ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 87, 2013-06-26 09:00

ניסן סלומינסקי: רבותיי, בוקר טוב.

ניסן סלומינסקי: אנחנו פותחים את הישיבה של ועדת הכספים.

ניסן סלומינסקי: לפנינו חוק ותיק, ישן.

ניסן סלומינסקי: לא רצינו לדון בו אתמול, בגלל התאריך, אז אנחנו נדון בו היום.

ניסן סלומינסקי: מי מציג אותו?

ניסן סלומינסקי: אוקי, בואו נתחיל, תציג אותו.

<אריאל יוצר: החוק שעומד לפנינו למעשה נחקק בשנת 2001 וקבע שכל זכאי, כהגדרתו בחוק, קרי אדם חסר דירה, בעת רכישת דירה בירושלים יהיה זכאי למענק בשיעורים שהיו נקובים בחוק באותם זמנים, במחיר של 75,000 שקלים על מקרקעי ישראל ו-57,000 שקלים על קרקע פרטית.

<אריאל יוצר: חודש וחצי לאחר כניסתו של החוק לתוקף הוא הוקפא ומאז למעשה הוא מוקפא לאורך - - -

יעקב ליצמן: מה הסיבה שהוא הוקפא?

<אריאל יוצר: אני כבר אסביר.

<אריאל יוצר: מאז הוא מוקפא לאורך השנים.

<אריאל יוצר: ההקפאה האחרונה נגמרה בתאריך ה-31.12.2012 ולמעשה הוארכה עד ה-5.5 מתוקף חוק או מתוקף סעיף 38 לחוק יסוד הכנסת.

<אריאל יוצר: הסיבה שהחוק הזה הוקפא היא למעשה שתי סיבות מרכזיות.

<אריאל יוצר: הסיבה הראשונה שהיא די פשוטה להבנה, זה שעלותו התקציבית של החוק, כנוסחו הנוכחי היא 200 מיליון שקל בשנה.

<אריאל יוצר: את הסיבה הזאת אני רוצה לשים רגע בצד והיא ברורה, העלות התקציבית כבדה וזה לא קשה להסביר.

<אריאל יוצר: הסיבה השנייה שהיא הוקפאה - - -

יעקב ליצמן: כל חוק הוא - - -

ניסן סלומינסקי: רב יעקב, תן לנו.

יעקב ליצמן: רגע, עלות גבוהה - - -

ניסן סלומינסקי: רב יעקב, אני יודע איך זה יתפתח, אז בוא תן לו להסביר.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לפחות להבין מה היה.

ניסן סלומינסקי: אני רציתי לשאול את השאלה שלך, אבל אולי רציתי לשאול למה הוא בכלל חוקק ואחר כך למה הוא הוקפא.

ניסן סלומינסקי: אבל אני עושה את זה כי אני רוצה שנבין את הרקע.

ניסן סלומינסקי: אז בואו ניתן לו לסיים ואחרי זה מי שירצה, יבקש את רשות הדיבור.

<אריאל יוצר: אין לי גם שום בעיה לענות.

<אריאל יוצר: אני אמרתי, את העלות התקציבית אני אומר אותה - - -

יעקב ליצמן: החוק הזה הוא רק לירושלים?

<אריאל יוצר: כן.

<אריאל יוצר: אני אומר, אין לי שום בעיה לענות על השאלה, אמרתי את העלות התקציבית, שנאמדת ב-200 מיליון שקל בשנה, כדי שחברי הכנסת יידעו מה העלות התקציבית שנעמדת לפניהם.

<אריאל יוצר: מעבר לזה, וזה הטיעון השני והטיעון המרכזי, הוא שהחוק הזה למעשה גורם לעליית מחירים ואני אנסה להסביר למה.

<אריאל יוצר: בסוף מחיר של דירה, או מחירו של כל מוצר, נקבע בין כמה שאדם רוצה לקנות ובין כמה שאדם רוצה למכור.

יעקב ליצמן: כל זה - - - אתה יודע, אתם רוצים את ה - - -

ניסן סלומינסקי: ההנחיה שלנו זה שאם מישהו מדבר שלא ברשות, אתה לא עונה אתה ממשיך הלאה.

ניסן סלומינסקי: ורב יעקב, אני מבקש שוב - - -

יעקב ליצמן: לא, זה לא פייר שאתה לא נותן לשאול שאלות.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לשאול אחר כך, כי בדרך הזאת אנחנו נגיע עוד מעט לשעה 11:00 ואני לא רוצה את זה.

יעקב ליצמן: מה רע?

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה להגיע ואני לא רוצה להגיע.

יעקב ליצמן: זה לא ראיה שזה רע, זה יכול להיות בדיוק הפוך.

ניסן סלומינסקי: כרגע זה מה שקובע.

<אריאל יוצר: בקיצור, אמרתי, מחירו של מוצר נקבע על ידי כמה שאדם רוצה לקנות וכמה שאדם רוצה למכור.

<אריאל יוצר: ככל שיש יותר דירות בשוק, קרי ההיצע שלהם גדל, המחיר יורד, וככל שיותר אנשים רוצים לקנות, קרי הביקוש עולה, מחירם של הדירות, או של כל מוצר אחר, עולה.

<אריאל יוצר: מה שעושה החוק הזה, למעשה הוא לא משנה בשום דבר את היצע הדירות.

<אריאל יוצר: היצע הדירות שהיו נתונות למכירה טרם כניסת החוק לתוקף הוא בכמות נתונה וכמות הדירות שהיו למכירה לאחר כניסת החוק הוא אותו היצע דירות.

<אריאל יוצר: להיצע לא קרה שום דבר.

<אריאל יוצר: לעומת זאת הביקוש, ברגע שנתנו מענק שעומד בשיעור היום אחרי הצמדה על 100,000 שקלים, למעשה הגדלנו את הביקוש.

<אריאל יוצר: התוצאה של הדבר הזה באופן חד חד ערכי, בצורה מוחלטת, זה עובדה, לא דעתי האישית, היא שאנחנו גורמים לעליית מחיר.

<אריאל יוצר: לכן כשאני מחבר את שני הדברים שאמרתי, מצד אחד, 200 מיליון שקל ומצד שני סכום כל כך גדול שבסוף גם לא מגיע למטרתו, שבה רצינו לנסות לסייע לאנשים עם דירה, אלא כל הסכום מתגלגל, או רוב הסכום מתגלגל, לקבלנים, אני חושב שהחוק הזה, לעמדתנו המקצועית, אמור להשתנות.

<אריאל יוצר: הוא לא מגיע לתכליתו, הוא לא מסייע לאנשים להגיע לדירה, אלא מעלה את המחירים ובסוף לא עומד בתכלית שלו.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: משרד השיכון רוצה?

ניסן סלומינסקי: מישהו?

יעקב ליצמן: זה לא יכול להיות, אדוני, שמדבר אדם - - -

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך עוד מעט לדבר, רשמנו אותך בזכות הדיבור.

ניסן סלומינסקי: משרד השיכון רוצה לומר?

ניסן סלומינסקי: לא חייבים.

יעקב ליצמן: הוא לא יכול להגיד, הוא בעד החוק.

ניסן סלומינסקי: אז בוא יגיד שהוא בעד.

יעקב ליצמן: אבל הממשלה לא רוצה את זה.

יעקב ליצמן: הוא לא יכול.

<רונן כהן: אני יכול רק להגיד שמה שמתאר אריאל זה הוסכם עם משרד הבינוי והשיכון.

יעקב ליצמן: זאת אומרת שר הבינוי והשיכון מסכים לבטל את החוק?

יעקב ליצמן: שר הבינוי מסכים לבטל את החוק?

ניסן סלומינסקי: סליחה, רק תגיד - - - רב יעקב, אני מבקש, לא נתחיל ככה כל חוק.

יעקב ליצמן: לא כל חוק, אבל אני רוצה להבין - - -

ניסן סלומינסקי: אז אתה תבין כשאתה תקבל את זכות הדיבור, זה הכול.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להבין ולשמוע.

יעקב ליצמן: לשאול מותר לי.

יעקב ליצמן: שר השיכון אמר לך לבטל את החוק?

ניסן סלומינסקי: רב יעקב, היה לנו אתמול - - -

יעקב ליצמן: אני רוצה תשובה.

ניסן סלומינסקי: אתה תקבל תשובה כשתהיה לך זכות לדבר.

ניסן סלומינסקי: עברנו את זה אתמול, משכתם זמן, אני מבקש לא לעשות את זה יותר.

יעקב ליצמן: אז אם אתה חושב שאתה הולך לסתום פיות, אז יש לי חדשות בשבילך, זה לא יהיה כך.

יעקב ליצמן: אני לא אוהב את הסגנון שהוא אומר לי כאן.

יעקב ליצמן: יושב ראש לא ידבר ככה, מותר לי קריאות ביניים לכל אחד כאן.

יעקב ליצמן: אם הוא לא ירצה את זה, אני אעשה בלגן כל יום.

ניסן סלומינסקי: רב יעקב, אתה עושה את הבלגן גם ככה.

יעקב ליצמן: לא, עוד לא הגעתי לקצה ה - - -

ניסן סלומינסקי: אתה עושה את הבלגן גם כשיש לך את הזכות.

יעקב ליצמן: או שאתה תיתן לי קריאות ביניים, לבן אדם מותר לשאול, האם השר אמר לו לתמוך או לא.

ניסן סלומינסקי: עוד דקה תהיה לך את הזכות לדבר ותאמר את הדברים.

יעקב ליצמן: אבל אתה לא תיתן לו לענות.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לכל אחד לענות.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, משרד השיכון, רק תגיד שם.

<רונן כהן: שמי רונן כהן, אני סמנכ"ל אכלוס במשרד השיכון.

<רונן כהן: מה שמציג אריאל זה מתווה או משהו שמוסכם בין משרד השיכון.

<רונן כהן: בגדול הוא אומר, מי שהחוק חל עליו עכשיו, מכבדים, עומדים, נותנים לו, ויש ארכה, אמנם יש תכנית לבטל אותו, אבל יש ארכה של זמן עד ה-31 באוקטובר, שימשיך להיות החוק הזה בתוקף.

<רונן כהן: זאת אומרת ימשיכו לתת את המענקים האלה, אבל בתנאים קצת יותר מצומצמים, עם מגבלות מסוימות.

ראובן ריבלין: איך יתנו על פי החוק אם החוק יבוטל?

<רונן כהן: מי שהיום קנה - - -

ראובן ריבלין: על מה מדברים?

ראובן ריבלין: איך יתנו אם החוק יבוטל?

<רונן כהן: זה יהיה במסגרת הוראות מעבר.

יעקב ליצמן: אני מכבד שאתה נותן לו - - -

ניסן סלומינסקי: לא, לא, אני לא נותן לו.

יעקב ליצמן: לא, אל תגיד לי לא לא, אני מראה לך שפשוט אתה איפה ואיפה.

יעקב ליצמן: אתה לרובי נותן לדבר, לא פתחתי את הפה, אתה לא הפסקת אותו ואני מכבד את זה גם, אבל לפחות אל תסתום לי את הפה.

ניסן סלומינסקי: טוב, בסדר, בסדר.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, סיימתם?

ניסן סלומינסקי: עוד מישהו מנציגי הממשלה שנמצא פה שרוצה לדבר?

ניסן סלומינסקי: ליצמן, עכשיו זמנך.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: ואני אשמור על זכותך, כמו ששמרתי על זכותם של נציגי הממשלה לדבר.

יעקב ליצמן: תודה שאתה לא סותם לי את הפה עכשיו.

יעקב ליצמן: שאלתי שאלה ואני מבקש תשובה לפני שאני ממשיך.

יעקב ליצמן: האם משרד השיכון אומר על דעת שר הבינוי והשיכון שלא צריכים לתת מענקים לירושלים?

יעקב ליצמן: אני מבקש תשובה לפני שאני ממשיך.

<רונן כהן: שאלה, מה זה לא צריכים?

<רונן כהן: שר השיכון חושב שצריך לתת את זה במתכונת אחרת.

יעקב ליצמן: האם שר השיכון בעד לבטל את החוק הזה?

<רונן כהן: התשובה היא כן.

יעקב ליצמן: זאת אומרת שר השיכון אומר שלא צריך לתת מענקים בירושלים.

יעקב ליצמן: מה זה במתכונת?

יעקב ליצמן: איזה מתכונת כן?

יעקב ליצמן: תסביר, אתה אומר שהוא מבטל - - -

<רונן כהן: אני אמרתי, אתה שואל אותי - - -

ניסן סלומינסקי: את המתכונת אני אסביר בהמשך.

יעקב ליצמן: לא, אני רוצה ש - - -

ניסן סלומינסקי: כרגע יש חוק שמוצע ואנחנו מתייחסים אליו.

יעקב ליצמן: יש חוק והוא אומר שעל דעת שר השיכון לבטל את החוק הזה ולא להמשיך לתת מענקים בירושלים.

יעקב ליצמן: האם זה על דעת שר השיכון?

ניסן סלומינסקי: הוא אמר לך כן.

<רונן כהן: ההצעה על דעת שר השיכון.

יעקב ליצמן: אז אני שמח ששר השיכון נתן הוראה לבטל את החוק כאן ולא להמשיך לתת מענקים בירושלים.

<קריאה: לא, זה לא נכון - - -

ניסן סלומינסקי: אני מבקש, אתה רוצה לדבר?

ניסן סלומינסקי: תצביע.

יעקב ליצמן: אתה אומר שזה על דעת שר השיכון.

יעקב ליצמן: פה נציג משרד ה - - - איך קוראים לך?

<רונן כהן: רונן כהן.

<רונן כהן: אני חוזר ואומר, ההצעה הזאת היא על דעת שר - - -

ניסן סלומינסקי: עזוב, לא ביקשנו ממך לחזור ולהגיד.

