ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 90, 2013-06-27 13:00

ניסן סלומינסקי: מאחר שמשרד האוצר עשה באמת השנה שינויים, וצריכים לשבח אותם בעניין, אז יואל גם יסביר אותם.

משה גפני: אבל יצטרכו גם לנזוף בהם.

משה גפני: גם לנזוף בהם או רק לשבח אותם?

ניסן סלומינסקי: לנזוף?

ניסן סלומינסקי: אנחנו כל הזמן נוזפים, יש חריג, מה שנקרא.

יעקב ליצמן: אדוני היושב ראש, החוק הזה רטרואקטיבי.

יעקב ליצמן: אני שואל ברצינות, איך יכול להיות רטרואקטיבי?

<שגית אפיק: זה לא רטרואקטיבי.

<יואל בריס: חבר הכנסת ליצמן, אני אסביר גם לגבי סעיף התחולה הרטרואקטיבית, הכול בעתו.

<יואל בריס: אני אתחיל קודם כל בלמקם את הדבר הזה, מה התהליך החשוב שאנחנו עושים כאן.

<יואל בריס: חוק יסוד: משק המדינה קובע שתקציב המדינה ייקבע בחוק.

<יואל בריס: המשמעות של הדבר היא שיש חוק שעובר את כל תהליכי החקיקה הרגילים בכנסת, שלוש קריאות.

<יואל בריס: למרות שרוב רובו של החוק הוא טבלאות של מספרים, טבלאות המספרים האלה קובעות את מסגרות התקציב לממשלת ישראל לשנת התקציב הרלוונטית.

<יואל בריס: זה האירוע שבו הממשלה מגיעה אל הריבון, אל הכנסת, ואומרת 'אנחנו פועלים מכוח אמון הכנסת', כך פועלת הממשלה, במסגרת זאת אנחנו מקבלים את הנחיית הכנסת לגבי התקציב שאנחנו גיבשנו במסגרת סדרי עדיפויות ותכניות הפעולה של הממשלה.

<יואל בריס: סדרי העדיפויות של הממשלה ותכניות הפעולה של הממשלה משתקפים בסופו של דבר בסדרה של מספרים, שזהו ספר התקציב.

<יואל בריס: בפתח חוק התקציב יש את מה שאנחנו קוראים החלק המילולי, שהוא למעשה מבאר, או נותן תוכן למספרים האלה.

<יואל בריס: הוא אומר מה הוא המספר הזה שמופיע בעמוד כך וכך ובטור כזה וכזה, מה המשמעות של המספר הזה, ואת זה קובע החלק המילולי של חוק התקציב.

<יואל בריס: עוד מעט אני אכנס ואקרא אותו, כפי שאנחנו עושים בשנים האחרונות, רק לפני כן אני אגיד שני חידושים שקרו השנה.

<יואל בריס: קודם כל לקחנו את חוק התקציב, לראשונה מזה שנים רבות, לפחות 20 שנה, את זה אני יודע כי זה מספר השנים שאני בשטח - - -

ראובן ריבלין: מ-84', כשהתחיל חוק ההסדרים.

<יואל בריס: יכול להיות.

<יואל בריס: אגב, בשביל הקוריוז, בהצעת חוק ההסדרים הראשונה לא תמצאו את הצעת החוק בספרי הצעות התקציב, פשוט הכניסו את כל חוק ההסדרים בתוך החלק המילולי של חוק התקציב.

<יואל בריס: אנחנו כמובן מאז לא נוהגים כך, אבל כך זה היה בשנת 85'.

<קריאה: מאז גדלנו.

ראובן ריבלין: אבל אל תדאג, כבר בחוק ההסדרים הראשון שחל הכניסו את כל הרפורמה באנרגיה ו - - -

<יואל בריס: לראשונה מאז, לפחות אני יודע על 93', אז אני הגעתי לממשלה, אבל כנראה שבאמת לראשונה מאז 84', נעשה מעבר של נוסח החוק, נעשתה בדיקה קפדנית של הנוסח, כדי שהוא יהיה באמת תואם.

<יואל בריס: הדבר השני, וזה לראשונה מאז אלפיים שנות גלות, אנחנו מדפיסים את זה במתכונת של הצעת חוק רגילה במערכת רשומות על הדפים הכחולים עם דברי הסבר.

<יואל בריס: אני, אגב, מציע, אם יורשה לי, לקרוא את דברי ההסבר, הם באמת נותנים ביאור למבנה התקציב בצורה יותר נרחבת למי שירצה להעמיק בכך.

<יואל בריס: זה באמת פרויקט גדול.

<יואל בריס: אני משבח גם את משרד המשפטים ששיתפו פעולה וגם עורך דין אלעזר במברגר, מלשכתי, בהכנת הפרויקט הזה, שעל הדרך, כשעשינו עוד כמה דברים, בלחץ זמנים לא מבוטל, נעשה גם הדבר הזה.

<יואל בריס: אני לא יודע אם להתחיל להקריא את הסעיפים, או קודם כל אני אעשה מעבר על המבנה.

<יואל בריס: סעיף 1 יהיה סעיף ההגדרות.

<יואל בריס: עוד דבר שהוא ייחודי השנה, כיוון שאנחנו מדברים בתקציב דו שנתי, אז כל סעיף בהמשך יופיע פעמיים, פעם אחת לגבי שנת 2013 ופעם לגבי שנת 2014.

<יואל בריס: אז סעיף 2 מדבר על תקציב ההוצאה לשנת 2013 וחלוקתו וסעיף 3 ידבר על שת 2014, כאשר תקציב ההוצאה למעשה קובע את תקרת ההוצאה שמותר להוציא במזומן בכל אחת מהשנים ואיך הדבר הזה מחולק כלפי מטה, לפי חוק יסודות התקציב.

<יואל בריס: זה מופיע בשלוש רמות, כל התקציב בנוי ומאושר בכנסת בשלוש רמות, רמת סעיף, שהיא כעיקרון מתייחסת למשרד ממשלתי או לנושא רוחבי, כדוגמת החזר חובות או דברים מסוג זה, מתחת לסעיף יש את תחום הפעולה, מתחת לתחום הפעולה יש את התכנית ומתחת לתכנית יש את התקנה, שזה למעשה מינהל שהוא לא בחוק הראשי, שהוא כבר נקבע בידי שר האוצר והוא מנוהל כעניין - - -

משה גפני: למה יש דפים ריקים בתקציב הזה?

<יואל בריס: עוד רגע אני אתייחס גם לזה.

<יואל בריס: זה קשור לפרויקט אחר שהוא פרויקט חריש עמוק, שהוא שינוי מבנה התקציב, שאותו יותר מתאים שיציג איל אפשטיין, אגף התקציבים, אבל על הדרך במהלך השנים האחרונות נעשה פרויקט מאוד גדול - - -

ניסן סלומינסקי: זה לא היום, לזה צריך מצגות.

<יואל בריס: נעשה פרויקט מאוד יסודי של שינוי המבנה הזה, כך שהוא יהיה אחיד בכל משרדי הממשלה ויהיה לו גם היגיון מובנה, שלא במקום אחד משהו יופיע כתקנה ובמשרד אחר משהו שהוא אנלוגי לחלוטין מופיע כתחום פעולה.

<יואל בריס: ממש לא היה סדר אחוד בכל הדברים האלה וזה הסדר שעשה אגף התקציבים, ואני מבין שהם מתכוונים להציג על זה מצגת מלאה ושונה.

<יואל בריס: סעיפים 4 ו-5 מדברים על הוצאה מותנית בהכנסה.

<יואל בריס: הוצאה מותנית בהכנסה, שוב, יש גג של ההוצאה, תקרת הוצאה לכל סעיף, אבל לצד התקרה יש עוד תנאי, הסכום הזה יכול לצאת, אל"ף, עד לסכום התקרה וזה לא יעבור, אבל חוץ מזה הוא מותנה בכך שיש הכנסה בצדה.

<יואל בריס: כאשר יש הכנסה ואנחנו עדיין מתחת לתקרה אז יש אפשרות להוציא הוצאה ואלה סעיפים 4 ו-5.

<יואל בריס: 4 מדבר על התקרה המותנית בהכנסה לגבי שנת 2013 ו-5 תקרת ההוצאה המותנית בהכנסה לשנת 2014.

ניסן סלומינסקי: זה לא סעיף מול סעיף, זה באופן כללי, לא?

<יואל בריס: יש סעיפים מוגדרים שכתוב עליהם סעיף הוצאה מותנית בהכנסה.

<יואל בריס: אז יש סעיפים מסוימים שיש בהם הוצאה מותנית בהכנסה ואלה סעיפים 4 ו-5, שאחר כך גם נקריא את פרטיהם.

