים ארצה – לשבת אתם ולבחון את סוג העלייה הזאת.

אברהם מיכאלי: כמו שעל יהודי ברית המועצות, כמו על יהודים מאתיופיה, כמו על יהודים מארצות הברית, אנחנו בוחנים את זה בזווית שונה, כל אחת.

אברהם מיכאלי: לא בושה להסתכל על קבוצות שונות של יהודים שעולים ארצה עם בעיות ייחודיות שלהם.

אברהם מיכאלי: לכן יהודי צרפת, לא רק שהם יהודים טובים ונאמנים למדינה שלנו; צריך לעזור להם, איך להיקלט.

אברהם מיכאלי: יש סטיגמות היום שכבר מפתחים סביב יהודי צרפת, לצערנו.

אברהם מיכאלי: אומרים: השתלטו לנו על כל הקרקעות.

אברהם מיכאלי: הכול מפריע.

אברהם מיכאלי: אני יודע שאנשים נפגעים.

אברהם מיכאלי: אין ספק שצריך בוועדה, שאנחנו נבחן, ולדעתי, יש כמה שרים שנוגעים בדבר – אם זה שר התפוצות, שנוגע בנושא האנטישמיות.

אברהם מיכאלי: שר התפוצות צריך יחד עם ראשי הקהילה למצוא פתרונות - בצרפת, איך לפתור את זה; אם זה שר החינוך, שיש בעיות ייחודיות לילדים עולים מצרפת.

אברהם מיכאלי: התמודדנו פה עם בגרויות בצרפת, עם ילדים שלא מצליחים להשתלב בבתי הספר.

אברהם מיכאלי: אפילו ילדים שבאו מבתי ספר הכי טובים בצרפת – הגיעו לארץ, ופה נתקלו בקשיים.

אברהם מיכאלי: זה קורה גם ליהודים שבאו מארצות הברית או מברית המועצות.

אברהם מיכאלי: בתי הספר הכי טובים בארץ - נתקלים בקשיים.

אברהם מיכאלי: אנחנו צריכים גם לבחון יחד אתם, להקשיב להם, היכן הבעיות שהם נתקלים בהן.

אברהם מיכאלי: ואז, כשאנחנו כוועדה נוציא את ההמלצות שלנו, אני לא חושב שמשרדי הממשלה יוכלו להתעלם מאתנו, ואז הם ירגישו ששומעים אותם – לא רק שיושבים אתם במין ישיבה חגיגית טקסית כזאת, אלא לפגוש אותם מדי כמה זמן.

אברהם מיכאלי: אני אמליץ גם לכבוד היושב-ראש, שנקיים את זה על קהילות שונות, שבאים עם בעיות ייחודיות שלהם בארץ.

אברהם מיכאלי: תודה.

יואל רזבוזוב: תודה.

יואל רזבוזוב: אני מסכים אתך, שלכל קהילה יש הבעיות שלה.

יואל רזבוזוב: אמרתי בתחילת הכנסת, שגם נתייחס לכל הבעיות של כל קהילה, אבל אני גם רוצה להראות הישגים.

יואל רזבוזוב: אני חושב שלכל קהילה יש גם הישגים רבים.

יואל רזבוזוב: אני חושב שגם לקהילה מצרפת יש הרבה במה להתגאות.

יואל רזבוזוב: גם על זה אני חושב שחשוב לקיים דיון, ולהראות את התוצאות.

אברהם מיכאלי: אין ספק.

יואל רזבוזוב: ובסופו של דבר לשים את זה על סדר-היום, למה אנחנו רוצים עליי, ובמה זה תורם למדינת ישראל.

יואל רזבוזוב: אברהם דובדבני, יושב-ראש ההסתדרות הציונית העולמית, אורח הכבוד שלנו.

יואל רזבוזוב: בכל פעם שאתה מגיע, כולם מפרגנים לך, יש פה הרבה אור כשאתה מגיע.

<אברהם דובדבני: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

<אברהם דובדבני: ראשית, אני רוצה, לטובת אלה שלא מכירים, לומר כמה מילים על מר בסננו, כדי שיבינו שהוא גרם לכך שהישיבה הזו מתקיימת בנושא הזה.

<אברהם דובדבני: זה מהלך מאוד משמעותי, כפי שאנחנו רואים.

<אברהם דובדבני: זה יהודי שלאורך כל השנים לא רק שהוא עומד בראש הקהילה ועושה את עבודתו נאמנה, אלא לאורך כל השנים הוא תורם מהונו ומאונו – גם מכספו האישי בסכומי עתק למען הקשרים, למען העלייה ולחיזוק יהדות צרפת, וגם את כל זמנו, שהוא עושה זאת בהתנדבות, את כל זמנו הפנוי ומעבר לפנוי – גם על חשבון הדברים האחרים – הוא עושה כדי לקדם את מצב יהדות צרפת והקשר עם מדינת ישראל.

<אברהם דובדבני: לכן אני מברך אותו על המהלך שהוא מוביל.

<אברהם דובדבני: אני רוצה לומר מילה על היושב-ראש בהקשר הזה.

<אברהם דובדבני: אתה לא יודע מה כבר עשית, דברים גדולים למען יהדות צרפת.

<אברהם דובדבני: זה שאתה הצלת את מינהל הסטודנטים, זה מאוד משמעותי מבחינת יהדות צרפת.

<אברהם דובדבני: סטודנט בצרפת מקבל את הלימודים בחינם.