יעקב ליצמן: מה תפקידך במשרד השיכון?

<רונן כהן: מנהל אגף אכלוס.

ניסן סלומינסקי: ומה תעודת הזהות שלך?

יעקב ליצמן: לא, זה הוא יגיד במשטרה.

יעקב ליצמן: אני רוצה להבין דבר אחד, מי שירצה להסביר כאן למה המענקים, בזמן שעשו מענקים ועשו מענקים, עשו בכל הארץ ורק המענקים בירושלים, כשהיה חוק, אמרו להקפיא.

יעקב ליצמן: האם יש הבדל - - - כי הרי היו מענקים בכל הארץ, זה אל"ף.

יעקב ליצמן: בי"ת, אנשים שממשיכים כאן כרגע, עוד תקופה, לא יודע מתי, האם זה חל גם על ירושלים?

יעקב ליצמן: המענקים הכלליים, לא במתכונת של חוק ירולשים, אלא במתכונת של כלל המענקים.

<שגית אפיק: גם התיקון הזה לא היה בחוק ירושלים, הוא בתוך חוק הלוואות לדיור.

יעקב ליצמן: כן.

יעקב ליצמן: אני שאלתי.

יעקב ליצמן: גימ"ל, אני רוצה להבין האם יש להם הצעה אלטרנטיבית, שהם חושבים לתת לירושלים.

יעקב ליצמן: ואם לא, אני שואל למה לא.

יעקב ליצמן: יש לי עוד הערות לגבי החוק, שאני אגיד את זה בהסתייגויות.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז.

ניסן סלומינסקי: טוב, תודה.

ניסן סלומינסקי: מחברי הכנסת?

ניסן סלומינסקי: רובי, בבקשה.

ראובן ריבלין: בזמנו כאשר עלה הנושא לאחר שהוא חוקק והיה בו היגיון חוק שהוא היה גם כלכלי וגם לחיזוק מעמדה של ירושלים, כאשר עלתה הצעה ואני מבין את העלות התקציבית ופעמים רבות יש צורך אפילו להיעתר לדרישות התקציביות שמחייבות צמצומים, לפעמים גם צריך לשים את הלב לכך.

ראובן ריבלין: נשאלו שתי שאלות, ומשרד האוצר, בשאלות ישירות שלי אליו, וגם בשאלות ישירות שלי אל שר השיכון, אמרו לי שביטול החוק קודם כל לא יחול לגבי כל אותם רוכשים שכבר רכשו ועדיין לא קיבלו.

ראובן ריבלין: נכון?

<רונן כהן: נכון.

ראובן ריבלין: הנה, אתם מאשרים יפה.

ראובן ריבלין: כמו כן אמרו לי שחוק זה יחול על ההלוואות רק לשנת 2014 בשלב זה.

ראובן ריבלין: זאת אומרת ב-2013 הם ימשיכו לקיים.

ראובן ריבלין: עכשיו הם אומרים שעד חודש אוקטובר, נובמבר - - -

<רונן כהן: לא, 13'.

ראובן ריבלין: אני יודע, נמסר לי שחוק זה לא יבוטל אלא ב-2013, עכשיו אני רוצה לדעת האם השינוי של 1 בנובמבר 2013, כשהוא ייכנס לתוקפו, האם זה שינוי שנעשה וכמה אתם חוסכים בשינוי הזה ממה שנמסר?

ראובן ריבלין: מבחינה משפטית אני רוצה לומר לכם שכל ההבטחות שלכם אינן יכולות להיות הבטחות ברות קיימא, משום שאם החוק בטל מרגע שאנחנו מצביעים עליו, בכנסת, אני מתכוון, אז אי אפשר לתת את ההלוואות האלה.

ראובן ריבלין: אי אפשר.

ראובן ריבלין: אז אני מבקש לשנות את החוק בהתאם למה שהוסכם.

ראובן ריבלין: אני מבין את הצורך שלנו היום לאזן את תקציב המדינה, למרות החשיבות הרבה ביותר שאני רואה לחוק הזה, שהוא אמנם לא בחוק ירושלים, גברתי היועצת המשפטית, אבל בחוק ירושלים נאמרו העקרונות שהיועצים המשפטיים המליצו לנו לעשות זאת בהתאם לחוק הלוואות לדיור, שזה החוק המפעיל את כל ההיגיון מאחורי החוק הזה, הוא החוק המבצע למעשה.

ראובן ריבלין: אני רוצה לדעת, אם אני מצביע בעד החוק הזה היום, פירושו של דבר שהוא בטל מהרגע שהוא התקבל על ידי הכנסת?

ראובן ריבלין: הוא התקבל על ידי הכנסת בשלהי חודש יולי, או בימים הראשונים של אוגוסט.

ראובן ריבלין: איך תיתנו בכלל, מה?

ראובן ריבלין: מה כל ההבטחות האלה?

ראובן ריבלין: ההבטחות האלה הן פשוט לא יכולות להתקיים מבחינת החוק.

ראובן ריבלין: נא להבהיר לנו את הנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: טוב, תודה.

ניסן סלומינסקי: אין חברי כנסת שביקשו?

ניסן סלומינסקי: כי אני ממשיך עכשיו.

ראובן ריבלין: שיהיה כתוב שהחוק הזה חל רק על 2014.

יעקב ליצמן: הוא יבוטל.

יעקב ליצמן: שהביטול יבוטל.

חמד עמאר: בנייר העמדה שקיבלנו מהיועץ המשפטי כתוב כאן על ההסכם בין משרד השיכון ומשרד האוצר, שהחוק יחול - - -

ניסן סלומינסקי: חאמד.

ניסן סלומינסקי: חאמד.

ראובן ריבלין: כמו שמבטיחים לבית ג'אן.

חמד עמאר: אז צריך לכתוב את זה בהוראות מעבר.

ניסן סלומינסקי: מירב, רוצה?

מירב כהן: כן, אני אשמח.

ניסן סלומינסקי: חברת מועצת העיר וכו'.

מירב כהן: אני חברת מועצת עיריית ירושלים.

מירב כהן: אני חושבת שצריך לחלק את ההתייחסות לשתי תקופות.

מירב כהן: בואו נתייחס למה שהיה בעבר, וזה חוק קיים וצריך לכבד אותו, ומי שלקח הלוואה על פי החוק הקיים צריך לקבל את המענק, וזה לא רלוונטי האם החוק הוא טוב או לא טוב, האם הוא מעלה מחירים או לא מעלה מחירים.

מירב כהן: יש חוק, אנשים לקחו על בסיסו הלוואות והם צריכים לקבל את מה שמגיע להם, כי כשהם רכשו את הדירה הם לקחו בחשבון שהם מקבלים מענק.

מירב כהן: אז הדיון התיאורטי, האם המענק הוא טוב כלכלית או לא טוב כלכלית, הוא לא רלוונטי לעבר, לתקופה שהחוק כבר בתוקף וזה בעצם כבר מה-5.5 לשנה הנוכחית ועד אשר חוק אחר יאושר.

מירב כהן: אני רק רוצה להגיד, בכוכבית, באשר לחוק הקיים, לעבר, שההתנהלות הממשלתית הייתה מאוד מבולגנת, יצרה דיס אינפורמציה מאוד מאוד גדול.

מירב כהן: כנבחרת ציבור אני יכולה לומר שכמות הטלפונים שאני מקבלת מתושבים שלא מבינים מה מגיע להם, איך מגיע להם, ממי מגיע להם, מתי מגיע להם, היא מאוד מאוד גדולה.

מירב כהן: אני בטוחה שיש אנשים שהם זכאים למענק הזה והם לא יודעים עליו, הם בכלל לא יודעים שהמענק קיים, עזבו שהם לא יודעים מי אמור לתת להם את זה, אם זה הבנק, אם משרד הבינוי והשיכון, הבנקים למשכנתאות היום, אין להם מושג על זה, הם לא יודעים לתת הוראות - - -

יעקב ליצמן: זו המטרה.

מירב כהן: מתקשרים למשרד הבינוי והשיכון, עד לרגע זה עדיין לא יודעים להשיב לאנשים מי זכאי, באיזה תנאים.

מירב כהן: דיס אינפורמציה אדיר וכמובן ברגע שחלון ההזדמנויות ייסגר והוא ייסגר בקרוב, אנשים פשוט יפספסו אותו.

יעקב ליצמן: זו המטרה.

מירב כהן: הממשלה, לדעתי, לא נתנה - - - אני לא מדברת עכשיו על מה אנחנו הולכים לחוקק, אני רק מדברת על הקיים שעליו אין ויכוח, שם הממשלה פשוט לא עשתה את השירות הבסיסי ביותר לאזרח.

מירב כהן: צריך להגיד את זה, והרבה אנשים פספסו למרות שהם רכשו דירה, כי הם לא יודעים, בגלל דיסאינפורמציה והסתרת האמת מאנשים שפנו לממשלה, למשרד הבינוי והשיכון, ולא קיבלו תשובות.

מירב כהן: זה לגבי העבר.

מירב כהן: לגבי העתיד, ופה באמת אפשר להיכנס לדיון העקרוני, מה המבנה הנכון של המענק, אני מסכימה שהמבנה הנוכחי הוא בעייתי, אני מסכימה.

מירב כהן: למה?

מירב כהן: כי הוא מאוד רוחבי, הוא לא מבדיל בין אף צרכן.

מירב כהן: זאת אומרת גם מבחינת מחיר הדירה, בן אדם יכול לקבל 100,000 שקל, אם הוא קנה דירה ב-5 מיליון שקלים ואם הוא קנה ב-800,000 שקלים.

מירב כהן: זה לא משנה אם זה בשכונת נווה יעקב שהיא שכונת מצוקה, או בשכונת רחביה, שהיא שכונת יוקרה, כמובן שצריך לעשות דיפרנציאליות, כי הזכאים הם שונים, ואני חושבת שצריך גם כאן לתת דגש על העניין של מיצוי כושר השתכרות, שמי שמקבל את ההטבה הזו יראה שהוא ממצה את כושר השתכרותו.

מירב כהן: אני חושבת שהרוב יקבלו, כי מעטים האנשים שמסוגלים לקחת משכנתא ולרכוש דירה ואינם עובדים, אבל בכל זאת אני חושבת שזה עקרונית נכון, מה גם שהממשלה הנוכחית לקחה את העניין הזה של מיצוי כושר השתכרות כעיקרון מנחה ואני חושבת שנכון לעשות את זה גם כאן.

מירב כהן: אז לגבי העתיד הייתי מציעה גם הגבלה של מחיר הדירה, שראיתי שזה משהו שהוצע, וגם את העניין של מיצוי כושר ההשתכרות.

יעקב ליצמן: עכשיו אני קצת מבולבל.

ניסן סלומינסקי: לא, רב יעקב.

מירב כהן: קודם כל, לגבי העבר, אני בעד וצריכים לכבד, אין שאלה אם אני בעד או נגד, בעבר זה היה קיים ואין שאלה.

מירב כהן: לגבי העתיד, אני מציעה תיקונים.

יעקב ליצמן: יש חוק, לעתיד לבטל את החוק או לא לבטל את החוק?

מירב כהן: יש פה הצעה לשינוי החוק.

יעקב ליצמן: לא, לבטל את החוק.

ניסן סלומינסקי: מירב, בבקשה, לא חוקרים אותך וזכות הדיבור נגמרה.

ניסן סלומינסקי: יצחק חסיד.

<יצחק חסיד: אני יצחק חסיד מארגון הקבלנים בירושלים.

ניסן סלומינסקי: רק שנייה, אתה הנציג שלהם ומדבר?

<יצחק חסיד: כולנו נציגים.

ניסן סלומינסקי: לא, אחד ידבר, אני שואל מי הנציג שידבר.

<יצחק חסיד: אני לא מסכים עם העמדה של אריאל, שמחירי הדיור בירושלים יעלו.

<יצחק חסיד: ההיפך, אני חושב שהמענק הזה הוא מבורך, יש פה פיקוח.

<יצחק חסיד: הרי זוג צעיר שהולך למשרד מכירות, יש מחירים מסוימים, על המחירים האלה, מחירי סגירה, זוג צעיר בירושלים יכול לקבל 100,000 שקל מענק, זה מבורך, זה דווקא יוריד את המחירים וארגון הקבלנים בירושלים מאוד מאוד מאוד שמח על המענק הזה.

<יצחק חסיד: רק לציין, דבר אחד אני כן מסכים איתו, זה על הקטע של הביקוש, שקרוב לשנה שלמה לא יצאו מכרזים בירושלים, אז אני מחזק אותך בעניין של הביקוש ואני מעביר את זכות הדיבור שלי לאדון שלמה קול.

ניסן סלומינסקי: לא, אל תעשה את זה, כי אני שאלתי מראש, ואתה לא נותן זכות דיבור.

<יצחק חסיד: אני מבקש.

ניסן סלומינסקי: אתה מבקש, אבל שאלתי מראש וביקשתי שאחד ידבר ואמרו שזה אתה, אז אתה דיברת בשם ההתאחדות, זה בסדר.

<שלמה קול: אבל רציתי להאיר נקודה אחת.

ניסן סלומינסקי: אולי אם יהיה זמן בהמשך, אני אתן לך שוב, אבל בפעם הבאה אל תעשו לנו תרגיל כזה.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע מה הכבוד שיש, למה זה היה צריך להגיד משפט ואתה צריך להמשיך אותו.

ניסן סלומינסקי: לא פה.

ניסן סלומינסקי: מישהו עוד רוצה להתייחס?

ניסן סלומינסקי: מי כבודו?

<אהוד פרינץ: אני חושב שחבר הכנסת ריבלין העלה נקודה מאוד חשובה וזה נושא מועד הסיום של החוק.