<יואל בריס: כרגע אני עושה overview למבנה ואחר כך ניכנס לדברים.

<יואל בריס: סעיפים 6 ו-7 מדברים על שיא כוח אדם.

<יואל בריס: שיא כוח אדם, בניגוד למספרי התקציב שמדברים על זרם, כלומר כמה כסף אני מוציא בשנה מסוימת, שיא כוח אדם לא מדבר על זרם, אלא על מצבה, מצבת כוח האדם, מה הוא מקסימום מספר התקנים שיכול להיות בכל סעיף וסעיף.

<יואל בריס: תקני כוח אדם אלה פשוט ראשים של אנשים שעובדים בכל משרד ומשרד, בכל נושא ונושא, זה שיא כוח האדם.

<יואל בריס: שוב, סעיף 6 מתייחס ל-2013, סעיף 7 מתייחס ל-2014.

<יואל בריס: סעיף 8 מתייחס למפעלים העסקיים, גם לגבי שנת 2013, גם לגבי שנת 2014.

<יואל בריס: מפעל עסקי מוגדר כיחידה ממשלתית שהרוב הגדול של ההוצאות שלה הוא הוצאה מותנית בהכנסה.

<יואל בריס: דוגמאות מובהקות לכך, למשל המדפיס הממשלתי, שזו יחידה ממשלתית שמקבלת הזמנות ועבודות הדפסה ומוציאה אותן.

<יואל בריס: בתי החולים הממשלתיים, חבר הכנסת ליצמן אולי מכיר אותם, הם מפעלים עסקיים שזו דרך הפעולה שלהם, יש להם הוראות מיוחדות.

<יואל בריס: מפעלים עסקים בסופו של דבר הם הגופים שתקציב המדינה או הכנסת מצביעה עליהם שהם מפעלים עסקיים.

<יואל בריס: סעיף 9 מדבר על עניין ספציפי.

<יואל בריס: יש הוראות בחוק יסוד: משק, בחוק יסודות התקציב.

<יואל בריס: חוק יסודות התקציב הוא החוק שקובע את דרכי התפעול של התקציב משנה לשנה, הוא חוק שיש לו את כל הפירוט הטכני לגבי איך פועל תקציב וסעיף 9 הוא חריג ייחודי לעניין של שימוש ברזרבה כללית.

<יואל בריס: בדרך כלל השימוש ברזרבה הכללית נעשה דרך ועדת הכספים, כמו שאנחנו מכירים.

<יואל בריס: יש רזרבות כלליות שהולכות למטרות מסוימות, קרי - - -

ניסן סלומינסקי: בסעיף הזה, כמה יש ברזרבה הכללית?

<יואל בריס: כמה יש ברזרבה הכללית כולה?

<יואל בריס: זה ודאי יגיד אגף התקציבים.

<יוגב גרדוס: המספר מופיע, קצת מעל ל-7 מיליארד.

יעקב ליצמן: וכמה השתמשתם כבר?

יעקב ליצמן: לא צוחק, השתמשתם כבר.

ראובן ריבלין: - - - למשרד הביטחון.

יעקב ליצמן: עוד יותר, עוד כמה דברים.

יעקב ליצמן: עכשיו זה במשא ומתן ל - - -

ניסן סלומינסקי: ליצמן, מתוך זה נצטרך לקחת 3 מיליארד אלינו.

<יואל בריס: אני מדבר עכשיו לגבי הרזרבה הכללית לעניין מאוד ספציפי.

<יואל בריס: יש יחידות במשרד ראש הממשלה שאין להן תקציב גלוי, הן פועלות מכוח רזרבה דרך משרד ראש הממשלה.

<יואל בריס: כל ההוראה היא שלעניין הזה, במקום שזה יגיע לוועדת הכספים זה מגיע לוועדת החוץ וביטחון.

יעקב ליצמן: כמה השתמשתם ברזרבה כבר?

<יואל בריס: רזרבה השנה?

<יואל בריס: אין תקציב השנה, אז - - -

יעקב ליצמן: אבל כמה הבטחתם?

ראובן ריבלין: הוא לא יודע.

<יואל בריס: אני לא יודע את המספרים.

יעקב ליצמן: אין אף אחד, כולם הלכו.

יעקב ליצמן: מי מהאוצר?

יעקב ליצמן: אגף התקציבים, מישהו כאן?

ניסן סלומינסקי: רק רגע, יוגב, כמה מתוך הרזרבה הזו היא רזרבה אמיתית וכמה זה רזרבה חסויה, מה שנקרא?

<יוגב גרדוס: כל מה שיואל בריס אומר זה שהנושאים האלה, אי אפשר לדון בהם בפורום הזה.

ניסן סלומינסקי: אני מסכים, לכן שאלתי כמה מתוך זה - - -

<יוגב גרדוס: אני לא יכול לציין את המספר כרגע.

יצחק כהן: למה?

ניסן סלומינסקי: לא, אל תגיד לי את הרזרבה החסויה, אני שואל כמה הרזרבה הלא חסויה.

<יוגב גרדוס: אחד מגלה את השני, וחוץ מזה, מדובר ב- - -

ניסן סלומינסקי: בערך, הערכה.

ניסן סלומינסקי: רק שיהיה לנו מושג.

יעקב ליצמן: לא ביקשנו נושאים, ביקשנו סכום.

ניסן סלומינסקי: לא, תן הערכה, שנדע - - -

<יוגב גרדוס: הרוב המכריע, מעל 90%.

<יואל בריס: סעיף 10 מדבר על רזרבת ההתאמות, שזה סעיף שקיים רק במצב של תקציב דו שנתי, אז יש במעבר משנה לשנה גם רזרבת התאמות.

<יואל בריס: סעיף 11 מדבר על תחזית התקבולים והמלוות לשנות הכספים 2013 ו-2014, כאשר על פי חוק יסוד: משק המדינה אנחנו מחויבים להציג גם את תחזית התקבולים והמלוות לכל אחת משנות הכספים, אז סך הכול כאן אנחנו מפנים לתוספת שבה זה נמצא.

<יואל בריס: וסעיף 12 מדבר על תחזית הסכומים שלא ייגבו בשל הטבות מס, שגם הוא מופיע בתוך טבלאות המספרים.

<יואל בריס: עכשיו אני מגיע לסעיפים 13, 14 ו-15 שהודפסו בטעות בפונט קטן, ועל כך התנצלות.

<יואל בריס: הם הודפסו בפונט של דברי ההסבר, למרות שאלה סעיפים עיקריים.

<יואל בריס: סעיף 13 מדבר על הכפיפות לחוק יסודות התקציב.

<יואל בריס: אני אסביר למה הוספנו את הסעיף הזה.

<יואל בריס: תמיד חוק התקציב היה כפוף לחוק יסודות התקציב ולא עלתה שאלה כמובן האם בכך שבתחילת השנה הטבלאות נראו בצורה אחת ובסוף השנה הן נראו בצורה אחרת, מה שאנחנו קוראים תקציב על שינוייו.

<יואל בריס: הסיבה שהכנסנו את זה השנה לתוך החלק המילולי היא בגלל, כמו שנראה כשנקריא את הסעיפים עצמם, שהסעיפים עצמם כוללים עכשיו את החלוקה בין תקציב רגיל לתקציב פיתוח, כי החלטנו שזה דבר שלפי המבנה של חוק יסודות התקציב ראוי שחברי הכנסת יראו אותו בתוך החלק המילולי, שכבר יהיה ברור להם איזה חלק הוא תקציב רגיל, איזה חלק הוא תקציב הפיתוח.

<יואל בריס: כיוון שגם המספר הזה עשוי להשתנות במהלך השנה, היחס בין התקציב הרגיל לתקציב הפיתוח, לכן הוספנו את סעיף 13.

<יואל בריס: סעיף 14 מדבר על תחולה.

<יואל בריס: חבר הכנסת ליצמן, לשאלתך.

<יואל בריס: אנחנו נמצאים במה שנקרא תקציב המשכי לפי הוראות חוק יסוד: משק המדינה.

<יואל בריס: חוק יסוד: משק המדינה אומר שכאשר אנחנו נמצאים בוואקום, למעשה הממשלה כביכול הייתה אמורה להיכנס לשיתוק גמור כי היא לא יכולה לפעול בתקציב בלי לקבל את אישור הכנסת, אבל אין תקציב כי, כמו שאנחנו יודעים, הכנסת הקודמת התפזרה בלי לאשר את התקציב לשנת 2013, לכן כדי להשלים את הוואקום הזה יש הוראות בחוק יסוד משק המדינה, מה שקרוי 1/12, שעל פיו אנחנו פועלים.

<יואל בריס: בסופו של דבר כשאנחנו נחיל את מספרי התקציב אנחנו נחיל אותם על כל שנת 2013.