<אברהם דובדבני: יש חינוך ממשלתי חינם מגן ילדים עד אחרי האוניברסיטה.

<אברהם דובדבני: לכן, אם לא היתה האפשרות הזו, שיוכלו לפחות בשנים הראשונות לקבל פה את הלימודים בחינם, זה היה יכול להיות מכה קשה מאוד מבחינת העלייה ללימודים גבוהים פה בישראל של יהודי צרפת.

<אברהם דובדבני: משם יש תוכנית של יהודי צרפת, התוכנית שהתחילו אותה מר בסננו, והסוכנות מובילה אותה כל שנה, שמביאים הנה כ-800 עד 1,000 תלמידי י"ב לתקופה, לעבור את כל המוסדות, להכיר ולבחור את המקום, כדי לבחור את המקום שבו רוצים ללמוד את הלימודים הגבוהים בארץ.

<אברהם דובדבני: זו תוכנית שעדיין ממשיכה, מאוד מוצלחת, הסוכנות מובילה את זה, וזה מאוד משמעותי.

<אברהם דובדבני: אם לא היה מינהל הסטודנטים, היה קשה מאוד שהתוכנית הזו תצליח ותביא את התוצאות שלה, כי יש לה תוצאות מאוד טובות בשטח.

<אברהם דובדבני: אז תדע שכבר יש לך זכויות בקדנציה הזאת בנושא הזה.

יואל רזבוזוב: תודה.

<אברהם דובדבני: לגופו של עניין, איני מסכים חלקית עם דבריך בפתיחה.

<אברהם דובדבני: ציינת בפתיחה שלך, שלמרות האנטישמיות והדברים האחרים, יש להתייחס למציאות הזו כמו כל יהדות רווחה אחרת.

<אברהם דובדבני: כאן, לדעתי, זו טעות.

<אברהם דובדבני: אני חושב שאנחנו במצב שצרפת צריכה לקבל טיפול מיוחד ויחס שונה ממה שאנחנו נותנים לארצות רווחה, שאין שם בעיות.

<אברהם דובדבני: יש עכשיו מצב, של השנים האחרונות, שאתה ער לו, שהיא פותחת חלון הזדמנות, ואנחנו כבר רואים אותו; אנחנו כבר רואים השנה עלייה במספרים.

<אברהם דובדבני: זה לא מקרי אלא בגלל המצב המיוחד של יהדות צרפת היום.

<אברהם דובדבני: קל היום יותר לשכנע יהודים לבוא ארצה, ולבנות את עתידם פה.

<אברהם דובדבני: בצרפת רק שליש מהילדים מקבלים חינוך יהודי פורמלי.

<אברהם דובדבני: שני-שלישים לומדים או בבית ספר ממשלתי או בבית ספר נוצרי פרטי.

<אברהם דובדבני: בתי הספר היהודיים מלאים עד אפס מקום.

<אברהם דובדבני: יש יחסית, לעומת מה שהיה לפני שנים, הרבה מוסדות חינוך יהודיים בצרפת היום.

<אברהם דובדבני: והם מלאים, לא יכולים לקלוט יותר.

<אברהם דובדבני: רמת ההוראה של אותם מורים ליהדות בעברית היא רמה נמוכה.

<אברהם דובדבני: לכן מר בסננו אמר פה, שאי-אפשר להסתמך על המורים הקיימים, אלה שמלמדים יהדות ועברית, שזה ייתן את החיבור והקשר לישראל, כי את היהדות הם מלמדים בצרפתית היום – דבר שלא היה בעבר - ואת העברית ברמה לא מתאימה.

<אברהם דובדבני: הם בעצמם לא מזדהים עם הדבר שהם מלמדים אותו.

<אברהם דובדבני: לכן זה עוד יותר בעייתי.

<אברהם דובדבני: לכן בכל המוסדות הפורמליים, שזה קרוב ל-200 מוסדות פורמליים – מגן ילדים עד סוף תיכון – יש רק מורה שליח אחד מהארץ.

<אברהם דובדבני: לכן אמר מר בסננו, שאחד הדברים שצריך לעשות, זה לעשות את החינוך לקשר עם ישראל, להבטיח שהדור הבא יהיה מחובר – את זה אתה יכול לעשות רק על-ידי כך שתלמד אותם, נותן להם את המידע והקשר לישראל בכל הדרכים כדי שהם יהיו מחוברים.

<אברהם דובדבני: אחד הדברים זה נושא המורים השליחים.

<אברהם דובדבני: אבל הם לא מסוגלים, בעלויות האדירות שעולה להחזיק את החינוך היהודי, כי הוא חינוך פרטי, לשם את השליחות מהארץ.

<אברהם דובדבני: לכן הם לוקחים מורים מקומיים, שהם הרבה יותר זולים, אבל הם לא טובים.

<אברהם דובדבני: הממשלה, המדינה צריכה לעזור לנו.

<אברהם דובדבני: אנחנו ניתן להם את הדבר הזה, נמצא את המורים, נספק את כל מה שצריך.

<אברהם דובדבני: אנחנו יכולים להתמודד עם זה, ההסתדרות הציונית; אנחנו לא יכולים להתמודד בנושא הכספי, ולכן בעניין הזה צריכה הממשלה להיכנס.

<אברהם דובדבני: מכיוון שהממשלה הזאת ממשיכה את המדיניות של קודמתה, שרואה אחריות ליהדות התפוצות, רואה עצמה אחראית ליהדות התפוצות, משקיעה מאות-מיליוני שקלים היום, בתקציב הקשה הזה, תשקיע 400 עד 500 מיליון שקל, בדברים שקשורים לחינוך בתפוצות ויהדות התפוצות, צריכה להיכנס גם לנושא הזה ולסייע.