<אהוד פרינץ: היה ויקבעו היום, ואני חושב שזה רצוי, שביטול החוק ייכנס או ב-1 בנובמבר, או ב-31 בדצמבר, אני חושב שזה ראוי.

<אהוד פרינץ: אבל היה והכנסת תחליט בסופו של דבר על ביטול מיידי של החוק, בכל מקרה צריך לתת זמן לאותם אנשים שנמצאים היום בתהליך של רכישה.

<אהוד פרינץ: אני, כמי שמעורב בזה ואנשים פונים אליי, אני יודע שיש עשרות אנשים שנמצאים כרגע בתהליך של רכישה.

<אהוד פרינץ: תהליך של רכישת דירה זה לא עניין של יום, צריכים לבדוק את זכויות הדירה, נפגשים עם המוכר, הקונה, זה תהליך שלוקח זמן.

<אהוד פרינץ: אנשים לא מודעים למה שקורה פה בכנסת.

<אהוד פרינץ: בכל מקרה, גם אם יוחלט על ביטול מיידי, אני סבור שלפחות זמן של 30 יום שיפורסם בכלי התקשורת ויגיד לאנשים, 'את המענק אתם יכולים לקבל רק אם תחתמו על חוזה עד היום שבו הכנסת תקבע'.

<שגית אפיק: אתה מייצג רוכשים שרכשו בתקופת הביניים הזאת?

<אהוד פרינץ: אני הגשתי כבר למעלה מעשרות בקשות למשרד הבינוי והשיכון בשמם של אנשים - - -

<שגית אפיק: מה הנוהל שחל, ואולי גם אתם תגידו, בין 5 למאי עד היום?

<שגית אפיק: איך נהג משרד האוצר, משרד השיכון והבנקים?

<שגית אפיק: כי בעצם הפנייה היא לבנקים, כמו שאני מבינה.

<אהוד פרינץ: אני אסביר לוועדה.

יעקב ליצמן: אף אחד לא יודע שיש מענקים.

<אהוד פרינץ: אני אסביר לוועדה איך אני פעלתי.

חמד עמאר: כמה אנשים קיבלו את המענקים?

<שגית אפיק: לא יודעים.

יעקב ליצמן: אפסי, כי אנשים לא יודעים.

יעקב ליצמן: דיברתי עם שר השיכון, אנשים פשוט לא יודעים מה קורה.

יעקב ליצמן: בהתחלה משרד השיכון לא ידע.

<שגית אפיק: הבנקים גם לא יודעים לתת - - - אז הם לא ידעו - - -

יעקב ליצמן: בהתחלה הוא לבד לא ידע מה לענות.

<אהוד פרינץ: אם יורשה לי לענות?

<אהוד פרינץ: איך שפעלתי עד היום, היה נוהל ב-2006, אם תשימו לב בדף שחולק, החוק היה בתוקף בשתי תקופות נוספות, ב-2002 ו-2004 ואז בשנת 2006 משרד הבינוי והשיכון ומשרד האוצר הוציאו איזה שהוא חוזר נוהל לבנקים.

<אהוד פרינץ: אני, מאחר שפניתי למשרד הבינוי והשיכון ואמרו לי שאין נוהל חדש, הגשתי את הבקשות בהתאם לנוהל שהיה בתוקף.

<אהוד פרינץ: זה הנוהל היחידי שיש, יש שם טופס מובנה של בקשה לקבלת המענק, עם אישורים מסוימים שצריכים לצרף וכך פעלתי.

ניסן סלומינסקי: מאחר שהחוק הזה כל פעם מוקפא וכל פעם עולה והיו בקשות להעלות את הביטול שלו דווקא בשבוע של יום ראשון, אז לא הרגשנו שזה ראוי ומתאים וגם לא אתמול, בכל אופן לחצנו להגיע להסדר ולאיזה שהוא סיכום בין האוצר למשרד השיכון ובינינו, שטיפה אולי יילך לקראת מה שאתה אומר ואני אגיד את הסיכום ואחר כך גם יש נוסח חדש שיחליף את הנוסח הזה.

ניסן סלומינסקי: הרעיון הוא כך, כמו שמירב אמרה, כל מה שנעשה עד ביטול החוק קיים, שריר ויינתן.

ניסן סלומינסקי: ובלי אפליות, איזה גודל דירה וכל הדברים האחרים.

ראובן ריבלין: שנעשה וייעשה עד ביטול החוק.

<שגית אפיק: כן, כי ביטול החוק במועד הפרסום ברשומות, שזה עוד כשבועיים.

ראובן ריבלין: שנעשה וייעשה עד ביטול החוק, כי מה שהוא אומר זה נכון.

ניסן סלומינסקי: הצעת החוק, כפי שהיא עכשיו, אומרת - - - אני אגיד קודם את הרעיון ואחר כך נראה את הנוסח המדויק.

ניסן סלומינסקי: הרעיון אומר שהחוק יבוטל, פרט לדירות של זכאי, שעונות על קריטריונים שנראה אותם עוד מעט, שלגביהם יינתן הזמן של עד ה-31.10.2013, שיקבלו מענק מי שרוכש דירה עד גובה של 1.800 מיליון.

ניסן סלומינסקי: כי כל המטרה היא לתת, אם כבר נותנים, מענק למי שזכאי ומי שזקוק ולא למי שהולך לקנות דירה ב-10 מיליון או 5 מיליון.

ניסן סלומינסקי: לכן, אני חוזר עוד פעם, החוק יבוטל, היום, או ברגע שהכנסת תאשר אותו, בהחרגה, פרט למי שעונה על הקריטריונים של זכאי, יש כאן כמה דברים - - -

יעקב ליצמן: אתה צריך להקריא לנו.

ניסן סלומינסקי: אני אקריא, ודאי, אני אתן גם את הנוסח החדש.

ניסן סלומינסקי: שוב, רוכש דירה עד ה-31.10.2013, כאשר גובה מחיר הדירה 1.800 מיליון.

ניסן סלומינסקי: זה הסיכום, שלגביהם, איך אומרים?

ניסן סלומינסקי: החוק ממשיך עד ה-31.10.2013.

ניסן סלומינסקי: זו ההצעה.

מרב מיכאלי: אדוני היושב ראש, כל דירה?

ניסן סלומינסקי: לא.

ראובן ריבלין: הקודם זה באמת בכייה לדורות.

ראובן ריבלין: הקודם היה.

מרב מיכאלי: לא, כל דירה עד - - -

ניסן סלומינסקי: לא, אז אני אגיד את הקריטריונים: 1.

ניסן סלומינסקי: המענק יינתן לרוכשי דירה בירושלים בבנייה רוויה מקבלן בלבד - - -

מרב מיכאלי: למה רק מקבלן?

<אריאל יוצר: אני אסביר.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך להסביר, אני קודם כל מקריא.

ניסן סלומינסקי: רציתם לדעת.

יעקב ליצמן: ואם יד שנייה?

משה גפני: כן, מה עם יד שנייה?

מרב מיכאלי: בדיוק.

ניסן סלומינסקי: דקה .

ניסן סלומינסקי: המענק יינתן לדירות שמחירן לא יעלה על 1.800 מיליון ₪. 3.

ניסן סלומינסקי: המענקים יינתנו לחסרי דירה בהתאם לחוק ולתנאים הקבועים במשרד השיכון להגדרה של חסרי דירה.

יעקב ליצמן: זה על דעת שר השיכון?

ניסן סלומינסקי: זה הסכם של האוצר, שר השיכון ושלנו.

ניסן סלומינסקי: נגיד ככה, שלנו.

יעקב ליצמן: ברשותך - - -

ניסן סלומינסקי: אני אתן עכשיו סבב חדש של דיבור, אם ירצו.

ניסן סלומינסקי: עכשיו מחלקים את הנוסח.

יעקב ליצמן: אני ביקשתי הסתייגות.

ראובן ריבלין: כמובן שאנחנו נצטרך להצביע.

ראובן ריבלין: בקריאה ראשונה זה עבר כפי שהוא מובא לפנינו היום.

ראובן ריבלין: כאשר הצבעתי בקריאה ראשונה אמרו לי בצורה מפורשת על השינויים שזה יחול לגבי 2013, לא יפגע בכל אלה שרכשו.

ראובן ריבלין: אני מבין את האילוצים, אין לי גם בעיה שזה יהיה גם לגבי חודש נובמבר וחודש דצמבר, ובלבד שבשלושה חודשים האלה יוכלו אנשים לממש.

ראובן ריבלין: אני גם ברמה העקרונית מסכים לכך שזה יחול רק על זכאים, אני חושב שחברת מועצת העיר אמרה, וגם יש היגיון - - -

<שגית אפיק: זה חל רק על זכאים בכל מקרה.

<שגית אפיק: חוק הלוואות לדיור חל אך ורק על זכאים.

ראובן ריבלין: אם יוחל רק על זכאים אז מה שהם אמרו הוא לא נכון.

ניסן סלומינסקי: לא, זכאי במובן הזה שיש לו רק דירה אחת.

ראובן ריבלין: כלומר דירה ראשונה?

ניסן סלומינסקי: כן.

ניסן סלומינסקי: והוא יכול, גם אם זה 10 מיליון.

ניסן סלומינסקי: זו ההגדרה של זכאי.

ראובן ריבלין: למה, דרך אגב, אם בן אדם קונה במקום - - -

<שגית אפיק: זה יחיד או זוג שמעולם לא הייתה להם דירה.

עפר שלח: בשום מקום.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אם ישנם חברי כנסת שרוצים להתייחס עכשיו אז נתחיל שוב.

ניסן סלומינסקי: רק שיירשמו.

ניסן סלומינסקי: רובי, נתחיל איתך.

ראובן ריבלין: אני לא חושב שזה אידיאלי, אבל בהחלט עקב המצב הכלכלי והצורך שלנו לאשר את התקציב באותן מידות שבלעדיהן לא נוכל לקיים את התקציב, אז אני מסכים.

יעקב ליצמן: שני דברים.

יעקב ליצמן: אל"ף, על הנושא של דירה חדשה, אני לא מסכים.

יעקב ליצמן: למחוק את זה.

יעקב ליצמן: אני חושב שזה לא משנה אם זה דירה חדשה או דירה ישנה, כל דירה שמישהו רוכש בירושלים, מגיע לו מענק.

יעקב ליצמן: זה לפי החוק הזה, כי אחרת זה לא החוק הזה בכלל, זה חוק אחר לגמרי.

יעקב ליצמן: אני לא מבין מה זה בנייה רוויה לא צמודת קרקע/צמודת קרקע.

יעקב ליצמן: אם זה במחיר, מה זה משנה?

יעקב ליצמן: נניח שהוא רוצה לקנות בנווה יעקב, שזו נקרא נחשלת, הוא רוצה לקנות וילה והמחיר זה 1.5 מיליון, מה, אסור לו? מה זה, לא מגיע לו?

יעקב ליצמן: אנחנו רוצים לעודד את נווה יעקב, אמרת לבד לפני דקה שנווה יעקב נחשלת וחלשה, נכון?

יעקב ליצמן: אז למה לא לתת לנווה יעקב גם?

יעקב ליצמן: לכן אני גם על זה מסתייג ואומר שבנייה רוויה, זה לא משנה, תלוי במחיר.

יעקב ליצמן: אם זה באותו מחיר, אז אין שום סיבה לא לתת לו.

יעקב ליצמן: עכשיו על עצם הדבר ואני רוצה להעיר על זה.

יעקב ליצמן: אני שמעתי אמירות אחרות ממשרד השיכון, ואני לא מבין איך שר נותן יד לבטל את המענק בירושלים.

יעקב ליצמן: על אף שקיבלו הארכה, ההנחה שלי אומרת שהיות ששר השיכון הודה בוועדת הכספים שיש הקפאה בבנייה בירושלים ולכן הכי קל להגיד בנייה חדשה, כי אתה יודע שאין בנייה חדשה, לכן כל המענקים כאן זה ישראבלוף גדול אחד.

יעקב ליצמן: ברגע שיש הקפאה וברגע שאין בנייה בירושלים, אז אי אפשר לתת מענקים.

יעקב ליצמן: אז מה הוא מוכר לנו?

יעקב ליצמן: הוא מוכר לנו שטויות.

יעקב ליצמן: זה מה שקורה כרגע בהסכמה.

יעקב ליצמן: לכן ההצעה הבאה שלי היא להאריך את זה בעוד שנתיים לפחות, את כל המענק, את החוק הזה לא לבטל, רק להאריך את זה בעוד שנתיים.

יעקב ליצמן: והסיוג הזה, זה כרגע מבוטל ובינתיים נשאיר - - -

<שגית אפיק: מה זה להאריך?

<שגית אפיק: לדחות?

<שגית אפיק: שייכנס לתוקף בעוד שנתיים?

יעקב ליצמן: לא, הנוסח החדש הוא 'על אף', על אף מה שכתוב - - -

<שגית אפיק: על אף הביטול.

יעקב ליצמן: אז אני מסתייג מהביטול.

יעקב ליצמן: אני אומר בביטול לא.

יעקב ליצמן: רוצה לעשות קריטריונים חדשים לגבי זה?

יעקב ליצמן: אז בסדר, אין לי - - - אני מבין שזוג צעיר, דירה יחידה, מחיר איקס, אין לי שום בעיה בדברים האלה, לזה אני יכול להסכים, אבל להגיד בדברים כאלה שהחוק יבוטל?

יעקב ליצמן: לא.

ראובן ריבלין: לא כתוב פה המועד של - - -

<שגית אפיק: 31 באוקטובר, כתוב.

יעקב ליצמן: יש דירות של בנייה כאן?

<שגית אפיק: יש הגדרה של דירה חדשה.