<יואל בריס: משמע אם יש משרד, לצורך העניין משרד הבריאות, רק לשם הדוגמה, שהוציא - - -

יעקב ליצמן: אני כבר לא שמה.

<יואל בריס: אני יודע, אבל רק לשם הדוגמה, או משרד האוצר, אם נרצה, יש לו סכום שבסופו של דבר מותר לו להוציא בשנת 2013, ולעניין הזה ייספרו הסכומים שהוא הוציא מתחילת השנה וכל השנה כולה אסור לו לעבור את הגג שקבוע במספרי התקציב.

יעקב ליצמן: אדוני, עם כל הכבוד, מי מהאוצר, אמרת?

<יואל בריס: יוגב גרדוס.

<יואל בריס: גם אני ממשרד האוצר.

יעקב ליצמן: לא, אני מדבר על אגף התקציבים.

יעקב ליצמן: אתה יודע שאתה ב-1/12 לא תוציא אגורה אחת מהרזרבה, ולכן כל מה שהיה עד עכשיו זה רק מהמאושרים לתקציב המופיע ולא שום דבר מהשינויים, בשום דבר לא נגעת.

יעקב ליצמן: אני אגיד לך יותר מזה, אסור היה לך לנגוע בזה, כי זה רק 1/12, מה שכתוב.

יעקב ליצמן: לכן אתה לא יכול לבוא עכשיו, עם כל הכבוד, ולהגיד שבחצי השנה שנותר - - -

עפר שלח: אבל אם הייתה התחייבות על הרזרבה ואם הייתה רזרבה מיועדת, אתה יכול להוסיף - - -

יעקב ליצמן: כן, זה אל"ף.

יעקב ליצמן: בי"ת, תסמוך על האוצר, הם לא נותנים את הכסף הזה, הם הולכים להרוויח את הכסף הזה לשנת התקציב 2013 מעבר למה שדובר כאן.

יעקב ליצמן: את זה אני יודע.

יעקב ליצמן: זה יכול להיות מיליארדים שאנחנו לא יודעים.

יצחק כהן: 95% מה - - -

יעקב ליצמן: אם הרזרבות זה הרבה כסף והם מחלקים רק 1/12, ברזרבות הם לא נוגעים, הם לא יכולים לנגוע ברזרבות ב-1/12, זאת אומרת הכסף הזה נשאר והם לא הולכים להוציא בחצי השנה רזרבות על כל השנה.

מיקי רוזנטל: למה אנחנו לא יכולים לקבל את הנתון הזה?

יעקב ליצמן: הוא לא ייתן לך את זה.

מיקי רוזנטל: למה?

יעקב ליצמן: ככה.

ניסן סלומינסקי: של הרזרבה?

ניסן סלומינסקי: אבל הסבירו לך.

יעקב ליצמן: אני מדבר על מה שכן מותר להוציא ועל מה שמותר לדבר, מה שאפשר לדבר.

ניסן סלומינסקי: אני אומר שוב, בחלק האחד, בוא נאמר ככה, מאחר שאנחנו בוועדה משותפת בנושא של תקציב, אז אחרי שנהיה שם אני מקווה שיהיה לי מושג ב - - -

יעקב ליצמן: אבל, ניסן, לא מדברים על אותו דבר.

יעקב ליצמן: אתה מדבר על דברים שלא מדברים, אני לא מדבר על זה, אני מדבר כרגע על מה שכן מותר לדבר.

יעקב ליצמן: אני אומר שיש תקציבים לכל משרד ברזרבות, יש דבר כזה, ב-1/12 לא מוציאים משם, כי לפי מה שאיציק אומר לי - - -

יצחק כהן: 95%.

יעקב ליצמן: לא, פחות.

יעקב ליצמן: לא משנה, את זה לא מוציאים, לא נוגעים בזה, ואגב, זה האוצר, תסלח לי, במרכאות, "גונב" מהמשרדים, הוא לא נותן להם את זה בסוף, הוא משאיר, כאילו 'לא הוצאתם את זה, הסתדרתם בלי זה?', קל וחומר השנה, שהתחלפו שרים, אז בטח הוא יעשה אותו דבר.

יעקב ליצמן: אז שאלתי אם זה מה ש - - -

<יוגב גרדוס: בתקציב המדינה קיימים שני סוגי רזרבות.

<יוגב גרדוס: רזרבה אחת היא רזרבה להתייקרויות, היא קבועה כאחוז מהתקציב - - -

יעקב ליצמן: לא מדובר על זה, זה מחויבים.

<יוגב גרדוס: והרזרבה השנייה היא הרזרבה לעמידה ביעד ההוצאה.

<יוגב גרדוס: שתי הרזרבות האלה ברוב המכריע של השנים משוחררות בסוף השנה לצרכים של התייקרויות ושל החלטות שהתקבלו במהלך השנה על ידי הממשלה והכנסת, בגין אותן החלטות.

יעקב ליצמן: או לגרום לשרים להצביע בעד.

<יוגב גרדוס: לכן אין לזה משמעות, ה-1/12, שאני מקווה, אם הכול יילך כשורה, יפסיק לחול ב-1 באוגוסט, וגם ככה בכל מקרה לא היה צורך להשתמש ברזרבות האלה עד סוף השנה ולכן אין - - -

יעקב ליצמן: למה?

יעקב ליצמן: כל שנה יש לכם כספים מחויבים ואתם בודקים את זה ב-1 בפברואר או מרץ - - -

<יואל בריס: כספים מחויבים זה סיפור אחר.

<יוגב גרדוס: העודפים זה סיפור אחר.

<יוגב גרדוס: העודפים יועברו למשרדים, כשיועברו, הם יועברו לאחר שהתקציב יאושר, אנחנו לא יכולים להעביר עודפים עד שאין אישור תקציב.

<יוגב גרדוס: אני מסכים ש-1/12 פוגע בעבודת הממשלה.

<יוגב גרדוס: עמדתנו היא תמיד שרצוי לעבוד בתקציב רגיל ולא ב-1/12, אבל בשביל זה צריך לאשר את התקציב.

ניסן סלומינסקי: טוב.

יעקב ליצמן: לא ענית על השאלה, אבל לא משנה.

<יואל בריס: אז אחרי שהצגתי את המבנה, שהיה חשוב לי מאוד, רק שנדע איפה אנחנו נמצאים, אני אקריא: (מקריא): "הצעת חוק התקציב לשנות הכספים 2013 ו-2014, התשע"ג-2013.

<יואל בריס: "הגדרות.

<יואל בריס: 1. (א).

<יואל בריס: בחוק זה – " "חוק יסודות התקציב" – חוק יסודות התקציב, התשמ"ה-1985; " "סעיף תקציב" – סעיף בתוספת הראשונה או בתוספת השנייה הקובע את ההוצאות של משרד ממשלתי, של רשות ציבורית או של גוף ציבורי או של נושא בעל היקף או חשיבות המצדיקים את קביעתו בסעיף נפרד, המחולק לתחומי פעולה לפי הצורך;" כשאמרנו שתחום פעולה זה הדבר שניתן רק לסעיף.

<יואל בריס: " "שנת הכספים 2013" – התקופה המתחילה ביום י"ט בטבת התשע"ג (1 בינואר 2013) ומסתיימת ביום כ"ח בטבת התשע"ד (31 בדצמבר 2013); "שנת הכספים 2014" – התקופה המתחילה ביום כ"ט בטבת התשע"ד (1 בינואר 2014) ומסתיימת ביום ט' בטבת התשע"ה (31 בדצמבר 2014); " "תחום פעולה" – חלק של סעיף תקציב המוקצה לעניין מסוים, המחולק לתכניות לפי הצורך;", כאשר אמרנו, תכנית זו הרמה השלישית של התקציב.

<יואל בריס: " "תכנית" – חלק של תחום פעולה המוקצה לעניין מסוים.

<יואל בריס: "(ב) לכל מונח אחר בחוק זה תהיה המשמעות הנודעת לו בחוק יסודות התקציב.

<יואל בריס: "תקציב ההוצאה לשנת הכספים 2013 וחלוקתו.

<יואל בריס: 2.

<יואל בריס: (א) הממשלה רשאית להוציא בשנת הכספים 2013 סכום של 395,032,948,000 שקלים חדשים (להלן – תקציב ההוצאה לשנת 2013), המורכב מתקציב רגיל בסך 279,845,639,000 שקלים חדשים ומתקציב פיתוח וחשבון הון בסך 115,187,309,000 שקלים חדשים.

<יואל בריס: "(ב) חלוקת תקציב ההוצאה לשנת 2013 לסעיפי תקציב, לתחומי פעולה ולתכניות, תהיה כמפורט בחלק א' של התוספת הראשונה, בטור השני שכותרתו "הוצאה".