<אברהם דובדבני: הדבר השני שאני רוצה לומר פה, עלייה כאופציה בחיים, יש לגרום למצב שכל יהודי בצרפת היום צריך לדעת מה האפשרויות, מה ניתן לעשות בישראל.

<אברהם דובדבני: צריך לעשות מבצע אדיר בשנתיים הקרובות, שכל יהודי ויהודי בכל קהילה, בכל מקום, יהיה במצב, שמישהו דיבר אתו על עלייה, פתח לו את האפשרות, ונתן לו את האינפורמציות.

<אברהם דובדבני: זו הזדמנות מיוחדת, כי יהודים עוזבים את צרפת במספרים יותר גבוהים ממה שהם עזבו בעבר, בגלל המצב.

<אברהם דובדבני: חלקם נוסעים למקומות אחרים, אפילו לאנגליה, למיאמי, לאוסטרליה.

<אברהם דובדבני: נבנות קהילות חדשות של יוצאי צרפת במקומות האלה שאמרתי.

<אברהם דובדבני: זה מציאות בלתי-נסבלת, לפחות מבחינתנו, שכבר יהודי עוזב, שהוא לא יעזוב לישראל.

<אברהם דובדבני: לכן צריך לגרום למצב שנוכל להגיע לכמה שיותר יהודים עם בשורת העלייה, עם אפשרות גם עבורו וגם לילדיו – במיוחד במקומות הקטנים יש אפשרויות בארץ של לימוד, גם בגילאי תיכון, אפשר להגיע לארץ, וללמוד את התוכנית הצרפתית.

<אברהם דובדבני: זה דבר שיכול לפתור הרבה מאוד בעיות, בעיקר בקהילות הקטנות, במקומות שאין חינוך יהודי, אבל גם במקומות שיש, לאלה שלא יכולים להתמודד עם זה או שאין מקום לקבל אותם.

<אברהם דובדבני: כל זה יחד יוצר, שצריך לשבת, ליצור תוכנית כניסה לתחום של החינוך עד אוניברסיטה, וגם לעודד צעירים ועלייה, ולראות איך באמצעות שני הכלים הללו אנחנו משנים את המספרים, שמשתפרים, אבל הם עדיין נמוכים מאוד.

<אברהם דובדבני: אפשר להגיע למספרים הרבה יותר גדולים, אם נפעל.

<אברהם דובדבני: לשם כך צריך דבר אחד כרגע – את השותפות של ממשלת ישראל במהלך הזה.

<אברהם דובדבני: הוועדה הזאת בראשותך יכולה לגרום לכך שהממשלה תצטרף אלינו, תעזור לנו ולקהילה.

<אברהם דובדבני: ישבתי עם ראשי הקהילה בצרפת וגם פה.

<אברהם דובדבני: כל הדלתות פתוחות.

<אברהם דובדבני: מה שנבקש – הם מוכנים, הם מחכים לשיתוף פעולה, הם רוצים אותנו, רוצים את ישראל בפנים.

<אברהם דובדבני: אין שום מניעה.

<אברהם דובדבני: רק צריך לבוא ולתת, ואת זה לא נוכל לעשות בלי מדינת ישראל.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: מר בסננו רוצה להגיב.

יואל רזבוזוב: וכבר אשאל – מה אחוזי ההתבוללות?

<פייר בסננו: שליש מהילדים היהודים הם הולכים לבתי הספר היהודים.

<פייר בסננו: מדוע?

<פייר בסננו: ראיתם חלק מתוצאות המחקר שלנו.

<פייר בסננו: הבעיה היא לא שאין מקום אלא איכות ההוראה במספר גדול של בתי ספר; שנית, קיימת בעיה של איכות של המבנים של בתי הספר.

<פייר בסננו: מצאנו את עצמנו לפני חמש שנים במצב שהיו בתי ספר ללא חימום, ללא מזנון, ללא חצר; והדבר השלישי שהיה חשוב מאוד – מספר בתי הספר שלא היו מפוזרים די הצורך.

<פייר בסננו: ושוב, זו סוגייה כספית בלבד.

<פייר בסננו: השקענו בחמש השנים האחרונות בקרנות בשווי 25 מיליון אירו לחידוש בתי הספר היהודים.

<פייר בסננו: בשנים האחרונות הקו התייצב, ואנו תקווה שנראה התחדשות.

<פייר בסננו: זו בעיה של השקעות.

<פייר בסננו: יש לחזק את המבנים, לפתח תוכניות חדשות, לשלם על מורים לעברית, שלא מקבלים משכורת מממשלת צרפת, לשים איש ביטחון בכניסה לבתי הספר.

<פייר בסננו: תחת אחריותי החלטנו לא להעמיד שומר או איש ביטחון.

<פייר בסננו: אם היה איש ביטחון, אולי הדברים היו מתרחשים אחרת, ו-2,500 האירו שעולה שומר, לא היו לנו אותם, כי היה צריך לשלם דברים אחרים.

<פייר בסננו: אז כן, יותר חינוך, חיזוק הקשר עם ישראל.

<פייר בסננו: אנו חוזרים לאותה סוגייה, אך יש להתחיל מההתחלה.

<פייר בסננו: עכשיו אענה לשאלתך על ההתבוללות.