יעקב ליצמן: אין, הוא הודה כאן שיש הקפאה.

ניסן סלומינסקי: רק כדי לדייק בדברי השר, שר השיכון, אז הוא אמר שאין מכרזים, לא נותנים לו להוציא מכרזים בחלקה האחד של ירושלים, לא בכל ירושלים.

ניסן סלומינסקי: בכל ירושלים אין שום מניעה, המניעה היא אולי כלכלית, אבל אין מניעה.

יעקב ליצמן: הנה, נציג העירייה אומר שאין בנייה.

יעקב ליצמן: שאלתי אותו כאן האם יש בנייה, אז הוא אמר 'תשאלו את ראש הממשלה'.

ניסן סלומינסקי: לא, הוא דיבר על חלק אחד של ירושלים.

ניסן סלומינסקי: באמת, נו.

יעקב ליצמן: לא, מה פתאום.

ניסן סלומינסקי: ליצמן, עשה לי טובה, נו.

יעקב ליצמן: אני מציע להוציא את הפרוטוקול ולראות.

יעקב ליצמן: אני שאלתי את השאלה למה אין בנייה בירושלים - - -

ניסן סלומינסקי: אז הוא התכוון לחלקה האחד של ירושלים כנראה, כך הוא הבין את שאלתך.

יעקב ליצמן: לא יודע, לא נראה לי.

ניסן סלומינסקי: אין הקפאה במערבה של ירושלים.

יעקב ליצמן: יש הקפאה, אני הקראתי לו, ברמת שלמה, הבאתי לו רשימה.

ניסן סלומינסקי: רמת שלמה, לצערנו, מגדירים אותה בחלק האחר של ירושלים, הרי על זה המלחמה.

יעקב ליצמן: נווה יעקב גם?

ניסן סלומינסקי: באמת.

יעקב ליצמן: זה מה שהראיתי לו.

ניסן סלומינסקי: לא חשוב, אני רק אמרתי כדי לדייק על מה הוא התכוון.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אנשי משרד האוצר ומשרד השיכון, מאחר שיש עכשיו נוסח חדש, אז אני מבקש - - -

משה גפני: למה לא בונים?

<קריאה: למה לא מוציאים מכרזים?

ניסן סלומינסקי: לא, לא עושים ככה.

ניסן סלומינסקי: אתם רוצים שאני אוציא אתכם?

ניסן סלומינסקי: חברי כנסת אני לא אוציא כל כך מהר, אבל אתכם?

ניסן סלומינסקי: אז אל תנהלו שיחות.

משה גפני: לא, אנחנו החטאנו אותם.

ניסן סלומינסקי: אני יודע, אבל הם צריכים ללמוד להיות חזקים.

משה גפני: לא, בסדר, רק הייתה שאלה אם בונים בירושלים.

ניסן סלומינסקי: תשאלו אחר כך באופן מסודר.

משה גפני: לא אחר כך, אני רוצה לדבר.

יעקב ליצמן: ביום שני היה תקדים - - -

ניסן סלומינסקי: אני מבקש מאנשי משרד האוצר והשיכון, אם אתם רוצים להסביר עכשיו את החוק החדש, בקיצור, ואחר כך אני אאפשר לדבר.

ניסן סלומינסקי: אני רק רוצה שהם יסבירו קודם.

משה גפני: את מה הם הולכים להסביר עכשיו?

ניסן סלומינסקי: אם אתם רוצים להסביר.

<אריאל יוצר: אני אסביר.

משה גפני: מה אתה מסביר?

<אריאל יוצר: את הנוסח החדש שחולק.

ראובן ריבלין: אז למה לא הסברת לנו בהתחלה?

ניסן סלומינסקי: לא, הוא מצווה להסביר את החוק שלנו לפני שאני מציג את זה.

<אריאל יוצר: מה שהסברתי זה - - -

ראובן ריבלין: מה שתסביר עכשיו יהיה מנוגד למה שאתה אומר.

יעקב ליצמן: מה שרובי שואל, כן, אתה אמרת בבוקר - - -

ניסן סלומינסקי: דקה, אם אני לא הייתי מציע את ההצעה המשותפת אז היא לא קיימת וקיים רק החוק.

ניסן סלומינסקי: אבל אני עכשיו מציע - - -

יעקב ליצמן: נכון, למה לא אמרת את זה בבוקר?

יעקב ליצמן: זה מה שהוא שואל.

ניסן סלומינסקי: כי זה החוק שיש לנו ועכשיו אני מציע הצעת פשרה.

ניסן סלומינסקי: מה הבעיה כל כך?

ניסן סלומינסקי: שמעתי את הדברים שלכם והשתכנעתי והדפסתי מהר.

משה גפני: חבר הכנסת ריבלין צודק לגמרי.

משה גפני: שיביאו את הכול ביחד.

ראובן ריבלין: אני בא במקרה בזמן, אז אני שומע הכול, למעט כשאני הולך לפני הזמן.

ניסן סלומינסקי: רובי, הרי יכולנו לעשות את ההצבעה בזמן ולגמור את הסיפור.

ראובן ריבלין: לא היה לך רוב, אני מודיע לך.

ניסן סלומינסקי: היה לי רוב, תאמין לי.

ניסן סלומינסקי: בהתחלה, עד שהגיעו.

משה גפני: לא, אבל למה לא להסביר את הכול?

ניסן סלומינסקי: אבל הנה הוא מסביר, למה אתם - - -

ראובן ריבלין: היינו ארבעה חברי כנסת, שלח, אתה, ליצמן ואני, היה לך מקסימום שניים נגד שניים.

ניסן סלומינסקי: לא, לפני שהגעת, רובי.

ראובן ריבלין: לפני שהגעתי?

ראובן ריבלין: אני הגעתי, עוד לא התחלת את ה - - -

חמד עמאר: אני הגעתי ב-9 ושלוש דקות, אם התחלתם לפני כן.

חמד עמאר: ..

<אריאל יוצר: אני אסביר בקצרה את הנוסח שמופיע לפניכם.

<אריאל יוצר: מה שהנוסח הזה אומר, למעשה - - -

יעקב ליצמן: מאיפה אתה יודע להסביר?

יעקב ליצמן: הרי זה של היושב ראש.

<אריאל יוצר: תראה, אני קורא - - -

ניסן סלומינסקי: אריאל, אני ביקשתי ממך לא לענות.

חמד עמאר: אני חושב שזה משהו לא חדש, אם היועץ המשפטי שלח לנו את ההסכם הזה, אז הוא קיבל את זה מזמן ונתן את ההסבר.

ניסן סלומינסקי: כן, אבל היה צריך שאני גם אסכים לזה, נכון?

<אריאל יוצר: מה שמופיע לפני חברי הכנסת, לאחר שקראתי את הנוסח, הוא הדבר הבא:

<אריאל יוצר: תנאי החוק הישנים יחולו מה-5.5 ועד פרסום התנאים החדשים ברשומות, קרי מתן מענקים בשיעורים שכתובים בחוק העיקרי - - -

ראובן ריבלין: חלים ויחולו עד 31.

ניסן סלומינסקי: לא, עד שיעבור החוק.

<שגית אפיק: לא, יש שתי אופציות - - -

ראובן ריבלין: וכל אלה ש - - -?

ניסן סלומינסקי: לא, חבר'ה, די, עזבו.

<אריאל יוצר: חלים בתנאים המקוריים שלהם מה-5.5.2013 ועד שהתיקון הנוכחי עובר ומפורסם ברשומות.

<אריאל יוצר: לאחר אותו מועד של פרסום התיקון הנוכחי ברשומות יחול הסדר אחר.

<אריאל יוצר: ההסדר האחר מדבר למעשה על מתן מענק באותו גובה שהיה רשום בחוק העיקרי ולאותם זכאים.

<אריאל יוצר: השינויים הם: אחד, גובה מחיר הדירה.

<אריאל יוצר: אנחנו כמובן לא רוצים לתת מענקים לדירות מאוד יקרות ולכן הגבלנו את מחיר הדירה עד 1.800 מיליון.

<אריאל יוצר: והדבר השני הוא למעשה לתת מענקים לדירות חדשות.

<אריאל יוצר: ההיגיון בלתת מענקים לדירות חדשות הוא שבכל זאת מאחר שאנחנו רוצים לתת מענקים, אנחנו רוצים לעודד ולאפשר הרחבת היצע הדיור, שזה לטעמי מטרה משותפת לכל מי שיושב כאן, לכן אנחנו ממקדים את מתן המענק דווקא על דירות חדשות ועל הרחבת ההיצע.

<אריאל יוצר: כמו שאמרתי קודם, כשאנחנו נותנים דירות ליד שנייה אנחנו רק מרחיבים, או רק מעצימים את ההשפעה של העלאת המחיר, כי ברגע שההיצע גדל, כמו שהסברתי קודם, אז המחיר או המענק מתחלקים בין שניים.

<אריאל יוצר: ברגע שההיצע הוא אותו היצע, אותו היצע קשיח, דירות יד שנייה, פשוט כל המענק יתגלגל לעליית מחירו זה כמובן לא משהו שאני חושב שאף אחד מחברי הכנסת רוצה.

חמד עמאר: היצע קשור ב - - -

ניסן סלומינסקי: סלח לי.

גילה גמליאל: לדעתי מה שחסר פה באמת זה על כמה דירות מדובר בפוטנציאל מכירה.

גילה גמליאל: האם בדקתם על כמה דירות מדובר?

ניסן סלומינסקי: לא יודע, כרגע יוצאים למכירה - - -

יעקב ליצמן: אין דירות, הוא אמר שיש הקפאה.

ניסן סלומינסקי: לא, יש, לדוגמה במחנה שנלר.

חמד עמאר: היא שאלה שְאלה מאוד טובה, כמה דירות - - -

ניסן סלומינסקי: במחנה שנלר יוצאים עכשיו 400 יחידות.

חמד עמאר: 800 דירות לזכאים, במה הם מתעסקים פה?

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אם יש חברי כנסת שרוצים לדבר - - -

חמד עמאר: אדוני היושב ראש, אנחנו לא קיבלנו תשובה על השאלה המאוד חשובה של חברת הכנסת גילה גמליאל, כמה דירות חדשות עכשיו נמצאות בשוק?

חמד עמאר: אם אין דירות חדשות בשוק, אז בשביל מה אנחנו מוחקים את החוק?

חמד עמאר: למה אנחנו מאריכים את זה?

<אריאל יוצר: אני אסביר.

<אריאל יוצר: יש בנייה חדשה בעיר ירושלים, כמו שאמר היושב ראש.

<אריאל יוצר: זה נכון שאין ריבוי מכרזים באזורים מסוימים בירושלים, אבל אכן יש בנייה חדשה בירושלים, יש בנייה חדשה על קרקע פרטית בירושלים, וכל מי שירים את הראש מהחלון, מאיפה שהוא יושב, יראה מנופים שנמצאים בעיר.

<אריאל יוצר: מן הסתם מה שהם עושים שם, זה בונים דירות חדשות.

יעקב ליצמן: יש לי הפתעה בשבילך.

יעקב ליצמן: אולי תראה לי איפה.

<אריאל יוצר: אני אראה לך - - -

ניסן סלומינסקי: במחנה יהודה 400 יחידות, אני כבר יודע שיש.

ניסן סלומינסקי: זה במסודר, אבל יש גם הרבה בנייה פרטית - - -

יעקב ליצמן: בשוק אולי.

יעקב ליצמן: איזה מחנה יהודה?

ניסן סלומינסקי: במחנה שנלר, סליחה.

ניסן סלומינסקי: זו דוגמה, אבל אני מניח ש - - -

יעקב ליצמן: במחנה שנלר במקרה - - - ואל תספר לי סיפורים.

יעקב ליצמן: לא יבנו עכשיו דירות עד ארבעה-חמישה חודשים.

יעקב ליצמן: שלא יספרו לך סיפורים.

יעקב ליצמן: אני מכיר את המקום הזה.

ניסן סלומינסקי: נו אז מה?

יעקב ליצמן: אי אפשר לקבל מענקים.

ניסן סלומינסקי: למה?

יעקב ליצמן: כי החפירות, זה צריך להיות - - -

ניסן סלומינסקי: למה?

ניסן סלומינסקי: אנשים לא קונים לפני כן?

ניסן סלומינסקי: לא?

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: אם אין כלום?

ניסן סלומינסקי: סלח לי, אני לא יודע, אני מכיר קצת אחרת איך הולך השוק שם.

<אריאל יוצר: דרך אגב, רק כדי לחדד, גם דירות שקונים בפסגת זאב אלה דירות בירושלים ושם כמובן שיש בנייה.

<אריאל יוצר: לכן קיימת בנייה חדשה ואני חושב שחברי הכנסת, לפחות על פי עמדתי המקצועית, צריכים לנתב את הכסף הציבורי דווקא להרחבת היצע ולא לדירות קיימות.

ניסן סלומינסקי: טוב, תודה.

יעקב ליצמן: הוא לא ענה על יד שנייה.

<אריאל יוצר: עניתי.

<אריאל יוצר: יש שנייה, ההשפעה של מתן מענק לדירת יד שנייה היא העלאת המחיר - - -

יעקב ליצמן: למה בכל הארץ כן?

<אריאל יוצר: בכל הארץ זה גם היה על בנייה חדשה.

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: שר השיכון אמר שגם יד שנייה במקומות אחרים.

<אריאל יוצר: לא.

<אריאל יוצר: אני מוכן להביא את החלטת הממשלה, 29 יישובים בבנייה חדשה - - -

ניסן סלומינסקי: טוב, די.

ניסן סלומינסקי: ליצמן, די.

ניסן סלומינסקי: חברי כנסת, אף אחד לא נרשם.

משה גפני: היא נרשמה, אני נרשמתי.

משה גפני: מרב נרשמה לפניי.