גילה גמליאל: סליחה, רק אם אתה יכול להסביר לנו, כי גם אני וגם ניסן פה לא ממש מכירים את המונחים.

גילה גמליאל: מה זה תקציב רגיל ומה זה תקציב פיתוח וחשבון הון.

ניסן סלומינסקי: לא, תקציב פיתוח יודעים, מה זה חשבון הון.

<איל אפשטיין: אם אתם רואים, התקציב נחלק לשלושה חלקים.

<איל אפשטיין: התקציב הרגיל הוא התקציב של משרדי הממשלה שלמעשה משקף, על סמך חוק יסודות התקציב, תקציב לשנה אחת, והוא בדרך כלל לא משקף התחייבויות רב שנתיות ולכן מפה אתם מכירים את מנגנון העודפים שנמצא בתקציב.

<איל אפשטיין: למעשה תקציב המדינה הוא על בסיס שנתי וגם המסגרות הפיסקאליות הן על בסיס שנתי ויש סמכות לשר האוצר להעביר עודפים משנה שוטפת לשנה עוקבת.

<איל אפשטיין: זה התקציב הרגיל.

<איל אפשטיין: כפי שאתם יכולים לראות אותו, הוא נקרא חלק א', תקציב רגיל, והוא מחולק פה באמת לרובריקות שונות כמו ממשל ומינהל, ביטחון, רשויות מקומיות, משרדים כלכליים וכדומה.

<איל אפשטיין: תקציב הפיתוח, שלמעשה זה חלק ב' שמונח לפניכם, הוא מגלם תקציבית פרויקטים רב שנתיים.

<איל אפשטיין: לדוגמה בינוי כיתות לימוד בחינוך.

<איל אפשטיין: בדרך כלל בינוי כיתת לימוד נמשך כשלוש שנים ולמעשה התקציבים האלה מאופיינים בהרשאה להתחייב.

<איל אפשטיין: מה זה אומר הרשאה להתחייב?

<איל אפשטיין: הרשאה להתחייב למעשה משקפת את עלות הפרויקט בכללותו, ומכיוון שהפרויקט חוצה את שנת התקציב יכול החשב באותו משרד להתחייב בעבור בניית כיתת לימוד בהיקף מסוים.

<איל אפשטיין: תקצוב המזומן באותו סעיף יתוקצב בהתאם ללוח הסילוקין, או בהתאם לתזרים המזומנים של בניית הכיתות.

<איל אפשטיין: זאת אומרת אנחנו משלבים פה אלמנט של תכנון רב שנתי והתקצוב השנתי בהתאם לפריסת התשלומים.

יעקב ליצמן: גם כבישים זה אותו דבר.

<איל אפשטיין: נכון, גם כבישים.

<איל אפשטיין: כבישים זו דוגמה יותר טובה, כבישים זו דוגמה מצוינת לכך שאנחנו באמת משלבים בין התקציב השנתי לתכנון רב שנתי.

<איל אפשטיין: והחלק האחרון שלמעשה זה תשלום החובות של מדינת ישראל, סעיף 84.

<איל אפשטיין: סעיף 84 זה החזרי הקרן של מדינת ישראל.

<איל אפשטיין: החוב נחלק להחזרי קרן והחזרי ריבית.

ניסן סלומינסקי: זה נקרא חשבון הון?

<איל אפשטיין: כן.

ניסן סלומינסקי: בסדר, אם ככה זה ברור.

יצחק כהן: כמה הריבית?

<איל אפשטיין: אני אסביר למה אנחנו מחלקים בין החזרי קרן להחזרי ריבית?

ניסן סלומינסקי: רב יצחק יודע את זה.

יצחק כהן: לא, כמה ריבית?

<קריאה: אבל אנחנו לא יודעים.

<קריאה: יש פה הרבה פרטים חדשים.

גילה גמליאל: לכן שאלתי, לצאת מנקודת הנחה שכולם לא - - -

<איל אפשטיין: תשלום ריבית ועמלות.

<איל אפשטיין: תשלומי הריבית בשנת 2013 עומדים על כ-40 מיליארד שקל.

<איל אפשטיין: תשלומי הקרן בשנת 2013 עומדים על כ-95 מיליארד שקל.

<איל אפשטיין: את החוב אנחנו מחזירים להחזרי קרן ל - - -

יצחק כהן: זה לא מסתדר במספר פה, דרך אגב.

יצחק כהן: אם אמרת פה 115 מיליארד, שני המספרים ביחד זה כבר 130 מיליארד.

<איל אפשטיין: לא, תשלומי הריבית והעמלות נמצאים בתוך חלק א', בתקציב הרגיל.

ניסן סלומינסקי: רגע, אתה מדבר כרגע רק על החוב, שאתה מחלק אותו לשנה הזו?

ניסן סלומינסקי: לא את החוב הכולל?

<איל אפשטיין: אני מסביר עכשיו הסבר כללי איך החוב מתחלק ולמה הריבית נפרדת מהקרן.

ניסן סלומינסקי: כן, אבל החוב הכולל הוא הרבה יותר גדול.

<איל אפשטיין: לא, זה לא החוב הכולל.

<איל אפשטיין: החוב הכולל של מדינת ישראל עומד על כ-73% אחוזי תוצר, התוצר החזוי לשנת 2014 הוא כטריליון שקל.

<איל אפשטיין: זה אומר שסך החוב של מדינת ישראל הוא כ-700 מיליארד שקל.

<איל אפשטיין: כשאנחנו מסתכלים על החזרי החוב של מדינת ישראל, הם מתחלקים לשני חלקים, החזרי קרן והחזרי ריבית.

<איל אפשטיין: החזרי הקרן הם למעשה מחזור, זו הלוואה שלקחה המדינה, בעיקר משוק מקומי באמצעות הנפקת אגרות חוב.

<איל אפשטיין: למה אנחנו קוראים לזה מחזור?

<איל אפשטיין: כי אין לזה עלות כלכלית.

<איל אפשטיין: לקחתי שקל קרן וכנגד אני מחזיר שקל קרן.

<איל אפשטיין: החזרי הריבית משקפים את העלות הכלכלית בגין ההלוואות.

<איל אפשטיין: לדוגמה, אם הריביות שלנו תעלינה, אז החזרי הריבית יהיו גבוהים יותר.

<איל אפשטיין: בלי תלות בגודל החוב.

יעקב ליצמן: אז איך יכול להיות שבארבע שנים שכאילו לא ידעו מה החוב, מה הגירעון?

יעקב ליצמן: איזה ריבית שילמנו?

יעקב ליצמן: על מה שידענו או על מה שלא?

יעקב ליצמן: כי אם שילמתם - - -

עפר שלח: לא, הריבית זה הריבית שגייסת.

יעקב ליצמן: לא, זה הלוואות, משלמים ריבית על זה.

ניסן סלומינסקי: תנו לו לסיים.

<איל אפשטיין: אני אשמח להתייחס לזה.

<איל אפשטיין: יש פער בין - - -

יעקב ליצמן: זה הישראבלוף.

<איל אפשטיין: חבר הכנסת ליצמן, אני מניח שאם אתה שואל אז אתה רוצה הסבר ואני אשמח להסביר לך.

יעקב ליצמן: כן.

<איל אפשטיין: אני אומר, יש פער בין הגירעון התקציבי לבין הגירעון למימון.

<איל אפשטיין: בסופו של דבר על בסיס הגירעון התקציבי מתכננת יחידת החוב בחשב הכללי את נושא החוב קדימה.

<איל אפשטיין: מעבר לכך מחזיקה החשבת הכללית קופה בבנק ישראל, שהמטרה שלה באמת להתמודד עם אירועים בלתי צפויים - - -

יצחק כהן: שעת חירום.

<איל אפשטיין: ודבר שני, תמיד טוב להחזיק קופה.

<איל אפשטיין: אני לא בטוח שאני יכול לציין את גודל הקופה, אני אבדוק את זה.

<איל אפשטיין: אם הנתונים האלה יכולים להיות גלויים, אני גם אציין אותם לפני הוועדה, אבל זו קופה שהיא קופה גדולה למדי.

<איל אפשטיין: במהלך השנה יש לנו כל הזמן אומדן תחזיות ואומדן ביצוע של התקציב.

<איל אפשטיין: איציק, אני מניח שאתה זוכר את זה היטב.

<איל אפשטיין: בהתאם לאומדנים האלה, בהנחה שיש סטייה, 2012 היא דוגמה טובה, זו שנה שבה הייתה סטייה חריגה.