<פייר בסננו: אצל היהודים שבבתי הספר היהודים יש לנו מספרים נמוכים מאוד של התבוללות.

<פייר בסננו: מספר נישואי התערובת שם הם נמוכים מאוד.

<פייר בסננו: מספר הנערים שעולים ארצה בהמשך ללימודיהם בבתי הספר היהודים הוא גבוה מאוד.

<פייר בסננו: תודה שהזכרת את התוכנית שהתחלנו אותה עם מר אבי זאנה, והיא מצליחה מאוד.

<פייר בסננו: הסוכנות השקיעה בתוכנית הזאת, ואנו מאוד שמחים לראות שהיא עובדת יפה מאוד.

<פייר בסננו: הסוכנות היהודית תומכת בתוכנית.

<פייר בסננו: לעומת זאת, ההתבוללות אצל אלה שאינם בבתי ספר יהודים - לפי סטטיסטיקות מסוימות, המספר הוא 65-60 אחוז של נישואי תערובת.

<פייר בסננו: עבורנו זו אחריות אדירה, לחזק את היהדות דרך החינוך, דרך התרבות, דרך הזהות, אך ללא תמיכת מדינת ישראל, האמצעים הפיננסיים שלנו לא יאפשרו זאת.

<פייר בסננו: אנו כל יום מסתכלים על האפשרויות, ומנסים לבחון, כיצד לעזור למשפחות במצוקה, ואנחנו לא מצליחים.

<פייר בסננו: אנו רוצים לראות את הסולידריות שלנו עם ישראל, אבל ללא תמיכתכם, נאבד יותר יהודים על-ידי התבוללות.

<פייר בסננו: זה באמת דחוף.

<פייר בסננו: בעוד 15 שנה יהיה מאוחר מדי.

<פייר בסננו: צריך אמצעים פיננסיים שממשלת ישראל צריכה להעמיד לרשות ההסתדרות הציונית, הסוכנות היהודית – לא משנה למי, אבל צריך לחזק את זה, כדי שלא יהיה מצב שלא תהיה עלייה כי אין יהודים.

<פייר בסננו: והזמן עובד לרעתנו.

<פייר בסננו: למה יש יהודים שעוברים לאנגליה, לארצות הברית?

<פייר בסננו: כי עליית יהודי צרפת אינה עליית מצוקה.

<פייר בסננו: לא בורחים מצרפת.

<פייר בסננו: האנטישמיות היא אכן סוגייה רצינית, אבל היום הסוגייה האמתית היא להפוך את ישראל לאטרקטיבית.

<פייר בסננו: אנו עושים ככל יכולתנו בכך, אבל גם עליכם לעשות זאת.

<פייר בסננו: אני מודה על תוכנית בגרות כחול-לבן.

<פייר בסננו: הקמנו ב-2007 תוכנית נוספת – שטיח אדום.

<פייר בסננו: עמ"י יצרה את התוכנית הזאת.

<פייר בסננו: אך המשתתפים חזרו עם מסר מאוד שלילי, המינהל הישראלי היה נורא ואיום.

<פייר בסננו: לקבל תעודת זהות היה בלתי-אפשרי, או לקבל תעודת עולה.

<פייר בסננו: היה קשה עם הבירוקרטיה.

<פייר בסננו: אני מודה למנהלי משרד הקליטה.

<פייר בסננו: הכנו עם אבי זאנה את שטיח עולה, ועכשיו תענוג לראות איך הדברים מתנהלים.

<פייר בסננו: אני זוכר את השטיח האדום הראשון שהיה עם אריאל שרון בישראל בבן-גוריון, אחר כך עם פרס, ואחר כך עם אולמרט.

<פייר בסננו: לא אמשיך לזרוק שמות.

<פייר בסננו: אבל קבלת הפנים, הפעם הראשונה, היום הראשון הוא דבר כל כך חשוב.

<פייר בסננו: כששמענו שהסוכנות היהודית רוצה לבטל את השליח האדום, התכנסנו עם אבי זאנה, ואמרנו שאנו רוצים לארגן לבד.

<פייר בסננו: אנו לא מבקשים כסף, רק רוצים את העזרה של משרד הקליטה, שלך, אדוני היושב-ראש, כדי שנוכל לקבל את פני העולים מצרפת, כפי שעשינו זאת בשנים האחרונות, ושנוכל לתת להם את הקשר הראשון עם מדינת ישראל בשמחה, ובאווירה שתגרום לכך שביום שהם עוזבים את צרפת, הם הופכים לישראלים, פותחים חשבון בנק, מקבלים תעודת עולה או תעודה מביטוח לאומי וכן הלאה.

<פייר בסננו: אם המפגש הזה יעזור רק לזה - דיינו.

<פייר בסננו: עזרו לנו להגיע לכך שבעוד עשרה ימים, כשהעולים הבאים יגיעו, מבצע שטיח אדום יתקיים.

<פייר בסננו: אנו מוכנים לממן ולארגן, כפי שעשינו זאת בהתחלה.

<פייר בסננו: אם הסוכנות היהודית לא מסוגלת, אנחנו רוצים לעשות זאת.

<פייר בסננו: תודה.

יואל רזבוזוב: תודה.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, השתתפתי בטקס כזה לפני כשנה.

אברהם מיכאלי: זה טקס מכובד, ואנשים מרגישים שם שמחים מאוד על קבלתם בארץ.

אברהם מיכאלי: ישבנו עם הרב הראשי לישראל, הרב עמאר אפילו הגיע לטקס הזה – יחד אתו היינו שם.