משה גפני: אולי לא שמתם לב, אני מתנצל.

מרב מיכאלי: לא, אין לי בעיה שמר גפני ידבר לפניי, אדרבא.

משה גפני: לא, את היית קודם.

ניסן סלומינסקי: מרב ואחר כך גפני, ואם מישהו עוד רוצה, שיירשם.

מרב מיכאלי: אני חייבת להגיד שההיגיון נשגב ממני.

מרב מיכאלי: ההיצע הוא, למיטב הבנתי, סך הכול הדירות שיעמדו לרשות הציבור, חדשות כישנות, זה יוצר ביחד היצע.

מרב מיכאלי: אם החוק בא לעזור לזכאיות וזכאים אז אין סיבה שהוא יגביל אותם לדירות חדשות.

<אריאל יוצר: אני אסביר?

מרב מיכאלי: הרגע הסברת פשוט.

מרב מיכאלי: אני האזנתי להסבר.

<אריאל יוצר: לחדד, לא להסביר.

מרב מיכאלי: יכול להיות שבגלל שאני יושבת ליד גפני, זה לא - - - אבל האזנתי להסבר ולא הבנתי את ההיגיון שלו פשוט, אני מצטערת.

מרב מיכאלי: זה דבר אחד.

מרב מיכאלי: דבר שני, האמת שאני לא מבינה, סלח לי, אדוני היושב ראש, אני מבינה שאתה הבאת הצעת פשרה, שזה - - - שוב, אני חדשה פה, אני לא ידעתי שיש שיטה כזו, שבאופן קבוע יושב הראש יושב עם השרים הרלוונטיים ומביא הצעות פשרה לוועדה.

מרב מיכאלי: זה קצת מוזר בעיניי.

מרב מיכאלי: אני לא מבינה בכלל למה לבטל את ההקלה הזאת לזכאים בכלל, אני פשוט לא מבינה למה לבטל.

ניסן סלומינסקי: אוקיי.

מרב מיכאלי: אלה שתי ההסתייגויות המרכזיות שלי.

מרב מיכאלי: אחת, שאם זה בא לעזור לזכאים וזכאיות לרכוש דירה, אז זה ממש פשט שזה צריך להיות גם לדירות ישנות.

מרב מיכאלי: אם זה בא לעזור לבנייה, צריך למצוא תמריצים לבנייה - - -

רינה פרנקל: למה רק בירושלים בעצם?

רינה פרנקל: צריך לכל הארץ.

ניסן סלומינסקי: לא כך, מישהי קיבלה זכות דיבור ורק היא מדברת.

ניסן סלומינסקי: מרב, תודה.

מרב מיכאלי: רינה, אני מסכימה איתך ואני מפצירה בך לקדם את זה שיהיה בכל הארץ.

משה גפני: אדוני היושב ראש, קודם כל אני רוצה לבקש להסביר לחברי הוועדה על ההסכם שעליו מדובר, כדי שנדע על מה ההסכם שאנחנו בו עוסקים.

משה גפני: אין בנייה חדשה בירושלים, יש בנייה, אמרת, אדוני היושב ראש, למשל בשנלר, 400 דירות שם שבונים, המכרז יצא, זה ייבנה בעוד חצי שנה, לפני זה אין מה לעשות - - -

יעקב ליצמן: למה ארבעה חדרים?

משה גפני: רגע, ומה שייבנה שם, מדובר על דירה שעולה 6 מיליון שקל.

משה גפני: זאת אומרת שהחוק לא חל על זה.

ראובן ריבלין: ולאלה צריך לעזור.

משה גפני: אני לא אמרתי לעזור להם, אבל עליהם זה לא חל.

עפר שלח: הלב נשבר.

ראובן ריבלין: תשאל את ארגון הקבלנים, הוא יאמר לך שצריך לעזור להם.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, רובי, אני צריך לשמור על גפני יותר ממה שהוא שומר על עצמו, אז בבקשה.

משה גפני: אני מבקש לומר, משרד האוצר הסכים להצעת הפשרה הזאת שאתה הבאת אותה, ששר השיכון הסכים לה גם כן, זה פשוט מסיבה נורא פשוטה, מכיוון ששקל אחד לא ייצא על ההסכם הזה, שלא תהיה אי הבנה.

משה גפני: אמרתי את שנלר, מכיוון ששם בכל מקרה, גם אם זה היה עכשיו, זה לא חל על זה.

משה גפני: לכן לא רלוונטי כל העניין.

משה גפני: ודירות של עד 1.800 מיליון, מכרזים בעניין הזה אין.

משה גפני: אני שאלתי אותם פה מאחור, כשאתה נזפת בהם, רציתי לדעת אולי באמת יש פה איזה בשורה.

משה גפני: אין שום בשורה, מכיוון שאין דירות כאלה בירושלים.

<קריאה: יש, יש.

<קריאה: בהר חומה - - -

יעקב ליצמן: הר חומה זה - - -

משה גפני: ואם יש - - -

ראובן ריבלין: בכל זאת יש תיקון גדול, לגבי אלה שרכשו - - -

משה גפני: ואם יש, אז יש באופן מאוד מזערי.

משה גפני: משרד האוצר לא הולך בעניין הזה להשקיע מדי הרבה כסף.

משה גפני: אני מתנגד לביטול, הביטול הזה הוא ביטול מיותר לחלוטין.

משה גפני: הרי מה אתם באים עכשיו ואומרים?

משה גפני: אתם באים ואומרים שרק דירה חדשה.

משה גפני: אתם רוצים לעזור בירושלים או לא רוצים לעזור בירושלים?

משה גפני: משרד השיכון.

משה גפני: אם אתם רוצים לעזור בירושלים, אז מה זה משנה?

משה גפני: אני גר בתל אביב, אני רוצה לבוא לגור בירושלים, אז מה זה משנה אם אני רוכש בנווה יעקב מקבלן, שאין שם קבלנים, בוודאי לא בתקופה הקצרה הזאת, אבל אני יכול לרכוש בשלב הזה מיד שנייה.

משה גפני: רוצים שנבוא לירושלים או לא רוצים שנבוא לירושלים?

משה גפני: אם רוצים, ההגבלה של דירה יד שנייה מעלה חשד גדול שמשרד האוצר לא מתכוון לכלום, אלא הוא מתכוון באמת שלא לעזור בזה.

משה גפני: סתם, היה צריך להשתיק את שר השיכון, אז הם נתנו איזה דבר שבלאו הכי לא יוצא ממנו דבר וחצי דבר.

משה גפני: אני חושב שלא צריך לבטל את זה, צריך לפחות להשאיר את החוק הקיים עד סוף שנת התקציב הנוכחית.

משה גפני: כל ההתפתלות הזאת של דירה יד שנייה לא ודירה מקבלן כן, היא פשוט לא מועילה כלום.

משה גפני: אל תשלו את הציבור, ובוודאי שהמציאות הזאת של מה שקיים עד הפרסום ברשומות של החוק הזה, צריכים לכבד את החוק כמות שהוא.

משה גפני: לכן כל ההטבות שניתנות בירושלים לפי החוק הזה צריכות להיות עד הפרסום ברשומות וצריך לפרסם את זה.

ניסן סלומינסקי: זה ודאי, זה ברור.

עפר שלח: עד הפרסום ברשומות זה קיים.

משה גפני: לכן הפשרה הזאת, אם אכן היא פשרה, צריכה לכלול גם יד שנייה.

משה גפני: בכל מקרה אני חושב שלא צריך לבטל את החוק הזה.

<קריאה: נכריז על ירושלים פריפריה וזה יהיה חלק מהפריפריה.

גילה גמליאל: אני חושבת שהעניין לעודד אנשים לבוא לגור בירושלים זה דבר שהוא חשוב ביותר, בעיקר לאור ההגירה השלילית שהייתה בשנים האחרונות של צעירים שלא יכלו לרכוש דירות בירושלים ולהתגורר בה, ואלה צעירים וצעירות, שזה דבר חמור בפני עצמו, ואכן החוק עצמו, כלשונו, היה מאוד מאוד מבורך.

גילה גמליאל: החוק הזה כל הזמן היה קיים, רק תמיד ביטלו אותו, אף פעם לא דאגו לממש אותו.

גילה גמליאל: הייתה בעיה כנראה בגלל הבחירות וזה נכנס לתוקף לתקופה קצרה.

גילה גמליאל: אל"ף, איך אתם מתמודדים עם התקופה הקצרה, זו שאלה בפני עצמה, האם החוק הזה הולך לבטל רטרואקטיבית או - - -

<אריאל יוצר: לא, הוא יחול, הוא יעמוד בתוקף.

גילה גמליאל: אז לגבי פרק הזמן הזה שהחוק כבר בתוקף, זה דבר אחד.

ראובן ריבלין: עד 1 בנובמבר.

ניסן סלומינסקי: לא, נובמבר זה רק לדירות מסוימות.

גילה גמליאל: דבר שני, אני רוצה לשאול לגבי הסעיף הזה.

גילה גמליאל: אני תמיד בהרגשה שאם כבר עמלים על לחוקק חוקים בכנסת ולקדם דברים, מן הראוי שבאמת יהיה בהם תוכן, שיהיה בהם עיקר.

גילה גמליאל: יש פה כמה שאלות עיקריות, האם בדקתם, אל"ף, מה החוק אומר, מה העלות התקציבית, כמשרד אוצר, מה עכשיו אתם מקצים מבחינת סכומי הכסף לסעיף המדובר הספציפי הזה על מנת שנוכל לתרגם אתזה הלכה למעשה לפוטנציאל הממשי של החוק עצמו.

גילה גמליאל: אני לא רואה פה תשובה, אני חושבת שמן הראוי שגם נדע על זה - - -

ניסן סלומינסקי: הייתה הצעה לבטל מהיום - - -

גילה גמליאל: אני יודעת בדיוק מה היה, שאלתי שאלה אחרת.

ניסן סלומינסקי: פה הוא נותן איזה שהיא תקופה מסוימת.

גילה גמליאל: אין בעיה, להרגיע, אני אתמוך בסעיף הזה, אבל השאלות שאני רוצה להבין מהן מה ההקצאה התקציבית שאתם רוצים להעניק לעניין הזה.

גילה גמליאל: עכשיו זה אמור להיות מתורגם מבחינה פיסקאלית לאור כל הקיצוצים שאתם רוצים להעביר, אז איך זה יקבל ביטוי ומה העלות של זה.

גילה גמליאל: לפי העלות אולי נוכל לבחון מה בדיוק שיעורי הבית שעשיתם לגבי היכולת ופוטנציאל המימוש שלו הלכה למעשה.

משה גפני: שאלה פגז.

גילה גמליאל: זה יענה לנו על כל השאלות בעצם.

<שגית אפיק: לא, היא שואלת כמה תעלה הוראת המעבר.

<שגית אפיק: זו השאלה שלה בעצם.

באסל גטאס: זו דוגמה יפה לאיך לא עושים מדיניות.

באסל גטאס: עושים חוק, אחר כך מתחילים לדחות את כניסתו לתוקף, חוק הסדרים, אחרי חוק הסדרים, אחרי חוק הסדרים, טלאי על טלאי על טלאי, לא מבין את ההיגיון בכלל.

באסל גטאס: בעוד שאם רוצים באמת לעודד, זה אתגר ואני אומר לכל חבריי פה בוועדת הכספים, אני עובר ביניכם היום עם הצעת חוק שבאמת תיטיב עם זוגות צעירים שרוצים לקנות דירה ראשונה, שהם עם יכולת כספית מוגבלת וזה כמו שקיים בארצות הברית, כמו שקיים בארצות אחרות בעולם, נותנים הכרה מלאה בריבית על המשכנתא כהוצאה מוכרת למס הכנסה.

באסל גטאס: זה דבר מקובל, זה עושה שוויון בכלל המקומות בארץ, לשכבה שאנחנו רוצים שהיא תיכנס לדיור חדש, זוגות צעירים, בנייה חדשה, הכול, כל מה שכתוב כאן יהיה תקף למי שיהיה זכאי להכרה במס הכנסה להוצאות הריבית.

באסל גטאס: ההלוואה עצמה, הקרן, הוא צריך להחזיר אותה, אבל הוצאת הריבית, היא תהיה מוכרת למס הכנסה.

באסל גטאס: ואז אתה עושה איחוד הומוגני עם כולם, בכל הארץ, בכל המקומות, לאותה שכבה שאנחנו מעוניינים לעודד לרכוש דירה.

באסל גטאס: מה קשה בעניין הזה?

באסל גטאס: למה צריך לחוקים ולבטל אותם ומקומות ומענקי מקום וכו' וכו' וכו', ובסוף לא מבצעים גם.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: תמו הדוברים, אני אתן לנציג הקבלנים, אחד, לדבר קצר, תחליטו ובלי תרגיל.

<שלמה כהן: הוא רוצה לדבר שאסור לבטל את החוק.

ניסן סלומינסקי: לא חייבים, אם אתם רוצים שוב לדבר, כי אמרתם קודם את דבריכם והם חלים גם על הדברים שנאמרו כאן, על הדבר הזה.

<שלמה כהן: כן, נציגות הקבלנים.

<שלמה כהן: ביקשת שידברו.

ניסן סלומינסקי: לא ביקשתי, שאלתי אם אתם רוצים.

<שלמה כהן: כן, ודאי.

<שלמה כהן: קודם כל אנחנו, בשם נציגות ארגון הקבלנים, מאוד מאוד מברכים על החוק.

<שלמה כהן: היינו שמחים מאוד שהחוק הזה לתקופה יותר ארוכה - - -

ראובן ריבלין: מה, אתם שמחים על זה שהוא יבוטל?

<שלמה כהן: חס ושלום.

<שלמה כהן: על התיקון.