<איל אפשטיין: החשבת הכללית כל הזמן תכננה את היקף הגיוסים שלה בהתאם לתחזיות המעודכנות, ואז, אם התכנון שלנו, לדוגמה, היה שהגירעון יהיה 2% ובפועל הוא מסתיים בכ-4.2%, היקף הגיוסים של החשבת הכללית היו גבוהים יותר כדי להתמודד עם הגירעון שהיא הייתה צריכה לממן אותו, ומאידך זה בעצם לשיקול מה צריך להיות גודל הקופה בבנק ישראל.

<איל אפשטיין: הריביות נגזרות באופן כלכלי פשוט, ביקוש והיצע.

<איל אפשטיין: הריביות של מדינת ישראל בשנים האחרונות ירדו.

<איל אפשטיין: דרך אגב, זו הייתה מגמה עולמית למעט מדינות ייחודיות.

<איל אפשטיין: אנחנו רואים, מדינות שלמעשה הכה בהן המשבר והן איבדו אמון של השווקים, אנחנו הראינו את זה גם בוועדת הכספים וגם בוועדות אחרות, אבל סביבת הריביות של המדינות הבטוחות, ובינתיים ישראל מוגדרת כמדינה בטוחה, לכן יש חשיבות כל כך גדולה לייצב את המדיניות הפיסקאלית בכדי שנוכל להמשיך ולגייס בריביות שהן ריביות סבירות.

גילה גמליאל: על כמה אחוזים מדובר?

<איל אפשטיין: אם אני אציין דבר אחד, כי בוועדה פה הרבה פעמים אנחנו מדברים על המדיניות הפיסקאלית, ההתייחסות אליה לגבי גודל הגירעון ולגבי מהלכים שהם חד פעמיים, קודם כל, אין פה כבר הרבה חברי כנסת, אבל אנחנו יודעים שיש לנו גירעון שהוא גירעון מבני, וגם כשעשינו את המהלכים להעלאת המיסים, עם חבר הכנסת גפני עשינו שני צעדים להעלאת מיסים, אחד אחרי המלצות ועדת טרכטנברג והשני בשלהי שנת 2012, כשהעלינו את המיסים בכאחוז נוסף - - -

משה גפני: למה אתה אומר כל הזמן טרכטנברג?

משה גפני: אנחנו ישבנו להעלות את המיסים בלי קשר לטרכטנברג.

<איל אפשטיין: לא, אני אומר שהיו המלצות של הוועדה, הוועדה בסוף - - -

משה גפני: למה טרכטנברג?

<איל אפשטיין: כל הקרדיט להעלאת המיסים מופנה אליך.

משה גפני: והפחתות המיסים, גם מופנה אליי.

משה גפני: מה שאתם לא עושים עכשיו.

עפר שלח: חכה רגע, ייתנו לך את הקרדיט הזה.

משה גפני: היו הפחתות מיסים, הוא לא אומר.

<איל אפשטיין: חבר הכנסת גפני, ובזה אני אסיים - - -

עפר שלח: זה היה בהוראת שעה, בגלל זה אתה לא מקבל על זה קרדיט.

משה גפני: לא, ההפחתה של 2% לא הייתה בהוראת שעה.

<איל אפשטיין: לגבי שנת 2012 הממשלה עשתה צעד פיסקאלי אחראי והעלתה את המיסים באחוז תוצר, בדומה לשיעורים שאנחנו מעלים, אנחנו מעלים בכ-1.5 תוצר וכמו שעשו אז עם מהלכים שהם מהלכים פרמננטיים, מכיוון שהייתה הבנה ברורה שהגירעון הוא גירעון מובנה, הצעתנו גם כאן להעלות את המיסים באופן פרמננטי, בגלל שהגירעון הוא גירעון מובנה.

משה גפני: אפשר להתייחס?

ניסן סלומינסקי: לא, רגע, אנחנו קוראים.

משה גפני: לא, רק על מה שהוא אמר.

משה גפני: הוא אמר דברים - - -

ניסן סלומינסקי: לא, אנחנו ביקשנו שהוא ייתן רקע לדברים.

ניסן סלומינסקי: בואו נקרא.

<יואל בריס: אני מקריא את סעיף 3, הוא שכפול של סעיף 2, רק בשנת 2014.

<יואל בריס: "תקציב ההוצאה לשנת הכספים 2014 וחלוקתו.

<יואל בריס: 3.

<יואל בריס: (א) הממשלה רשאית להוציא בשנת הכספים 2014 סכום של 406,264,956,000 שקלים חדשים (להלן – תקציב ההוצאה לשנת 2014), המורכב מתקציב רגיל בסך 286,931,770,000 שקלים חדשים, ומתקציב פיתוח וחשבון הון בסך 119,333,186,000 שקלים חדשים.

<יואל בריס: "(ב) חלוקת תקציב ההוצאה לשנת 2014 לסעיפי תקציב, לתחומי פעולה ולתכניות, תהיה כמפורט בחלק ב' של התוספת הראשונה, בטור השני שכותרתו "הוצאה".

<יואל בריס: "

יצחק כהן: מי בעד?

משה גפני: לא מצביעים, אמרנו לסתיו שפיר שלא מצביעים.

ניסן סלומינסקי: ה-406 מיליארד, אנחנו רוצים - - -

גילה גמליאל: יש לי שאלה.

גילה גמליאל: לגבי התקציב פיתוח וחשבון הון לשנת 2014.

גילה גמליאל: מדוע הוא גדל ביחס ל-2013?

גילה גמליאל: בגלל הפיתוח או בגלל - - -

<יואל בריס: כל התקציב גדל משנה לשנה.

גילה גמליאל: אבל אמרנו שפיתוח הון מחולק לשניים, אחד, יש את העניין של החזר הריבית, ודבר שני זה כל הפרויקטים הרב שנתיים.

גילה גמליאל: אני רוצה להבין מזה שב-2014 התקציב של הפרויקטים הרב שנתיים עולה ולא התקציב של הריביות עולה.

גילה גמליאל: מישהו יכול לענות על זה?

<יוגב גרדוס: שניהם עולים, גם החזר החובות האבסולוטי שלנו עולה וגם תקציב הפיתוח עולה ו - - -

משה גפני: למה התקציב הרגיל עולה?

<יוגב גרדוס: כל התקציב גדל.

משה גפני: למה?

משה גפני: מה הסיבה?

<יוגב גרדוס: - - -

משה גפני: אבל למה?

משה גפני: מה הסיבה?

<יוגב גרדוס: - - -

משה גפני: אבל למה?

משה גפני: למה אתם מעלים את זה?

משה גפני: הרי המצב קשה, למה אתם מעלים?

משה גפני: למה אתם מעלים את ההוצאה?

משה גפני: למה מעלים את ההוצאה מ-2013 ל-2014?

גילה גמליאל: לא שומעים פה.

גילה גמליאל: לא שומעים אתכם.

משה גפני: זה מה שגילה שאלה, אני רק מוסיף על התקציב הרגיל, למה זה גדל?

משה גפני: הרי יש בעיה של גירעון.

<איל אפשטיין: ישנן שתי חלופות, לכנס את התקציב למסגרות הגירעון שקבועות בחוק.

<איל אפשטיין: אפשרות אחת היא לקצץ יותר בהוצאות הממשלה, הוצאות אזרחיות והוצאות ביטחוניות, והאפשרות השנייה היא להעלות מיסים.

<איל אפשטיין: למעשה מה שהחליטה פה הממשלה ואישרה הכנסת, שסך ההוצאה הממשלתית תגדל בהתאם לכללים הפיסקאליים שקבועים בחוק ואפשרה עוד גידול של 6.5 מיליארד לשנת 2013, בערכים שציינתי קודם, וכדי להגיע לגירעון של 3% הוחלט על העלאות מיסים ב-2014 בכ-14.1 מיליארד.

משה גפני: מה עושים עם הגידול הזה?

משה גפני: למה הוא מיועד?

<איל אפשטיין: אל"ף, כל משרד ומשרד מגיע לוועדת הכספים ומציג את תקציבו.

<איל אפשטיין: בסופו של דבר הגידולים המרכזיים בתקציב הולכים להשלמות, הולכים לפרויקטים, הולכים להשקעות בתשתית והולכים לגידול בהוצאות הריבית של מדינת ישראל, כתוצאה מהגידול בחוב.

משה גפני: יהיו פרויקטים נוספים ב-2014, שאין ב-2013, כתוצאה מהגידול בתקציב?

<איל אפשטיין: בוודאי, בתחבורה אנחנו מדברים על המשך של תכנית החומש, זה גידול משמעותי בתקציבים.

<איל אפשטיין: בכל מה שקשור למערכת החינוך, יש לנו גם גידול משמעותי בתקציבים, שקשורים גם בשעות לימוד.

ניסן סלומינסקי: גם בבריאות.