אברהם מיכאלי: זה באמת מכבד.

אברהם מיכאלי: אני לא יודע מה העלויות של זה, אבל זה נותן הרגשה טובה מאוד לאנשים.

יואל רזבוזוב: נציג הסוכנות, יהודה שרף, בבקשה.

<יהודה שרף: תודה, אדוני היושב-ראש.

<יהודה שרף: הקהילה הצרפתית היא קהילה ציונית.

<יהודה שרף: אני מסכים עם כל הברה שפייר אמר.

<יהודה שרף: אין להתייחס לעלייה הזו כעליית מצוקה.

<יהודה שרף: ואכן אנחנו לא מתייחסים אליה כעליית מצוקה.

<יהודה שרף: מדובר בעולים שמכירים את המדינה, רובם ככולם היו כאן יותר מפעם אחת.

<יהודה שרף: לרובם ככולם יש משפחה ואנשים תומכים.

<יהודה שרף: אנו מודעים לחסמים, ותכף אדבר על החסמים שחוסמים חלק מהעלייה מצרפת.

<יהודה שרף: וכבר דנו בהם באחת הישיבות הקודמות בחדר הזה.

<יהודה שרף: הסוכנות היהודית – התקציב שלנו הוא תקציב תרומות.

<יהודה שרף: שנים לא היו לנו בעיות, ויכולנו לעזור גם לממשלת ישראל וגם לקהילות היהודיות באשר הן – לאו דווקא בנושאי עלייה; בנושאי חינוך, זהות יהודית וכדומה, ללא שום בעיה.

<יהודה שרף: בשנים האחרונות, לאור המצב הכלכלי בעולם, גם התרומות שלנו מתמעטות, והעזרה שלנו, לצערנו, הכספית, כדי לעשות את מה שפייר ציין פה, ואין לנו ויכוח ולו בהברה – אנחנו בבעיה.

<יהודה שרף: אני קורא לך, אדוני היושב-ראש, לעזור לנו – למדינת ישראל – לתת אצבע לקהילה בצרפת, כי האצבע הזו תביא יד כזו ארוכה בהמשך.

<יהודה שרף: וההשקעה הזו, אם נסתכל על זה בפרמטר הכלכלי, היא רק תניב תוצאות.

<יהודה שרף: ככל שיבואו לפה יותר יהודים, מצבנו הכלכלי יהיה טוב.

<יהודה שרף: החסמים הם כאלה: חלק גדול מהמקצועות הפארא רפואיים שבצרפת, ואדוני היושב-ראש מכיר את זה, לצערי, עדיין לא מוכרים בארץ.

<יהודה שרף: הרבה אנשים במקצועות פארא רפואיים, שלמדו בצרפת במכללות, ששם כך למדו – המכללות האלה לא מוכרות כמוסד אקדמי בארץ.

<יהודה שרף: אתה יכול למצוא פה אנשים, רופאי עיניים למיניהם, פיזיותרפיסטים ועוד, שעושים כסף טוב בצרפת, רוצים לבוא ארצה, לתרום ולחיות פה, אבל הם צריכים להתפרנס, והם לא רוצים לעבוד על הקו, למרות שזה רק ארבע-חמש שעות נסיעה, ויש רבים שעושים את זה – זה חסם אחד.

<יהודה שרף: חסם שני, אדוני היושב-ראש, שאפו לך- הצלת את מינהל הסטודנטים.

<יהודה שרף: אנחנו כבר רואים בתיקי העלייה חבר'ה צעירים, שאמרו שהם משהים את העלייה שלהם ודוחים את העלייה שלהם – הם מגיעים.

<יהודה שרף: הם יקבלו את הטיפול של משרד הקליטה ומינהל הסטודנטים, ברכות לכולם.

<יהודה שרף: חסם אחר הוא נושא היזמות העסקית ונושא המיסוי, שעכשיו חוזר שוב, שמפריע לאנשי עסקים קטנים ובינוניים, שרוצים לבוא הנה ולהקים עסקים בארץ, והם בבעיה.

<יהודה שרף: לא מדובר פה במיליונים או במיליוני דולרים; מדובר פה בכסף לא גדול, שיכול להוות מנוף כלכלי אדיר, להכפיל את העולים.

<יהודה שרף: אנו מדברים השנה על כ-2,500 עולים.

<יהודה שרף: אגב, העלייה הכי גדולה היא מצרפת, כי יש להסתכל על מספר היהודים שחיים בצרפת אל מול מספר היהודים שחיים בצפון אמריקה, ואז תגיעו למסקנה שהם עוברים אותם בהרבה.

<יהודה שרף: אז מבחינתנו כסוכנות היהודית זו עליה מס' 1, לא מס' 2.

<יהודה שרף: וזה בא מחינוך, זה בא מזהות יהודית.

<יהודה שרף: לגבי השטיח האדום – לא הייתי רוצה לדבר על זה עכשיו; אני מוכן לדבר על זה בפורום יותר מצומצם.

<יהודה שרף: אני יכול להבטיח לך, פייר שבמגעים בינינו לבין משרד הקליטה אנחנו מחזיר את השטיח האדום – אני לא יודע אם בעוד שבועיים, אבל נחזיר אותו.

<יהודה שרף: היתה לי שיחה עם מנכ"ל משרד הקליטה, שהוא מאוד קואופרטיבי.

<יהודה שרף: נעשה ועדה משותפת, ונחזיר את השטיח האדום.