<שלמה כהן: אנחנו מברכים על התיקון, לא על הביטול.

<שלמה כהן: אני רוצה להגיד משהו לחברים פה שיושבים.

<שלמה כהן: פה מדבור על דירות של 1,800,000 שקל, אנחנו חיים בשוק, אנחנו יודעים מה קורה בשוק.

<שלמה כהן: מדברים על שנלר, אם מישהו חושב שישיג דירה שם ב-1,800,000 שקל, אולי שני חדרים, לא דירה של ארבעה חדרים.

יעקב ליצמן: גם לא, חדר.

<שלמה כהן: אם אני אתן לכם סקירה כללית מה קורה בעיר, על מה אנחנו מדברים.

<שלמה כהן: אני רק רוצה להגיד לכם דבר אחד, רבותיי, להשיג היום דירה ב-1,800,000 שקל בירושלים, זה מתחיל להיות קשה, קשה מאוד.

<שלמה כהן: מספר הדירות מצומצם.

<שלמה כהן: אם יש מקום אחד שהיה צריך להיות שזוגות צעירים יקנו דירות ב-1.800 מיליון זה בהר חומה, אנחנו זכינו במגרשים, שילמנו את כל הכסף לפני שנה ואנחנו לא יודעים מתי עולים על השטח, בטח לא בחמישה החודשים הקרובים.

<שלמה כהן: זאת אומרת החוק הזה, לגבי הר חומה, שמדברים עליו כולם, בטל ומבוטל.

<שלמה כהן: לא יוכלו ליישם אותו.

<שלמה כהן: אנחנו לא עולים על השטח, לא יכולים למכור דירות.

<שלמה כהן: אם אין לי היתרים, אני לא יכול למכור דירות.

<שלמה כהן: לכן מה שאנחנו מבקשים, אל"ף, שאם מאשרים, ומאשרים את המענק הזה, אני מקווה, שהמענק הזה יהווה גם הון עצמי מול הבנקים.

<שלמה כהן: יש החבר'ה שבאים לקנות, זוגות צעירים, שאותם 100,000 שקל יהווה הון עצמי.

<שלמה כהן: כשהבנק בא ואומר תן לי 30%, או 25% מערך הדירה, כשה-100,000 שקל האלה יהוו חלק מההון העצמי.

<שלמה כהן: נקודה שנייה, אני כן הייתי הולך לתת את זה ליד שנייה, זה פותח לנו את השוק החוצה.

<שלמה כהן: ביד שנייה אתה יכול להשיג היום דירות בפחות מ-1.800 מיליון, כאשר ביד ראשונה קשה מאוד והמלאי מצומצם מאוד.

<שלמה כהן: תודה רבה לכם.

ראובן ריבלין: כהצעה לסדר, אני מבקש, לעניין - - -

ניסן סלומינסקי: רק שנייה, מירב ביקשה קצר.

מירב כהן: אני אתייחס לפשרה.

מירב כהן: קודם כל הגבלת המחירים היא נכונה.

גילה גמליאל: סליחה, רגע, ברשותך, אם תוכלי גם להתייחס לעניין מדוע להיות כאלה מסורבלים עם התיקון, במקום להאריך את החוק עצמו עד אוקטובר.

מירב כהן: אני לא מהאוצר.

ניסן סלומינסקי: היא דיברה כבר קודם והציגה את עצמה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רק נתנו תוספת קטנה.

מירב כהן: אני רק אתייחס לפשרה.

מירב כהן: זה שמפנים את זה רק לדירות מקבלן, זה פוגע בנזקקים ביותר.

מירב כהן: דירות מקבלן יותר יקרות, הרבה אנשים שמחפשים את דירתם הראשונה והם זוג צעיר לרוב דווקא יקנו דירה יד שנייה, היא יותר זולה וזו פגיעה בחלשים ביותר, בעיניי, שלהם המענק הזה מכוון.

מירב כהן: לדעתי זה עוול להעביר את זה.

מירב כהן: בעיניי, כשקובעים את התיקון לחוק, צריך להסתכל קודם כל על האינטרס של הצרכן, או הצרכנית, ולא על האינטרס של ההיצע בהקשר הזה, בטח כשמדובר על חלון זמנים כל כך קצר.

מירב כהן: אז אני ממש לא מסכימה עם ההגבלה לדירות מקבלן.

מירב כהן: מה שלא יהיה, אני אשמח אם ההחלטה שתצא עכשיו תצא לפחות עם הבהרות ברורות גם לגבי העבר וגם לגבי העתיד לרוכשים.

מירב כהן: לאנשים אין מושג מה קורה.

יעקב ליצמן: זה שייך לשר השיכון, לא לנו.

מירב כהן: הוא הגיע לפשרה עם שר השיכון, שהפשרה - - -

יעקב ליצמן: אבל שר השיכון צריך לבצע את זה.

ניסן סלומינסקי: לרובי יש הצעה לסדר.

ראובן ריבלין: הצעה לסדר לסעיף זה.

ראובן ריבלין: קודם כל אני חייכתי, באסל ומרב, משום שהחוק הזה בעיני רבים נראה כחוק פוליטי מהרמה הראשונה והוא בא לידי התנגדות גם בגלל סיבות פוליטיות, לא רק בגלל סיבות של החברה בירושלים, ויש בו אמירה רבה ואני שמחתי לשמוע שניים שהם שוחרי ירושלים רבתי שהם - - -

עפר שלח: הם הולכים לקנות דירות בעיסאוויה.

ראובן ריבלין: דרך אגב, החוק הזה חל על כל - - -

ניסן סלומינסקי: רובי, אתה ביקשת הצעה לסדר.

ראובן ריבלין: הוא חל על כל אזרח ירושלים המערבית.

עפר שלח: גם על עיסאוויה.

ראובן ריבלין: ודאי, אם משרד השיכון יבנה בעיסאוויה - - -

עפר שלח: ב-1.800 מיליון בעיסאוויה אתה משיג לדעתי - - -

<קריאה: וילה.

<שגית אפיק: לא, אי אפשר וילה, זה תנאי החוק.

עפר שלח: רחוב.

עפר שלח: את כל הבניין.

ראובן ריבלין: לעצם העניין.

ראובן ריבלין: הצעה לסדר.

ראובן ריבלין: אדוני היושב ראש, גברתי יושבת ראש הקואליציה, אנשי האופוזיציה, מה שנמצא כרגע לפנינו הוא החוק שהועבר אלינו אחרי קריאה ראשונה מהמליאה.

ראובן ריבלין: הוא חוק הקובע שחוק הדיור שעליו אנחנו מדברים יבוטל.

ראובן ריבלין: לכן אני מבקש מהיושב ראש, בהמרצתכם, שנצביע כרגע שמה שעומד לפנינו זה לא חוק זה, אלא מה שהובא על ידי היושב ראש כהצעתו ושאנחנו דנים על זה.

ראובן ריבלין: זה נרשם בפרוטוקול מה שאני אומר?

ניסן סלומינסקי: אני אעשה את זה.

ניסן סלומינסקי: אני דווקא, למרבה הפלא, מקבל את ההצעה לסדר של רובי.

ניסן סלומינסקי: ושוב, יש לנו את האפשרות להצביע, או על הצעת החוק שעברה בקריאה ראשונה, או על ההצעה המשופרת, נגיד כך - - -

גילה גמליאל: כן, אבל לפני שעוברים אני צריכה לשמוע את התשובות של האוצר.

גילה גמליאל: הוא לא ענה על השאלות.

ניסן סלומינסקי: האוצר מעריך את החוק כ-120 מיליון שקל.

גילה גמליאל: את הסעיף הזה שהם נותנים?

ניסן סלומינסקי: לא, את הנושא של החוק הזה, אם הוא לא יעבור, כ-120 מיליון.

<שגית אפיק: לא, היא שואלת כמה תעלה הוראת המעבר לאוצר.

ניסן סלומינסקי: קשה לדעת.

גילה גמליאל: אני מדברת על הוראת המעבר עד אוקטובר, מה העלות התקציבית שלה.

<אריאל יוצר: קשה לחזות את העלות התקציבית של החוק, מאחר שחלק מהבנייה נעשית על קרקעות שהן לא קרקעות בבעלות המדינה, אלא קרקעות פרטיות, ולכן לא כל הנתונים נמצאים לפנינו.

גילה גמליאל: - - - לכמת את זה באיזה שהיא דרך.

<אריאל יוצר: רגע, דקה.

<אריאל יוצר: זה אחת.

<אריאל יוצר: שתיים - - -

משה גפני: אין לכם אחריות על תקציב - - -

<אריאל יוצר: דקה, רגע, אבל לא סיימתי.

משה גפני: אולי פתאום יתברר שיש הרבה כסף.

<אריאל יוצר: שנייה, לא סיימתי.

<אריאל יוצר: זה אחת.

<אריאל יוצר: שתיים, החוק הזה, אני מקווה שזה ברור לכולם, יגרום לשינוי התנהגות מסוים מאחר שאתה, כמו שהסברתי בהתחלה, מתדלק את הביקוש ולכן יהיה פה שינוי התנהגות, אז לבדוק אחורה, צריך לקחת על זה איזה שהוא מקדם שיוסיף קניות על פי מה שאנחנו יודעים - - -

גילה גמליאל: אנחנו מדברים על מספר חודשים.

גילה גמליאל: זה אוקטובר הקרוב.

<אריאל יוצר: בסדר, שינוי ההתנהגות - - -

ניסן סלומינסקי: אם אתה לא יודע, תגיד שאתה לא יודע.

<אריאל יוצר: תראו, אני לא רוצה לתת - - -

יעקב ליצמן: מה ההבדל בין רחבי הארץ לירושלים?

גילה גמליאל: יש פה שני דברים.

גילה גמליאל: אני רוצה להנחות אותו רגע.

ניסן סלומינסקי: לא, אל תנחי אותו.

גילה גמליאל: מה זה לא?

גילה גמליאל: אני שאלתי את השאלה, אני רוצה את התשובה גם.

ניסן סלומינסקי: את שאלת אבל את לא מנחה אותו.

ניסן סלומינסקי: את לא מנחה את נציג הממשלה.

גילה גמליאל: אני רוצה תשובה לשאלות שלי.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז, אז הוא ייתן.

ניסן סלומינסקי: אריאל, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: שאלו אותך שאלה, אם אתה יודע תיתן תשובה, אם אתה לא יודע, זה גם בסדר.

גילה גמליאל: אם הוא לא יודע, זה יותר חמור מזה שזו - - -

<אריאל יוצר: לא, לא אני ולא הכלכלן הכי מוכשר, ככל שיהיה, יתקשה לתת פה מספר מדויק.

<אריאל יוצר: אני יכול - - -

ניסן סלומינסקי: טוב, די, מספיק.

גילה גמליאל: מה זה די?

ניסן סלומינסקי: לא, אם הוא לא יודע אז הוא לא יודע.

ניסן סלומינסקי: את רוצה עכשיו פילוסופיה וכל זה?

גילה גמליאל: לא, אז אני רוצה להבין הכיצד זה יכול להיות שמשרד האוצר מגיע לוועדת הכספים ערב בחירות במדיניות פיסקאלית כל כך קשה להגדרתם, בגירעון של 14 מיליארד - - -

יעקב ליצמן: 44.

גילה גמליאל: מגיעים לכאן ולא יודעים לכמת מה ההחלטה בפן התקציבי.

גילה גמליאל: היום חברי הכנסת לא יכולים להעביר החלטות של מעל 5 מיליון.

גילה גמליאל: אני רוצה להבין על מה מדובר, וזכותי, כמרכזת קואליציה, גם להבין את זה.

ניסן סלומינסקי: אז אני אסביר לך.

ניסן סלומינסקי: החוק עצמו, לפי ההערכה שלהם, זה כ-100 - - -

גילה גמליאל: החוק עצמו לא רלוונטי, כי כרגע הוא לא על סדר היום, לפי דרישתו של רובי ריבלין, שהסכמת עם זה.

גילה גמליאל: אז אנחנו מדברים על הוראת השעה.

ניסן סלומינסקי: את מוכנה לתת לי לדבר?

גילה גמליאל: בהחלט.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: החוק עצמו, הערכה שלהם, לפחות מה שאמרו לי, זה יותר מ-120 מיליון שקל.

גילה גמליאל: החוק לא רלוונטי, כי הוא לא עולה פה היום לדיון.

ניסן סלומינסקי: החוק, אני מתכוון, אם הוא לא יעבור.

יעקב ליצמן: אם הוא לא יעבור, גם אין דירות ל - - -

ניסן סלומינסקי: ליצמן, עשה לי טובה, אם החוק לא עובר אז מדובר גם על דירות יוקרה ועל הכול.

ניסן סלומינסקי: עשה לי טובה.

ניסן סלומינסקי: זו ההערכה שלהם.

ניסן סלומינסקי: רצית הערכה.

גילה גמליאל: אבל החוק הוא לא רלוונטי.

ניסן סלומינסקי: לא - - -

גילה גמליאל: הוא לא רלוונטי, 120 מיליון לא רלוונטי.

ניסן סלומינסקי: את מוכנה לתת לי לדבר?

יעקב ליצמן: אז בואו נעשה את זה לארבעה חדרים - - -

ניסן סלומינסקי: ליצמן, עשה לי טובה.

ניסן סלומינסקי: ליצמן, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: החוק, אם הוא לא עובר, זה 120 מיליון.

ניסן סלומינסקי: אנחנו באנו וניסינו את זה טיפה לשפר, לתת לאותם אלה, זוגות צעירים או משהו שהולכים לקנות דירה עד 1.800 מיליון, לתת להם ארכה של עוד כמה חודשים שלא מבטלים.