<איל אפשטיין: גם בבריאות, אבל בבריאות זה נוגע יותר - - - את זה הרב ליצמן מכיר טוב ממני, אז אני לא אכנס לזה, אבל שאר הגידולים הטבעיים - - -

יעקב ליצמן: אין דבר שאני מכיר יותר ממך.

<איל אפשטיין: אבל יש גם תוספת לסל הבריאות, כפי שחבר הכנסת ליצמן מכיר - - -

מיקי רוזנטל: זה לא הגידול הטבעי?

מיקי רוזנטל: זה מעבר לגידול הטבעי?

<איל אפשטיין: יש גם מעבר ל - - - יש טכנולוגיות בסל התרופות ש - - -

יעקב ליצמן: כן, אבל הנגיד אמר היום שאתם אשמים בכל הגירעון.

יעקב ליצמן: כך הוא אמר היום בכלי התקשורת.

יעקב ליצמן: מה תגובתך?

יעקב ליצמן: אני כרגע מראיין, מה תגובתך?

ניסן סלומינסקי: טוב, רבותיי.

ניסן סלומינסקי: יש משרדים מסוימים שראינו שהם עולים, ובמקרה רובם שייכים ל - - -

מיקי רוזנטל: כולם שייכים ל'יש עתיד'.

ניסן סלומינסקי: לא כל המשרדים שלהם עולים.

ניסן סלומינסקי: כן, בעצם כמעט כולם.

משה גפני: משרד החינוך, משרד הרווחה, משרד הבריאות.

ניסן סלומינסקי: לא, יש גם עוד שני משרדים - - -

<יואל בריס: כל המשרדים כולם עולים, בכל שנה כל המשרדים עולים, גם משרד הביטחון וגם משרד התחבורה.

יעקב ליצמן: לא, אבל היות שנאמר לפרוטוקול, אז אנחנו מאשרים את זה.

ניסן סלומינסקי: לא, נעשה הצבעה.

<יואל בריס: סעיף 4 מדבר על תקציב ההוצאה המותנית בהכנסה לשנת התקציב 2013 - - -

משה גפני: לא, אבל האמת היא שאתה צודק, מה שיואל אמר הוא צודק.

משה גפני: יש את הגידול שיש בכל שנה, השכר עולה, הרופאים, האחיות, המורים.

ניסן סלומינסקי: אבל אתם הולכים לקצץ.

מיקי רוזנטל: אבל הם הולכים לשנות את הנוסחה.

יעקב ליצמן: לא, מיקי, מה שגפני אומר שהתוספת במשרד הבריאות זה בעיקר השכר של רופאים, אין תוספת משמעותית למשרד.

מיקי רוזנטל: בפועל, לפעולות.

יעקב ליצמן: כנ"ל בחינוך, ושלא יביאו לנו הישגים.

יעקב ליצמן: כנ"ל רווחה ועובדים סוציאליים וכל מיני דברים.

משה גפני: אלה דברים שעשתה הממשלה הקודמת.

זבולון כלפה: יש גידול כתוצאה מהגידול באוכלוסייה.

יעקב ליצמן: לא, בגלל הסכמים.

יעקב ליצמן: היו הסכמי שכר לרופאים - - -

זבולון כלפה: אבל בחינוך יש גידול באוכלוסייה, אז אין כתוצאה מזה - - -

יעקב ליצמן: לא, הוא לא נותן, זה הרבה פחות מהגידול.

יעקב ליצמן: הוא נתן כרגע, היות שיש שינוי משמעותי בשכר מורים - - -

ניסן סלומינסקי: חבר הכנסת גפני, אוקי, בסדר, עד כאן דבר האופוזיציה וזה בסדר, אבל את זה תגידו במשרדים, כשיהיה דיון על המשרדים עצמם, אז - - -

<יואל בריס: אנחנו מדברים על מסגרות שיסבירו את הדיון שיתקיים כמובן לגבי מספרי התקציב במשרדים השונים.

משה גפני: מכיוון שאנחנו מעריכים שיהיה דיון רציני על כל משרד, אז אנחנו מתחילים עכשיו את הקדימה כדי ש - - -

יעקב ליצמן: ניסן, רק תגיד איפה השלטר.

ניסן סלומינסקי: טוב, הלאה.

<יואל בריס: (מקריא): "תקציב ההוצאה המותנית בהכנסה לשנת התקציב 2013.

<יואל בריס: 4.

<יואל בריס: (א) נוסף על תקציב ההוצאה לשנת 2013 רשאית הממשלה להוציא בשנת הכספים 2013, כהוצאה מותנית בהכנסה כמשמעותה בסעיפים 5(א) ו-5(ב) לחוק יסודות התקציב (להלן – תקציב ההוצאה המותנית בהכנסה לשנת 2013), סכום של 21,860,357,000 שקלים חדשים, המורכב מתקציב רגיל בסך 17,194,449,000 שקלים חדשים ומתקציב פיתוח וחשבון הון בסך 4,665,908,000 שקלים חדשים.

<יואל בריס: "(ב) חלוקת תקציב ההוצאה המותנית בהכנסה לשנת 2013 לסעיפי תקציב, לתחומי פעולה ולתכניות, תהיה כמפורט בחלק א' של התוספת הראשונה, בטור השלישי שכותרתו "הוצאה מותנית בהכנסה".

<יואל בריס: "תקציב ההוצאה המותנית בהכנסה לשנת התקציב 2014.

<יואל בריס: 5.

<יואל בריס: (א) נוסף על תקציב ההוצאה לשנת 2014 רשאית הממשלה להוציא בשנת הכספים 2014, כהוצאה מותנית בהכנסה כמשמעותה בסעיפים 5(א) ו-5(ב) לחוק יסודות התקציב (להלן – תקציב ההוצאה המותנית בהכנסה לשנת 2014), סכום של 22,440,677,000 שקלים חדשים, המורכב מתקציב רגיל בסך 18,017,328,000 שקלים חדשים ומתקציב פיתוח וחשבון הון בסך 4,423,349,000 שקלים חדשים.

<יואל בריס: "(ב) חלוקת תקציב ההוצאה המותנית בהכנסה לשנת 2014 לסעיפי תקציב, לתחומי פעולה ולתכניות, תהיה כמפורט בחלק ב' של התוספת הראשונה, בטור השלישי שכותרתו "הוצאה מותנית בהכנסה".

<יואל בריס: " עכשיו אני עובר לשיא כוח אדם שכאמור לא מתייחס לזרם, כי זה לא אנשים שיוצאים ונכנסים, אלא מה המספר המרבי שבכל רגע נתון יכול להיות מבחינת מספרי כוח האדם.

<יואל בריס: "שיא כוח אדם לשנת הכספים 2013.

<יואל בריס: 6.

<יואל בריס: (א) הממשלה רשאית, בשנת הכספים 2013, למלא משרות עד לשיא כוח אדם של 73,619 משרות".

יעקב ליצמן: האם ב-11' ו-12' גם שיא כוח אדם היה 1/12 או - - -

<יואל בריס: לא, זו שאלה מעניינת, אין התייחסות לזה בחוק יסוד: משק המדינה.

<יואל בריס: אני אסביר.

<יואל בריס: דווקא השנה אין הוראה בחוק יסוד : משק מדינה לגבי שיא כוח אדם בתקופת תקציב המשכי, הנגזרת הכספית היא בוודאי, כעיקרון אתה אמור לשמור על מצבת כוח אדם האחרונה שאישרה לך הכנסת.

<יואל בריס: זה מה שהכנסת אישרה ומעבר לזה הכנסת לא אישרה, ולכן אין אפשרות להוסיף.

<יואל בריס: היה חריג לדבר הזה בשנת 2013, הנושא של הכבאים, כיוון שזה היה חוק של הכנסת.

<יואל בריס: בסופו של דבר החלטנו שחוק הכנסת גובר על האין-חוק של התקציב.

יעקב ליצמן: אתה הולך להגיד לי שמשרדי הממשלה לא הוסיפו כוח אדם?

<יואל בריס: הם לא היו אמורים להוסיף כוח אדם בשנת 2013, עד להעברת התקציב.

יעקב ליצמן: נאמר לפרוטוקול, אם אני לא טועה, הוסיפו ועוד איך הוסיפו.

<יואל בריס: לא היו אמורים להוסיף, למעט הנושא, חבר הכנסת ליצמן, של הכבאים, שכמו שאמרתי, שכיוון שזה היה חוק של הכנסת והיה נושא חיוני אפשרנו אותו מעבר לחוק.

<יואל בריס: (מקריא): "(ב) חלוקת שיא כוח האדם האמור בסעיף קטן (א) לסעיפי לתקציב, לתחומי פעולה ולתכניות, תהיה כמפורט בחלק א' של התוספת הראשונה בטור החמישי שכותרתו "שיא כוח אדם".