<יהודה שרף: גילינו את העכבות שהיו שם.

<יהודה שרף: לצערי, נכנסתי לתפקיד שלי מאוחר.

<יהודה שרף: זה עכבות שבאו טרום זמני.

<יהודה שרף: זה יחזור בגדול, וכולם ייהנו.

<יהודה שרף: לגבי כל העולים של רוב הטיסות המרוכזות, למרות השביתה של משרד החוץ הצלחנו, בעזרת משרדי הקליטה והפנים, להקהות את הקושי, והם כולם תוך 24 עד 48 שעות יקבלו לביתם - אנו נדאג שתעודת הזהות תגיע לביתו של כל אחד מהם – תוך 48 שעות הם יקבלו את תעודת העולה.

<יהודה שרף: השטיח האדום לא היה עוזר להם עכשיו; מה שקורה, השביתה של משרד החוץ - הם באים בלי אשרת עולה.

<יהודה שרף: כולם באים כתיירים.

<יהודה שרף: הצלחנו לקצר תהליך של בירוקרטיה ארוכה לשעות וימים בודדים מאוד – תוך יומיים.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: ראשית, אני שמח לשמוע על שיתוף הפעולה עם המנכ"ל החדש.

יואל רזבוזוב: שנית, לא היינו רוצים לשמוע כאן שיש בירוקרטיה שמפריעה.

<יהודה שרף: שביתה של משרד החוץ.

<יהודה שרף: כשאתה מגיע כתייר, אין לך אשרת עולה, אז אתה לא מקבל תעודת זהות, ואז אתה לא מקבל תעודת עולה.

<יהודה שרף: אבל נפתור את זה.

<יהודה שרף: תוך 48 שעות כל אחד יקבל לביתו את תעודת הזהות.

<יהודה שרף: זה דבר ראוי לציון.

יואל רזבוזוב: אני שמח שאני רואה נכונות לעזור ולשפר.

יואל רזבוזוב: חנה קורן, נציגת משרד הקליטה, בבקשה.

<חנה קורן: אני מאוד שמחה על הדיון הזה, ומברכת את כל הנציגים מצרפת.

<חנה קורן: ברוכים הבאים.

<חנה קורן: חשוב לי לומר לכם שבישיבה הראשונה עם מנכ"ל משרד הקליטה הוא קודם כל שאל אותי, מה קורה בצרפת, מה אנחנו יודעים על צרפת.

<חנה קורן: סיפרתי לו שיש לנו עובדת בכירה, שתפקידה – להיות החיישן שלנו.

<חנה קורן: היא קוראת את כל מה שיש בעיתונות בצרפת, מביאה את כל הדברים הרלוונטיים ברמה יום-יומית אלינו.

<חנה קורן: אנחנו עוקבים אחרי מה שקורה בצורה מאוד צמודה.

<חנה קורן: לכן גם הכנו תוכנית לקליטת עולים, תוכנית מיוחדת גם למשפחות, גם לצעירים.

<חנה קורן: ברגע שיהיה תקציב מדינה, נשיק אותה.

<חנה קורן: שיתוף הפעולה קיים עם כל הארגונים.

<חנה קורן: אנחנו מתייעצים, אנחנו שומעים את כולם.

<חנה קורן: חשוב לנו לשמוע את כל הקולות מכל הארגונים.

<חנה קורן: אנחנו נמשיך כך, ואנו פה לשירותכם.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: המליאה ב-11:00 מתחילה, ואסור לנהל דיוני ועדות אחרי שעה זאת, לכן אני מבקש מהדוברים לקצר.

יואל רזבוזוב: אלן זיתון, בבקשה.

<אלן זיתון: תודה.

<אלן זיתון: אני מייצג פה את איגוד גבהים, שעוזר לקליטת העולים מכל העולם, וגם צרפתים.

<אלן זיתון: זה התחיל מצרפתים, וזה נפתח לכל העולם.

<אלן זיתון: גבהים עובד עם המון אנשים, עם המון ארגונים, אפילו עובד עם נפש בנפש, אני חושב - אמריקאים.

<אלן זיתון: זה ארגון מאוד גדול.

<אלן זיתון: אני גם מייצג את עמותת - - - הגבוהה מצרפת, שגם עוזר לצרפתים אקדמאיים להתאקלם בארץ ולעבוד, וכל זה מתוך שיתוף של פורום ישראל-צרפת שעובד פה.

<אלן זיתון: כולם דיברו פה על כך שהעלייה מצרפת היא נכס אסטרטגי למדינת ישראל, נכס אסטרטגי פוליטי.

<אלן זיתון: העלייה מצרפת היא נכס פוליטי חשוב מאוד לישראל.

<אלן זיתון: היא גם נכס אסטרטגי כלכלי; כל עולה מצרפת מביא אתו השכלה גבוהה, שעולה הרבה כסף.

<אלן זיתון: להביא מהנדס, להביא רופא זה המון כסף.

<אלן זיתון: הם באים ארצה, ומביאים המון משרות.

<אלן זיתון: יש לנו פה אחריות להצליח, לקבל אותם.

<אלן זיתון: והדיון הוא הרבה פעמים על לקבל את העולים.

<אלן זיתון: אני חושב שצריך פה להחליף דיסקט.

<אלן זיתון: מדברים פה על זיהוי ממוקד של פוטנציאל עלייה בצרפת, ולא לומר: העולים הצרפתים.