ניסן סלומינסקי: אבל בסך הכול הכולל - - -

גילה גמליאל: לא, אתה כן מבטל, אתה מגדיר פה הגדרות חדשות.

גילה גמליאל: לפי ההגדרות החדשות מה העלות.

גילה גמליאל: מה, השאלה לא ברורה?

ניסן סלומינסקי: רק לתקופה של עד 31.10.2013, עוד שלושה-ארבעה חודשים.

גילה גמליאל: אתה לא מאריך את החוק, סליחה, אתה שינית אותו.

גילה גמליאל: מכיוון ששינית אותו, מה העלויות שלו?

גילה גמליאל: שאלה מאוד פשוטה.

ניסן סלומינסקי: אבל אני מסביר שוב, שאם לא נעביר, זה לא מה העלות של החוק, אם לא מעבירים את החוק זה 120 מיליון.

גילה גמליאל: אנחנו מעבירים את זה.

גילה גמליאל: נכון?

גילה גמליאל: מצביעים - - -

ניסן סלומינסקי: הסיפור הזה, אני לא יודע, יכול לגרום - - -

גילה גמליאל: אני תומכת בפשרה, השאלה היא מה העלות.

ניסן סלומינסקי: מה זה נקרא מה העלות?

גילה גמליאל: מה העלות?

גילה גמליאל: נניח החוק הוא 120 מיליון, במקום 120 מיליון מה העלות התקציבית עכשיו?

ניסן סלומינסקי: אז הוא אומר שהוא לא יודע כרגע.

גילה גמליאל: אז למה הוא לא יודע כזה דבר?

ניסן סלומינסקי: כי לא יודעים בארבעה חודשים כמה אנשים יקנו.

ניסן סלומינסקי: מה הבעיה?

גילה גמליאל: אין בעיה, שלא יידע, מה הוא מקציב לזה?

גילה גמליאל: הוא היה צריך לתקצב את זה באיזה שהיא צורה?

גילה גמליאל: מה התקציב?

ניסן סלומינסקי: לא, הוא אומר שכרגע מתוקצב 120 מיליון.

ראובן ריבלין: כמו שהוא אמר 120, הוא יכול לומר לך - - -

גילה גמליאל: ניסן, לא הבנת את השאלה, לפי התשובה שלך, או שאתה מתחמק מהתשובה.

יעקב ליצמן: לפי בדיקה שאני עשיתי זה 8 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: הוא יצא 120, אני עשיתי בדיקה 0 0 0

ניסן סלומינסקי: 8 מיליון שקל?

יעקב ליצמן: כן.

גילה גמליאל: מה התקציב?

יעקב ליצמן: מאיפה הוא יודע?

גילה גמליאל: ליצמן הוא לא האוטוריטה.

גילה גמליאל: מה התקציב?

ניסן סלומינסקי: זה לא שייך, נו.

גילה גמליאל: סליחה, כוועדת כספים, לא מעניין את יו"ר ועדת הכספים לדעת היום מה העלות של החוק הזה?

ניסן סלומינסקי: מה זה מה העלות של החוק הזה?

גילה גמליאל: מה העלות של הפשרה שלך?

גילה גמליאל: מה העלות שלך?

גילה גמליאל: הרי צריך לתקצב דברים.

גילה גמליאל: שלא יהיה לנו חור עכשיו של עוד 30 מיליארד שקל.

ניסן סלומינסקי: אז 5 או 6 מיליון, במקום 120.

גילה גמליאל: תציג לנו מה העלות.

ניסן סלומינסקי: תענה בבקשה.

<אריאל יוצר: אני אענה.

<אריאל יוצר: אני יכול להגיד, אני לא רוצה סתם לזרוק מספר ואני בכל זאת חושב - - -

גילה גמליאל: אז אתם מאשרים פשרות בלי לבדוק עלויות?

<אריאל יוצר: אני רוצה לתת סביבה.

<אריאל יוצר: אנחנו מעריכים את העלות של התיקון בעשרות מיליוני שקלים.

<אריאל יוצר: זו העלות התקציבית של העניין הזה, לזה אנחנו נערכים, זה הרבה יותר טוב מ-200 מיליון שקל מבחינתנו - - -

יעקב ליצמן: 120, הוא אמר.

<אריאל יוצר: 200 מיליון - - -

יעקב ליצמן: הוא אמר לפני דקה 120.

ניסן סלומינסקי: בסדר, אז הוא יודע יותר טוב ממני.

יעקב ליצמן: המונה דופק כל הזמן.

ראובן ריבלין: אני אומר לכם, זה 30 מיליון.

יעקב ליצמן: ואללה, שקרנים.

יעקב ליצמן: וואי, וואי, וואי.

גילה גמליאל: תסלחו לי, זה פשוט מביש.

גילה גמליאל: אני אומרת לכם את זה.

יעקב ליצמן: איזה שקרנים כאן.

יעקב ליצמן: עובדים עלינו בעיניים.

גילה גמליאל: חוסר - - - זאת הבעיה, שאתם לא מעבירים מידע אמין לחברי וחברות הוועדה.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, רבותיי.

ניסן סלומינסקי: אין לך תשובה, זה בסדר.

ניסן סלומינסקי: יש כאן את ההצעה של רובי ריבלין - - -

יעקב ליצמן: אני בדקתי, זה 4 מיליון שקל...

ניסן סלומינסקי: רבותיי, יש כאן את ההצעה של רובי ריבלין.

ניסן סלומינסקי: האם אנחנו נצביע על החוק המקורי, לבטל את זה מהיום לגמרי?

ניסן סלומינסקי: או שנצביע על הצעת, נקרא לזה סלומינסקי.

ניסן סלומינסקי: זו ההצבעה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

יעקב ליצמן: שזה על דעת שר האוצר, שר השיכון?

ניסן סלומינסקי: לא, קודם כל על מה אנחנו הולכים לדון, על זה או על זה?

<שגית אפיק: לא צריך להצביע על זה.

ניסן סלומינסקי: הוא הציע, אז אני מקבל את ההצעה שלו כדי שיהיה לי יותר קל לדעת על מה אני רוצה לקיים.

ניסן סלומינסקי: אני קיבלתי את ההצעה של רובי - - -

ראובן ריבלין: זו הצעה פוליטית, היא לא הצעה משפטית.

יצחק כהן: רגע, אני רוצה להבין על מה אני מצביע.

משה גפני: יש לי הסתייגות.

ניסן סלומינסקי: לא, אין הסתייגות כרגע.

ניסן סלומינסקי: תהיה הסתייגות כשנדון.

ניסן סלומינסקי: אני לא מציע לקבל חוק, אני אומר על מה אנחנו הולכים להסתייג ולדון.

יצחק כהן: ניסן, מה האלטרנטיבות?

יצחק כהן: בין אפס ל - - -

ניסן סלומינסקי: בין זה לזה.

יעקב ליצמן: לא, זה לא אחד מול השני.

יעקב ליצמן: לא יכול להיות.

יצחק כהן: ניסן זה אפס וזה פשרה?

ניסן סלומינסקי: כן.

ניסן סלומינסקי: מי בעד זה שאנחנו נקיים את הדיון על הצעת הפשרה שלי כרגע?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי בעד שנקיים את הדיון על ההצעה המקורית?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד הצעת סלומינסקי - רוב ההצעה אושרה

יצחק כהן: נגד ההצעה המקורית.

ניסן סלומינסקי: קיבלנו את ההצעה של רובי ועכשיו הדיון הוא עכשיו על הצעת הפשרה.

יעקב ליצמן: אני מבקש רוויזיה.

ניסן סלומינסקי: זה לא רוויזיה - - -

יעקב ליצמן: אתה לא יכול להגיד לי לא, זה על פי תקנון, זכותי להגיד רוויזיה.

גילה גמליאל: זכותו רוויזיה.

ניסן סלומינסקי: לא רוויזיה.

ניסן סלומינסקי: אם כך, אני מבטל.

ניסן סלומינסקי: אם אני מבטל את ההצבעה?

יעקב ליצמן: אתה לא יכול לבטל, הייתה הצבעה.

גילה גמליאל: הייתה הצבעה, התקבלה.

גילה גמליאל: זכותו רוויזיה, תן לו עשר דקות רוויזיה ותחזור, במקום - - -

ראובן ריבלין: נצביע מחר או ביום שני על הרוויזיה, מה קרה?

<קריאה: חצי שעה.

גילה גמליאל: אז תוך חצי שעה רוויזיה, מה נעשה?

ראובן ריבלין: נצביע ביום שני.

ניסן סלומינסקי: לא, לא, לא, נצביע היום.

גילה גמליאל: אחרי חצי שעה לתת לרוויזיה.

יצחק כהן: לא, תעשה רוויזיה עוד רבע שעה.

גילה גמליאל: אי אפשר, חצי שעה מינימום.

יצחק כהן: זה בין אפס לבין משהו.

יעקב ליצמן: אם הרוויזיה לא עוברת, אז החוק שלך עבר.

ניסן סלומינסקי: אני יכול לקבל את ההצעה שלו.

ניסן סלומינסקי: על מה אתה מגיש את הרוויזיה?

יעקב ליצמן: הצבעת בין שני דברים.

ניסן סלומינסקי: על מה אתה מגיש את הרוויזיה?

משה גפני: על מה שהצביעו.

יעקב ליצמן: שאישרת את ביטול החוק.

ניסן סלומינסקי: לא אישרתי את ביטול החוק.

ניסן סלומינסקי: לא אישרתי.

ראובן ריבלין: המשמעות של הרוויזיה זה שאתה מחזיר את זה.

יעקב ליצמן: לא.

ניסן סלומינסקי: כן.

ניסן סלומינסקי: אני מקבל את הרוויזיה שלך, מקבל אותה, לא עושה הצבעה וחוזרים לזה.

ניסן סלומינסקי: זה מה שאתה רוצה?

יעקב ליצמן: לא.

ניסן סלומינסקי: לא ביטלנו שום דבר.

ניסן סלומינסקי: אתה לא הבנת את ההצבעה.

יעקב ליצמן: אני הבנתי את ההצבעה.

יעקב ליצמן: מה שאמרת, אולי לא אמרת טוב.

יעקב ליצמן: אמרת, אני מעלה להצבעה או דיון על זה או דיון על זה.

ניסן סלומינסקי: רק דיון.

ניסן סלומינסקי: עוד לא הצבעה.

ניסן סלומינסקי: עכשיו אנחנו הולכים לדון.

ניסן סלומינסקי: אם אתה נשאר עם הרוויזיה אנחנו מתחילים לדון על זה.

יעקב ליצמן: לא.

ניסן סלומינסקי: כן, זה מה שהרוויזיה שלך אומרת.

יעקב ליצמן: על דיון, אמרת.

יעקב ליצמן: על דיון.

יעקב ליצמן: זאת אומרת אמרתי רוויזיה ש - - -

גילה גמליאל: לא, מה פתאום?

גילה גמליאל: עוד חצי שעה תצביע על זה ואל - - -

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: מה אתה רוצה ברוויזיה שלך לעשות?

גילה גמליאל: הוא רוצה שעוד חצי שעה תחזרו - - -

ניסן סלומינסקי: לא, רוויזיה אומרת שההצעה שהתקבלה, אתה רוצה עליה לעשות.

ניסן סלומינסקי: נכון?

ניסן סלומינסקי: אז אני מקבל את הרוויזיה שלך והדיון יתחיל להיות על זה.

משה גפני: אתה לא יכול לקבל.

ניסן סלומינסקי: זה מה שאתה רוצה?

גילה גמליאל: אתה לא יכול.

גילה גמליאל: אתה צריך להצביע על הרוויזיה, אין לך סמכות - - -

ראובן ריבלין: זה רק אם קיבלת אישור בכתב ש - - - אתה לא יכול.

גילה גמליאל: ברגע שהוא מבקש רוויזיה אתה מחויב לקבל את ה - - -

ניסן סלומינסקי: ליצמן, רק שתבין, ההצבעה תהיה - - -

גילה גמליאל: אתה לא יכול לקבל את הרוויזיה שלו.

גילה גמליאל: אין לך זכויות של כל חברי הוועדה, צריכים להצביע על זה.

ניסן סלומינסקי: ליצמן, תבין רק שהמשמעות תהיה שכולנו נצטרף לרוויזיה שלך והדיון יהיה על זה.

גילה גמליאל: זה לא מה שיהיה.

גילה גמליאל: אני אצביע נגד הרוויזיה שלך.

ניסן סלומינסקי: לא, אין לי שום בעיה, ממש לא.

גילה גמליאל: מה שאתה מציג כאן זה ממש - - - אתה לא תצביע נגד הפשרה שלך.

ניסן סלומינסקי: גילה, עשי לי טובה.

ניסן סלומינסקי: את ממש עוזרת - - - ממש.

עפר שלח: אז אם אתה מגיש רוויזיה וביטלנו את זה שזה קיים - - -

ניסן סלומינסקי: ליצמן, כולנו נצטרף לרוויזיה, תאמין לי.

ניסן סלומינסקי: לי אין בעיה עם הנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: תאמין לי שאין לי.

ניסן סלומינסקי: זה הכול, אני הולך על זה.

גילה גמליאל: אז עוד חצי שעה יש הצבעה ואז אם תרצו - - -

ניסן סלומינסקי: לא, אני הולך על זה.

ניסן סלומינסקי: אין לי בעיה.

יעקב ליצמן: כולם אומרים לי למשוך.

ראובן ריבלין: הוא משך את הרוויזיה.

ניסן סלומינסקי: אוקי, תודה.

ניסן סלומינסקי: טוב, רבותיי, אנחנו מתחילים לדון על הצעת הפשרה על החוק.

ניסן סלומינסקי: נרשמו הסתייגויות, אז בבקשה.

<שגית אפיק: (מקריאה): "הצעת חוק (הלוואות לדיור) (תיקון מס' 12), התשע"ג-2013".