<יואל בריס: "

יעקב ליצמן: ניסן, אישרנו את תקציב הישיבות.

משה גפני: הגדלנו את תקציב הישיבות פה אחד.

ניסן סלומינסקי: גם הישיבות הציוניות.

משה גפני: כולם, כמו שנהגנו תמיד, אף פעם לא עשינו הפרדה.

ניסן סלומינסקי: בכמה הגדלנו?

משה גפני: יהיה קיצוץ בישיבות כמו בכל סעיפי התקציב.

משה גפני: אף פעם לא עשינו הפרדה.

<יואל בריס: סעיף 7 משכפל את סעיף 6 לעניין שנת 2014.

<יואל בריס: (מקריא): "שיא כוח אדם לשנת הכספים 2013.

<יואל בריס: 7.

<יואל בריס: (א) הממשלה רשאית, בשנת הכספים 2014, למלא משרות עד לשיא כוח אדם של 74,273 משרות.

<יואל בריס: "(ב) חלוקת שיא כוח האדם האמור בסעיף קטן (א) לסעיפי לתקציב, לתחומי פעולה ולתכניות, תהיה כמפורט בחלק ב' של התוספת הראשונה בטור החמישי שכותרתו "שיא כוח אדם".

<יואל בריס: "

זבולון כלפה: ב-7(א) מי עוקב אחרי זה?

זבולון כלפה: יש מישהו שעוקב אחרי זה, כזה מספר מדויק?

<יואל בריס: כן, בסופו של דבר אגף התקציבים צריך לאשר כל תקן ואחרי שאגף התקציבים מאשר למשרד תקן הנציבות צריכה להגדיר את התקן.

<יואל בריס: זאת אומרת זה עובר שני שלבים.

זבולון כלפה: אבל זה לא כולל את בתי החולים הממשלתיים וכל הדברים האחרים שאמרת.

יעקב ליצמן: כולל.

זבולון כלפה: לא, לא.

<יואל בריס: לגבי המפעלים, זה כולל את יחידות הסמך, זה לא כולל את המפעלים העסקיים, שעוד מעט אני אקרא בסעיף 8.

<יואל בריס: בתי החולים הממשלתיים הם דוגמה למפעל עסקי שאמרנו קודם, שההוצאות שלו הן מכוח ההכנסות שלו, מכוח הפעילויות שלו.

<יואל בריס: זה באמת מביא אותנו לסעיף 8 שמתייחס למפעלים העסקיים לגבי שתי השנים, גם 13' וגם 14'.

<יואל בריס: (מקריא): "מפעלים עסקיים – תקציב שיא כוח אדם ותחזית תקבולים לשנות הכספים 2013 ו-2014.

<יואל בריס: 8.

<יואל בריס: (א) נוסף על תקציב ההוצאה לשנת 2013 ועל תקציב ההוצאה המותנית בהכנסה לשנת 2013, רשאית הממשלה להוציא בשנת הכספים 2013, במסגרת תקציב מפעלים עסקיים, סכום של 16,065,917,000 שקלים חדשים; חלוקת הסכום האמור לסעיפי תקציב, לתחומי פעולה ולתכניות, תהיה כמפורט בחלק א' של התוספת השנייה בטור השני שכותרתו "הוצאה".

<יואל בריס: (ב) נוסף על תקציב ההוצאה לשנת 2014 ועל תקציב ההוצאה המותנית בהכנסה לשנת 2014, רשאית הממשלה להוציא בשנת הכספים 2014, במסגרת תקציב מפעלים עסקיים, סכום של 16,379,251,000 שקלים חדשים; חלוקת הסכום האמור לסעיפי תקציב, לתחומי פעולה ולתכניות, תהיה כמפורט בחלק ב' של התוספת השנייה בטור השני שכותרתו "הוצאה".

<יואל בריס: " עכשיו אני מגיע לתשובה לשאלתך לגבי כוח האדם במפעלים העסקיים.

<יואל בריס: "(ג) נוסף על מספר המשרות שהממשלה רשאית למלא בשנת הכספים 2013 לפי סעיף 6(א), רשאית הממשלה בשנת הכספים 2013 למלא משרות במפעלים עסקיים עד לשיא כוח אדם של 21,448.5 משרות; חלוקת שיא כוח האדם האמור לסעיפי תקציב, לתחומי פעולה ולתכניות, תהיה כמפורט בחלק א' של התוספת השנייה, בטור החמישי שכותרתו "שיא כוח אדם".

<שגית אפיק: יואל, חסר לך פה סעיף קטן שמדבר על 2014, על המשרות.

<שגית אפיק: חסר 8(ד).

<יואל בריס: הוא נשמט.

<יואל בריס: סעיף קטן (ד), רואים שזה עובר מסעיף קטן (ג) לסעיף קטן (ה).

<יואל בריס: זה נפל בדפוס, אני מתנצל, אנחנו נצטרך להשלים אותו.

<יואל בריס: אני אסתכל אם הוא נמצא פה.

גילה גמליאל: אתה גם יכול לתת הסבר לגבי הכמות של העובדים, איך זה נקרא פה ברשימות?

<יואל בריס: שיא כוח האדם, התקציב ככלל נקבע תמיד בצורה תוספתית.

<יואל בריס: ככה זה בעולם, יש על זה גם כתיבה אקדמית.

<יואל בריס: תמיד התקציב נקבע על בסיס תקציב השנה הקודמת, כאשר עושים התאמות בתקציב של השנה הקודמת.

<יואל בריס: ככה זה נעשה גם לגבי מספרי ההוצאה, כך זה נעשה גם לגבי מספרי שיא כוח אדם.

<יואל בריס: כאשר יש לך מספר אנשים במשרות בשנה נתונה, רואים כמה היה צריך להוסיף או לגרוע לשנה הבאה וכך זה נקבע בצורה תוספתית, פשוט כל שנה על בסיס השנה הקודמת בהתאמות שנדרשות במעבר משנה לשנה.

<יואל בריס: אני מקריא את 8(ד) שנשמט: (מקריא): "(ד) נוסף על מספר המשרות שהממשלה רשאית למלא בשנת הכספים 2014 לפי סעיף 7(א), רשאית הממשלה בשנת הכספים 2014 למלא משרות במפעלים עסקיים עד לשיא כוח אדם של 21,447.5 משרות; חלוקת שיא כוח האדם האמור לסעיפי תקציב, לתחומי פעולה ולתכניות, תהיה כמפורט בחלק ב' של התוספת השנייה, בטור החמישי שכותרתו "שיא כוח אדם".

<יואל בריס: " לגבי המפעלים העסקיים, יש להם תחזית נפרדת של התקבולים, כיוון שזה קובע את ההוצאה שלהם.

<יואל בריס: "(ה) תחזית התקבולים לכיסוי תקציב המפעלים העסקיים בשנת הכספים 2013, היא כמפורט בחלק א' של התוספת השנייה.

<יואל בריס: "(ו) תחזית התקבולים לכיסוי תקציב המפעלים העסקיים בשנת הכספים 2014, היא כמפורט בחלק ב' של התוספת השנייה".

<יואל בריס: סעיף 9 מדבר על מה שאמרנו, השימושים המיוחדים החסויים ברזרבה הכללית.

<יואל בריס: "הוראות לעניין שימוש ברזרבה כללית למטרות מסוימות בשנות הכספים 2013 ו-2014"

גילה גמליאל: מה זה הרזרבה הכללית?

<יואל בריס: הרזרבה הכללית זה מה שלפני כן הסביר יוגב, אחרי שחילקנו את סכום ההוצאה הכללית לכל הסעיפים למיניהם, לבריאות, רווחה וביטחון ותחבורה ותשתיות, יש עדיין סכום שמשאירים אותו בצד שהוא הרזרבה הכללית.

גילה גמליאל: כמה הסכום הזה?

<יואל בריס: אמר יוגב, קצת יותר מ-7 מיליארד.

גילה גמליאל: גם וגם, רזרבה כללית?

<יואל בריס: כן, כאשר הרזרבה הזאת מתחלקת ל - - -

מיקי רוזנטל: יש את הסעיפים החסויים פה.

<יואל בריס: יש רזרבה להתייקרויות ויש רזרבה כללית שהיא לא להתייקרויות, וברזרבה הכללית שהיא לא להתייקרויות יש חלק מסוים שהוא מטעמים של ביטחון המדינה, יש לו לגביו - - - (מקריא): "9.