<אלן זיתון: ישראל, אם זה באמת נכס אסטרטגי, צריך לזהות בצורה ממוקדת את העולים מצרפת, לזהות אילו אנשים מוכנים מחר, עוד שלוש שנים לעשות עלייה, מה המחסומים לעלייה שלהם, לעבוד על המחסומים גם בארץ אבל גם טרום עלייה – ואני חושב שלא דיברנו פה מספיק על טרום עלייה.

<אלן זיתון: ומדברים על התבוללות.

<אלן זיתון: אני אומר שהתבוללות זה לא אומר שאיבדנו את האנשים; עדיין הם נשארים קשורים ליהדות, ולא מחר – עוד חמש, עשר שנים, האנשים האלה, נחבר אותם לארץ חדשה, לישראל, וחלק מהם יבואו ארצה.

<אלן זיתון: זה גם נכס לעתיד.

<אלן זיתון: כלומר זה לא עניין של משרד ממשלתי אחד פה אלא של כל המשרדים הממשלתיים.

<אלן זיתון: אני עובד עכשיו עם הפארא רפואיים.

<אלן זיתון: ב-1 באוגוסט עשרות אנשים הנכללים בתחום זה מקבלים מכתב פיטורין מהעיריות שלהם, כי מכתב משרד החינוך יצא לכל העיריות, לומר: אסור לכם להחזיק את האנשים האלה.

<אלן זיתון: עובדים עכשיו עם משרד החינוך כדי שלא יהיו מובטלים.

<אלן זיתון: הבעיה הזאת היא אחת הבעיות הקטנות.

<אלן זיתון: יש המון בעיות.

<אלן זיתון: אני חושב שהעתיד של העלייה הצרפתית היא שילוב כל המשרדים יחד, ולדעתי, רק גוף עליון בממשלה, שהוא משרד ראש הממשלה, מסוגל להעביר את כל המשרדים יחד, להביא תוכנית אסטרטגית ברורה, מובנת, כמו לעשות תוכנית שיווק של ישראל בחו"ל, ואז לבנות תוכנית שלכל אחד מהמשרדים יש משבצת, ויכול להביא את תרומתו.

<אלן זיתון: אם לא עושים את זה, אם עושים כמו שעשינו עד עכשיו, אני חושב שנהיה אחראיים על הכישלון של העלייה הצרפתית.

יואל רזבוזוב: תודה.

יואל רזבוזוב: עו"ד מואיז, בבקשה.

<מיכאל מואיז: שלום.

<מיכאל מואיז: קודם כל, תודה על קיום הישיבה.

<מיכאל מואיז: אין לי הרבה זמן, אז אני קצת מתחרט שבאתי.

<מיכאל מואיז: חבל מאוד, וסליחה שאני אומר את זה לך, היושב-ראש – מגיע לך כבוד, אבל גם מגיעה ביקורת – לא לך אישית – על כך שאתה מביא כל כך הרבה אנשים, ואנחנו יכולים לדבר דקה.

<מיכאל מואיז: אני חושב שזה חבל.

יואל רזבוזוב: נעשה עוד דיונים, וכולם יוכלו לדבר.

<מיכאל מואיז: אם כך נתחיל בסוף.

אברהם מיכאלי: בכנסת שעה וחצי דיון זה הרבה מדי...

אברהם מיכאלי: בכנסת לא מדברים הרבה.

<מיכאל מואיז: להבדיל מאחרים, מרוב היושבים פה מסביב לשולחן, אני עורך דין עצמאי.

<מיכאל מואיז: אני מתנדב בעמותה שלי.

<מיכאל מואיז: אני חושב שחשוב מאוד שכדי לבטל את כל החסמים, אולי להקים ועדת היגוי עם חלק מהאנשים החשובים היושבים סביב השולחן הזה.

<מיכאל מואיז: אני גם חושב על ידידי- - - ושאני חבר מייסד בה, ועל ידידי- - - וגם כל הרשויות האחרות הישראליות פה, שלצערנו, בתוכן יש הרבה חסמים, וקשה לנו כעמותה שמתכוונת לעזור לעולים, לבטל את החסמים הללו.

<מיכאל מואיז: כשראיתי את נושא הדיון, תהיתי, האם מדובר בדיון פילוסופי או בדיון מעשי.

<מיכאל מואיז: מה זה יחסים בין ישראל ליהדות צרפת?

<מיכאל מואיז: זה מאוד רחב כנושא.

<מיכאל מואיז: ראשית, מבחינה פילוסופית יש למקד ולהחליט מה המטרות.

<מיכאל מואיז: לדעתי, גם בתור מתנדב בצרפת לפני הרבה שנים, חשוב להילחם נגד ההתבוללות, כי אנחנו חושבים שחשוב לנו גם כיהודים וגם כישראליים, שתהיה קהילה חשובה וחזקה בצרפת.

<מיכאל מואיז: יש לפעול יחד עם הרשויות בצרפת ועם הראשויות בארץ, לעשות את זה.

<מיכאל מואיז: אנחנו גם צריכים לדעת, אם העלייה יותר חשובה לנו בצרפת מאשר הלחימה בהתבוללות.

<מיכאל מואיז: מה יותר חשוב לנו כישראלים?

<מיכאל מואיז: הממשלה צריכה להחליט בזה.

<מיכאל מואיז: שנית, לאחר שנחליט מה המשאבים שאנחנו רוצים להעניק לשתי הבעיות העיקריות האלה, יש לפעול.

<מיכאל מואיז: הדרך הראשונית היא לקדם את העניינים דרך ועדת ההיגוי, ולגרום לכך שהכול יזרום – וזה לא המקרה.