ראובן ריבלין: אני רוצה הסתייגות דיבור.

<שגית אפיק: (מקריאה): "ביטול סעיף 6ג.

<שגית אפיק: 1.

<שגית אפיק: בחוק הלוואות לדיור, התשנ"ב-1992 (להלן – החוק העיקרי), סעיף 6ג – בטל".

<שגית אפיק: לפי הנוסח הזה המשמעות היא בעצם שמענק ירושלים יבוטל החל מיום הפרסום ברשומות של החוק הזה.

<שגית אפיק: עשינו חישוב, כיוון שיום הפרסום ברשומות הוא לא תמיד ידוע לרוכשים, וכדי שזה לא יהיה איזה מועד לא ודאי, הגענו למסקנה שאפשר לקבוע מועד תחילה מדויק, 15 ביולי, לפי חישוב של שבועיים מיום הפרסום.

<שגית אפיק: אני מבינה שאתם מסכימים לזה.

<שגית אפיק: אז מועד התחילה של הביטול יהיה 15 ביולי.

<שגית אפיק: ההסתייגויות שיש לנו בעניין הזה הן: הסתייגות של חבר הכנסת מאיר פורוש, שהגיש אותה בכתב וביקש שלא לנכוח בדיון ושנציג אותה במקומו, שהביטול, תחילתו תהיה במקום מ-15 ביולי 2013, מ-31 בדצמבר 2014.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לקבל את ההסתייגות של חבר הכנסת פורוש?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נדחתה.

<שגית אפיק: חבר הכנסת ליצמן, היו לך הסתייגויות לגבי התחילה?

<שגית אפיק: או שההסתייגויות שלך הן רק לגבי המעבר?

יעקב ליצמן: לא על התחילה.

<שגית אפיק: זאת אומרת אפשר להצביע על סעיף 1.

ניסן סלומינסקי: אוקי.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את סעיף 1? ירים את ידו.

יעקב ליצמן: לא, הייתה לי הסתייגות על המילה 'בטל'.

<שגית אפיק: מה זה על המילה?

יעקב ליצמן: להאריך את זה לשנתיים.

<שגית אפיק: לא, להאריך לשנתיים.

<שגית אפיק: יש לך הסתייגות להאריך לשנתיים.

<שגית אפיק: אז ההסתייגות של חבר הכנסת ליצמן היא, שבמקום שתחילת הביטול תהיה ב-15 ביולי 2013, תחילת הביטול תהיה 31 בדצמבר 2015.

ניסן סלומינסקי: אוקי, מי בעד ההסתייגות של ליצמן?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נדחתה.

<שגית אפיק: אתה יכול להצביע על סעיף 1.

ניסן סלומינסקי: אוקי, מי בעד לאשר את סעיף 1? ירים את ידו.

<שגית אפיק: ביטול סעיף 6ג החל מיום 15 ביולי 2013.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד סעיף 1 - רוב הסעיף אושר סעיף 1 אושר.

משה גפני: לי יש - - -

<שגית אפיק: אתה רוצה להגיד עכשיו?

משה גפני: אני יכול להגיד בסוף החוק.

<שגית אפיק: אז נעשה את הוראת המעבר ואז.

<שגית אפיק: (מקריאה): "2.

<שגית אפיק: הוראת מעבר.

<שגית אפיק: (א) על אף האמור בסעיף 1" , שזה הביטול, "זכאי, כהגדרתו בחוק העיקרי", שזה בעצם מחוסר דיור, "שרכש דירה חדשה בירושלים ממוכר - - -

יעקב ליצמן: יש לי הסתייגות על חדשה.

<שגית אפיק: "ממוכר כהגדרתו בחוק המכר (דירות), התשל"ג-1973", כלומר מקבלן, "בבנייה רוויה, במחיר שאינו עולה על 1.800 מיליון שקלים חדשים, בתקופה שמיום תחילתו של חוק זה", כלומר בתקופה שמיום 15 ביולי 2013 ועד ליום כ"ז בחשוון התשע"ד, 31 באוקטובר 2013, יקבל מענק בגובה הסכומים הקבועים בסעיפים 6ג(א)(1) עד 6ג(א)(2) לחוק העיקרי, כלומר מענקים לרכישת הדירה.

<שגית אפיק: להבדיל, יש שם גם הוראות לגבי הרחבת דירה, זה לא יחול בתקופה הזאת.

<שגית אפיק: "כשהם מעודכנים בהתאם לעליית מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, מיום חיקוקו של סעיף 6ג לחוק העיקרי ועד מועד תחילתו של חוק זה; "(ב) לעניין סעיף זה "בנייה רוויה" – בנייה שאינה צמודת קרקע בצפיפות של ארבע יחידות דיור לדונם לפחות".

<שגית אפיק: אין צורך בהגדרת דירה חדשה, נכון?

<שגית אפיק: כיוון שיש הגדרה של קבלן וזה ברור שמדובר אך ורק בדירה חדשה מקבלן, לא צריך לחזור על ההגדרה הזו.

יעקב ליצמן: יש לי הסתייגויות.

<שגית אפיק: בואו נעבור על ההסתייגויות.

יעקב ליצמן: קודם כל, נעשה לפי הסדר, התאריך, עד 31.12.2015.

<שגית אפיק: להוראת המעבר?

יעקב ליצמן: כן.

<שגית אפיק: זאת אומרת במקום שהוראת המעבר תימשך עד 31 באוקטובר 2013, היא תימשך עד 31 בדצמבר 2015.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת ליצמן?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: ההסתייגויות קבוצתיות.

<שגית אפיק: קבוצתיות, גם מש"ס.

<שגית אפיק: טוב.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

משה גפני: הבית היהודי נגד ההסתייגויות של ליצמן?

יעקב ליצמן: ההסתייגות הבאה זה בנייה רוויה.

יעקב ליצמן: להוסיף שאם זה עומד במחיר של ה-1.800 מיליון, שהוא כן יקבל.

<שגית אפיק: לא מקבלן, אתה מתכוון?

יעקב ליצמן: בנייה רוויה, גם צמודת קרקע.

מרב מיכאלי: אני מצטרפת.

<שגית אפיק: להוריד את ההגדרה בנייה רוויה?

יעקב ליצמן: כן.

יעקב ליצמן: גם בנייה רוויה, אם זה עומד מתחת לסכום של - - -

<שגית אפיק: שיישאר 1.800 מיליון, אבל לא חייב להיות בנייה רוויה.

יעקב ליצמן: למשל נווה יעקב.

ראובן ריבלין: גם אם היא לא רוויה.

<שגית אפיק: גם חברת הכנסת מרב מיכאלי.

<שגית אפיק: אנחנו נשמיט את המילים ב'בנייה רוויה'.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות של סיעות ש"ס, יהדות התורה והעבודה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות של הקבוצה?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יעקב ליצמן: על דירה חדשה דיברנו?

<שגית אפיק: אתה רוצה להוריד את זה?

<שגית אפיק: שלא תהיה דירה מקבלן.

<שגית אפיק: אתה רוצה להוריד את המילים ממוכר כהגדרתו בחוק המכר דירות - - -

ראובן ריבלין: היא לא חייבת להיות חדשה.

משה גפני: את זה יקבלו כולם.

<שגית אפיק: גם את מצטרפת להסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות של הקבוצה?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יעקב ליצמן: אני רוצה להוסיף ששר השיכון תומך בביטול החוק.

<שגית אפיק: לא.

ניסן סלומינסקי: יש עוד הסתייגויות?

משה גפני: אני מבקש, אדוני היושב ראש, היות שוועדת הכספים - - -

ניסן סלומינסקי: זה לתוך הסעיף, או משהו כללי?

ניסן סלומינסקי: כי אז אפשר להצביע על הסעיף ואז יהיה לך את הזמן.

<שגית אפיק: לא, הוא חייב סעיף להסתייג.

ניסן סלומינסקי: אני שואל.

משה גפני: אחרי.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: אז אם אין הסתייגויות, מי בעד אישור סעיף 2(א) ו-(ב) בתיקונים שאמרנו?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הסעיף אושר.

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד סעיף 2 - רוב הסעיף אושר רבי משה, יש לך?

משה גפני: כן, אני מבקש, היות שוועדת הכספים נהגה להוסיף חוק ממשלתי, דבר שהוא ממין העניין, ועדת הכספים הוסיפה, היות שזכאי משרד השיכון, המשכנתאות שהם קיבלו לא היו אטרקטיביות, היה עדיף לקחת מבנק מסחרי, ועדת הכספים קבעה בחוק שהיה ממין אחר והיא הוסיפה בחוק שאחוז הריבית לזכאי משרד השיכון למשכנתא יהיה 3%.

משה גפני: התקבל אצלך מכתב מבן אליהו, מנכ"ל משרד השיכון, והוא אומר שהייתה עלייה דרמטית בקבלת המשכנתאות, אלא שזה הולך עכשיו לרדת, בגלל ש - - -

<שגית אפיק: קבלת ההלוואות לדיור ממשרד השיכון, אתה מתכוון?

<שגית אפיק: לא משכנתא.

משה גפני: כן, לדיור.

משה גפני: המכתב פה.

ראובן ריבלין: אתה רוצה לכתוב שכל מי שבמשא ומתן?

משה גפני: לא.

משה גפני: מכיוון שהריבית ירדה באופן דרמטי, אני מבקש להוריד את אחוז הריבית מ-3% ל-2%, לשמר את המצב הזה שזכאי משרד השיכון יקבלו משכנתאות.

ניסן סלומינסקי: אני מודה ומתוודה שלא ראיתי את המכתב.

משה גפני: במכתב היה העתק לך.

משה גפני: גם שאלתי אותו את זה פה בישיבה.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות, אני מודה ומתוודה שלא ראיתי.

משה גפני: אני הולך לשים את זה כהסתייגות.

משה גפני: לא רק בירושלים, בכל הארץ.

יצחק כהן: אבל זה כל הסעיף של סיוע בשכר דירה.

משה גפני: כן.

ראובן ריבלין: כל מה שהחוק חל עליו.

משה גפני: זה דבר פרקטי, אני חושב שאריאל יוצר יסכים לזה.

<אריאל יוצר: לא.

משה גפני: למה לא תסכים?

משה גפני: למה הסכמת אז?

<אריאל יוצר: לא הסכמתי.

<אריאל יוצר: אז הסכמתי ל-3%, אתה רוצה להוריד -2.

משה גפני: 3% כי אז הריבית הייתה גבוהה.

יעקב ליצמן: אז הוא הסכים, כשהיית יושב ראש ועדת הכספים.

יצחק כהן: אפשר לעשות משהו אחר, משה, אפשר ריבית משתנה ופער משתנה.

ניסן סלומינסקי: עצתי לך, רב משה, מאחר שאני לא מכיר את זה, אז אני כרגע מציע שנדון בזה בנפרד בלי הקשר, כדי שנוכל ללמוד לפני כן.

ניסן סלומינסקי: אני פשוט - - -

משה גפני: כמה זמן אתה צריך?

משה גפני: זה נורא פשוט, דבר עם בן אליהו.

ניסן סלומינסקי: חבל.

ניסן סלומינסקי: כרגע אני אצביע נגד.

ניסן סלומינסקי: רב מוישה, לגופו של עניין אני אומר, כרגע - - -

משה גפני: אם טוענים נושא חדש, אני מסכים.

ניסן סלומינסקי: לא, אני לא רוצה.

ניסן סלומינסקי: כרגע אני מציע לך שהנושא הזה יידון בנפרד, אחרי שנלמד.

ניסן סלומינסקי: עוד כמה ימים.

משה גפני: בחוק הבא שיבוא על הנושא של השיכון.

ניסן סלומינסקי: אם זה יהיה קשור, נעלה את הנושא הזה, כך שלא יהיה קשור לעכשיו.

משה גפני: אבל אני אעלה את זה.

ניסן סלומינסקי: כן, בסדר, אבל שאני אלמד לפני כן את זה.

משה גפני: ואני מבקש את התמיכה שלך ואת התמיכה של משרד האוצר.

ניסן סלומינסקי: אני אלמד.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אני רוצה להודיע שהחוק הזה אושר.

ניסן סלומינסקי: עכשיו אני מבקש מאנשי האוצר ומשרד השיכון להוציא הנחיות ברורות, שייצאו היום, מחר, מה שנקרא, שיהיו דברים ברורים ומסודרים.

ניסן סלומינסקי: לפני שאני סוגר את הישיבה, כדי שיהיה קצת רעש, אני רוצה להודיע, מישהו זרק לגבי הבית היהודי, שהסיעות החרדיות, הקבוצה, בלי העבודה, היו ב-18 השנים האחרונות חברות בקואליציה - - -

משה גפני: יהדות התורה לא הייתה.

ניסן סלומינסקי: רגע.

ניסן סלומינסקי: רגע.

ניסן סלומינסקי: הקפיאו את זה שנה אחרי שנה.

ניסן סלומינסקי: אז אני בטוח שהייתם חצי מהזמן הזה.

יעקב ליצמן: האם אתה מוכן להקפיא את זה עכשיו?

ניסן סלומינסקי: לא, לא.

יעקב ליצמן: אתה מבטל את זה עכשיו, אתה לא מקפיא את זה עכשיו.

ניסן סלומינסקי: לכן אני אומר שאם מי שהסכים להקפיא את זה 18 שנים, אז שלא יבוא אחר כך בטענות לאחרים.

ניסן סלומינסקי: אריאל, מתי ההוראות שלכם לבנקים?

<אריאל יוצר: תוך שבוע - - -

ניסן סלומינסקי: פחות משבוע.

ניסן סלומינסקי: בסדר?

<שגית אפיק: שיעבירו גם אלינו.