<יואל בריס: בשנות הכספים 2013 ו-2014 לעניין שימוש בסכומים שבסעיף התקציב "רזרבה כללית" למטרה שבמסגרת הפעילות של משרד ראש הממשלה לפי סעיף 12 לחוק יסודות התקציב, יקראו את הסעיף האמור כאילו בסוף סעיף קטן (א) שבו נאמר "לעניין סעיף זה, "הוועדה" – ועדה מיוחדת שתמנה ועדת החוץ והביטחון של הכנסת מקרב חבריה".

<יואל בריס: "שימוש בתקציב ההתאמות לשנת התקציב 2014.

<יואל בריס: 10.".

<יואל בריס: זה סעיף מיוחד לתקציב דו שנתי.

<יואל בריס: "השימוש בסכומים שבסעיף תקציב ההתאמות לשנת 2014 ייעשה לפי הוראות סעיף 1(א)(5א) לחוק יסוד: תקציב המדינה לשנים 2009 עד 2014 (הוראות מיוחדות)(הוראת שעה) וסעיף 179א לחוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התכנית הכלכלית לשנים 2009 עד 2010), התשס"ט-2009".

זבולון כלפה: תסביר רגע במילים לא משפטיות מה יש פה מאחורי הסעיף?

<יואל בריס: בתקציב דו שנתי מעבר לרזרבה כללית יש רזרבה מיוחדת שבמעבר משנה לשנה, אם יש צרכים שלא נחזו מראש, משתמשים ברזרבה הזאת כדי לבצע את ההתאמות הנדרשות.

יעקב ליצמן: לא רואים שנתיים, קשה לראות מה שיקרה.

יעקב ליצמן: הם שומרים לעצמם משהו בצד, עוד רזרבה, לשנתיים.

<יואל בריס: יש הוראות מיוחדות לעניין הדיון בה.

<יואל בריס: היא צריכה להגיע לוועדת הכספים שבועיים לפני סוף השנה, כלומר - - -

גילה גמליאל: ה-1.5 מיליארד שקלים האלה בהתאמות, זה מגיע לאישור ועדת הכספים בחלוקה?

יעקב ליצמן: חייב, כן.

<יואל בריס: החלוקה של הסכום, אני חושב שהסכום הוא לא 1.5 מיליארד, אבל הוא מגיע לאישור ועדת הכספים ויש גם הוראה מיוחדת שצריך להגיש את זה שבועיים לפני סוף השנה, יחד עם סקירה של המצב הכלכלי ותחזית הצמיחה המעודכנת.

<יואל בריס: זה תהליך שקראו לו אז מיני תקציב, אבל במקרה הזה הוא יהיה מיני מיני, בגלל הזמנים הקצרים, ויציגו את המצגת הכוללת של המצב העדכני לאותו רגע, יחד עם השימושים המיועדים לתקציב ההתאמות.

<יואל בריס: (מקריא): "תחזית התקבולים והמלוות לשנות הכספים 2013 ו-2014.

<יואל בריס: 11.

<יואל בריס: תחזית התקבולים והמלוות לשנות הכספים 2013 ו-2014, כאמור בסעיף 2(ב)(1) לחוק יסודות התקציב, היא כמפורט בתוספת השלישית".

<יואל בריס: זה עוד משהו שצריך להציג, זה נותן את התמונה המלאה בפני הכנסת כשהיא מקבלת את החלטותיה.

<יואל בריס: "תחזית של סכומים שלא ייגבו בשל הטבות מיסים – לשנות הכספים 2013 ו-2014".

<יואל בריס: זה עלה גם בנייר של ה-מ.מ.מ, כדי לדעת כמה שווה לנו כל פטור במס הכנסה.

<יואל בריס: אנחנו נותנים את הנתון לפי הערכות של מינהל הכנסות המדינה.

<יואל בריס: "12.

<יואל בריס: תחזית של סכומים שלא ייגבו בשל הטבות מיסים לשנות הכספים 2013 ו-2014, כאמור בסעיף 2(ב)(2) לחוק יסודות התקציב, היא כמפורט בתוספת הרביעית".

גילה גמליאל: אז מה עם סעיף (ד), מצאת אותו?

ניסן סלומינסקי: כן, הוא הקריא אותו קודם.

<יואל בריס: החלק המילולי מופיע גם בפתיחת חוברות הפרומו של אגף התקציבים, ושם הסעיף לא נשמט מהדפוס.

<יואל בריס: סעיף 13 הוא מה שאמרנו התגברות הדינים, שהוא ברור מאליו, אבל השנה אמרנו אותו גם במפורש, כדי למנוע טעות, בעיקר לעניין החלוקה בין התקציב הרגיל לתקציב הפיתוח.

<יואל בריס: "תחולת חוק יסודות התקציב.

<יואל בריס: 13.

<יואל בריס: אין בהוראות חוק זה כדי לגרוע מהוראות חוק יסודות התקציב, וכל שינוי בסכומים הנקובים בחוק זה ובאופן חלוקתם ייעשה בהתאם להוראות החוק האמור.

<יואל בריס: "תחילה.

<יואל בריס: 14.

<יואל בריס: תחילתו של חוק זה ביום י"ט בשבט התשע"ג (1 בינואר 2013)", כלומר הוא חל רטרואקטיבית על כל השנה, כמו שהסברנו.

יעקב ליצמן: איפה שגית?

יעקב ליצמן: יש לי שאלה משפטית.

גילה גמליאל: אז הנה, יש עוד חוק רטרואקטיבי.

יעקב ליצמן: כן, אמרתי את זה כבר.

<יואל בריס: אבל כמו שהסברנו, פה, במקרה הזה, זה פשוט כדי להחיל את כל התקציבים שהוצאו לתוך התקציב הזה.

<יואל בריס: כלומר תקרת ההוצאה בכל משרד לגבי השנה כולל גם את ההוצאה שהם הוציאו כבר במסגרת התקציב ההמשכי, מה שקרוי 1/12.

<יואל בריס: סעיף 15 קיים פשוט מאז קום המדינה, אז השארנו אותו פה, למרות שבימינו מפרסמים כמובן את החוק סמוך אחרי פרסומו, אבל מאז קום המדינה הכנסת מצביעה על זה שחייבים לפרסם את החוק, אז גם השנה כתבנו את זה.

<יואל בריס: "פרסום.

<יואל בריס: 15.

<יואל בריס: חוק זה יפורסם ברשומות בתוך שלושה חודשים מיום קבלתו".

יעקב ליצמן: רק שאלת הבהרה.

יעקב ליצמן: האם תוך שלושה חודשים אסור להשתמש בתקציב?

יעקב ליצמן: רק ב-1/12?

<יואל בריס: לא, התחילה שלו היא מיום ההצבעה, הפרסום הוא - - -

יעקב ליצמן: האם כתבת שהרשומות הוא מחייב?

יעקב ליצמן: על פי חוק, כך לימדתי בבית הספר שלי בליבה.

<יואל בריס: הפרסום הוא מחייב, אבל הוא לא תנאי לתחילה, בפרט במצב שבו הכנסת הצביעה על מועד תחילה.

יעקב ליצמן: אז למה ברשימות הכנסת כן?

<יואל בריס: המציאות היא שהוא יפורסם ברשומות תוך 10 ימים או 14 יום.

יעקב ליצמן: לא, השאלה שלי האם התנאי של פרסום ברשומות זה תנאי - - -

<יואל בריס: הוא לא תנאי לתחילתו של חוק.

יעקב ליצמן: זאת אומרת שגם אם לא מתפרסם ברשומות כחברי כנסת הוא חבר כנסת.

<יואל בריס: נכון, אבל זה כמובן לא יקרה.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה לך, אדוני.

יעקב ליצמן: אני מקווה שהם הבינו מה שהם הקריאו.

ניסן סלומינסקי: הם הבינו, נקווה שהציבור - - -

<יואל בריס: כמו שאמרתי, אפשר לקרוא את זה עם דברי ההסבר השנה, הדברים באמת - - -

ניסן סלומינסקי: לא, זה הפעם הרבה יותר ברור מפעמים קודמות.

ניסן סלומינסקי: למי שיש הסתייגויות, שיגיש לנו את זה בכתב.

מיקי רוזנטל: זה מעורפל מספיק בשביל שלא - - - בוא נודה על האמת.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה, אנחנו עכשיו ממשיכים איתכם.

מיקי רוזנטל: יש לנו הסתייגויות, אפשר להגיש אותן ביום ראשון?

ניסן סלומינסקי: ודאי, אלא אם כן נצביע היום.

ניסן סלומינסקי: ..

ניסן סלומינסקי: אני אשאר לבד.

מיקי רוזנטל: אני לא מודאג מזה.

מיקי רוזנטל: הלוואי.

מיקי רוזנטל: תאמין לי, אנחנו סוגרים פה את הדברים הכי נכון והכי מדויק.

מיקי רוזנטל: הצוות שנשאר פה.