<מיכאל מואיז: קשה מאוד להשיג תמיכות ממשרד הקליטה, קשה לדעת מה סמכויות הסוכנות, מה סמכויות דובדבני וכו', וזה לא בסדר.

<מיכאל מואיז: צריך לחשוב על זה יחד ולקדם את העניין.

<מיכאל מואיז: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: נציג "אח גדול", בבקשה.

<איתי אשקר: שלום, אני נציג "אח גדול", שמלווה חיילים בודדים, נותנת להם כתף לבכות עליה ונותנת להם ליווי אישי.

<איתי אשקר: אנחנו מאמינים שהשירות הצבאי הוא המוקד והדבר הכי חשוב לא רק לקליטת העולים אלא להשארתם בארץ.

<איתי אשקר: יש שלושה דברים: אחד, השפה – הם לומדים את השפה בלית ברירה, כי הם נמצאים בסביבה לאו דווקא של אנשים צרפתים; חיבור חברתי – מאותן סיבות – מוצאים עצמם בסביבה חברתית, שבה במקום להיות בקבוצות של הצרפתים, בקבוצות של החברים, הם נשאבים לתוך הישראליות; ודבר אחרון – הבנה קיומית.

יואל רזבוזוב: תודה רבה, ואנו עוזרים לעמותה שלך עכשיו עם אישור טופס 46 של התרומות.

יואל רזבוזוב: אני מקווה שזה ייצא לפועל.

יואל רזבוזוב: אנחנו נסכם את הדיון.

יואל רזבוזוב: אני חושב שהיה חשוב לקיים אותו.

יואל רזבוזוב: היום, אחרי הדיון הזה, הודגש פה עוד יותר עד כמה הקהילה בצרפת היא גדולה וחשובה, והבהרנו פה כמה בעיות שעלינו לפתור.

יואל רזבוזוב: כדי להיות מעשי, ואני אדם מעשי ופחות פילוסופי, אני חושב שהעמותות של הקהילה צריכות לשבת יחד , לבנות תוכנית אסטרטגית, מה הבעיות ומה הן מצפות שהמדינה תעשה.

יואל רזבוזוב: אני חושב נצטרך לעשות עוד דיון, ולדבר עניינית על דברים כמו עניין התעסוקה ועניין המיסוי.

יואל רזבוזוב: היתה לנו ועדה בנושא הרופאים, ההכרה שלהם, רשיונות.

יואל רזבוזוב: אני חושב שבנושא שליחים, אני רואה איך זה עובד בצפון אמריקה.

יואל רזבוזוב: אני חושב שהקהילה בצרפת היא מאוד גדולה ולא פחות חשובה.

יואל רזבוזוב: איך שאני הרגשתי מהדיון היום, נושא השליחים עובד פחות טוב שם, אז יש לתגבר את זה ולחזק את זה.

יואל רזבוזוב: למה אני צריך את התוכנית הזו כדי לראות מה העלויות ומה התקציבים שצריך לגייס מהמדינה, וכשיהיו לנו התוכנית עם התקציבים ועם דרישות מאוד ממוקדות, אם יש דברים שעולים כסף ודברים כדי לפתור את הבירוקרטיה, אז נוכל לבוא לאותם גופים, אם זה משרד החינוך או משרד האוצר או משרד ראש הממשלה, ולדרוש את הכספים הללו.

יואל רזבוזוב: הנתון של ההתבוללות הוא נתון מדאיג.

יואל רזבוזוב: גם שם יש לחזק את הזהות היהודית.

יואל רזבוזוב: ראיתי איך זה עובד בארצות הברית, עכשיו נחשפתי, איך זה עובד בברית המועצות לשעבר.

יואל רזבוזוב: אהיה שמח שגם בצרפת זה יעבוד טוב יותר.

יואל רזבוזוב: אם יש תוכנית, אשמח לקבל דברים ממוקדים עם תקציבים, ואז נדע למי לפנות ואיך לפנות.

יואל רזבוזוב: אני לא אוהב להבטיח הבטחות, שמעכשיו הכול יהיה ורוד, אבל הקהילה הזאת היא מאוד חשובה, ואנחנו נעשה הכול ונדרוש את הכספים המגיעים.

יואל רזבוזוב: גם נעודד עלייה וגם נחזק אתכם שם, כי נושא התפוצות הוא מאוד חשוב, ואין לזלזל בו.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, לגבי נוער, אני רואה שנציג נעל"ה יושב פה.

יואל רזבוזוב: הוא פה בכל דיון.

יואל רזבוזוב: הוא כמעט חבר ועדה.

יואל רזבוזוב: ..

אברהם מיכאלי: אני נפגשתי עם ילדי נעל"ה שבאו מצרפת לבתי הספר בארץ, ומה שמר בסננו אמר לגבי להביא אותם ארצה וללמד אותם בארץ, במקום להילחם שם נגד התבוללות, זו הדרך הכי נכונה, ולעשות כמה שיותר ילדים – להביא אותם לארץ ולשים אותם בבתי ספר יהודים בישראל - גם יותר זול וגם יותר מועיל.

יואל רזבוזוב: אני חושב שפרויקט נעל"ה הוכיח ומוכיח את עצמו.

יואל רזבוזוב: זה צריך להיות חלק מהתוכנית.

יואל רזבוזוב: תודה רבה למר בסננו ולמר אבי זאנה.

יואל רזבוזוב: הישיבה נעולה.