ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 62, 2013-07-15 09:00

אבישי ברוורמן: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

אבישי ברוורמן: אני יודע שהרוחות סוערות.

אבישי ברוורמן: לגבי ההצעה של שר התקשורת, לאפשר לחברות הכבלים והלוויין להקים שתי חברות חדשות נפרדות – אתן לזה דיון של חצי שעה בלבד, עד 09:45.

אבישי ברוורמן: לאחר מכן אמשיך את הדיון שהתחלנו לגבי עידן פלוס עד 11:00.

אבישי ברוורמן: לא תהיינה הצבעות היום.

אבישי ברוורמן: נחדש את הדיונים ביום רביעי ב-16:30 כדי לסיים את הדברים, מה שיגיע לסיום.

אבישי ברוורמן: אני מודע לכך שהרוחות מאוד סוערות החל מאתמול, מאז פורסמה ההצעה של שר התקשורת, לאפשר לחברות הכבלים והלוויין להקים שתי חברות חדשות נפרדות.

אבישי ברוורמן: ההצעה הזאת, מבחינתי, נולדה בחיפוש אחר פתרון קבע לעובדי החדשות המקומיות.

אבישי ברוורמן: חיים הר-זהב, לשעבר גולדברג, נציג עובדי החדשות, יושב כאן; שאם לא יהיה פתרון קבע כזה ב-31 ביולי, כל העובדים מפוטרים.

אבישי ברוורמן: ביקשתי משר התקשורת למצוא פתרון הולם לעובדים האלה, ואני מתואם אתו בנושא ההצעה הזאת, אני נותן לו את הגיבוי.

אבישי ברוורמן: כמובן, נבדוק אם יש עניינים שלא עלו על דעתנו, נשמע מה צריך לשפר, מה צריך לשנות.

אבישי ברוורמן: ברור שבלי המעורבות שלי, של יושב-ראש ועדת הכלכלה, מהלך כל כך דרמטי לא יוכל לעבור במהירות.

אבישי ברוורמן: אני מודע לכך שיש ותהיה ביקורת על המהלך, ואני מודע יותר מכך, בתור אדם שמתנגד לחוק ההסדרים, אבל גם מתנגד להפקרות של חקיקה בלתי-פוסקת בכנסת - אמרתי שבעיית המשילות של הכנסת היא שיחה נפרדת; איך אפשר לבנות כנסת שהיא הרבה יותר רצינית באופן כללי, גם ברמת הדיונים, אבל זה לא הנושא עכשיו.

אבישי ברוורמן: אבל לאור האילוצים אני פועל למרות הכול, להעביר את הנושא בהליך מהיר.

אבישי ברוורמן: החטא הקדמון היה ויתור על התמלוגים של הוט ויס, שמימנו בעבר את החדשות המקומיות.

אבישי ברוורמן: אבל אני חושב שמעבר לפתרון הנקודתי לחדשות המקומיות, יש חשיבות ויתרונות גדולים בהקמת עוד חברות חדשות.

אבישי ברוורמן: ודאי על רקע סגירה של כלי תקשורת ופיטורים של עיתונאים המצב הזה, אני מתחיל לראות, הולכים להיות כל כך הרבה אנשי תקשורת מוכשרים מוצאים עצמם ללא עבודה.

אבישי ברוורמן: זה לא רק החדשות המקומיות; אנחנו רואים בכלל מה שקורה בשוק.

אבישי ברוורמן: כולנו מעוניינים בשיח ציבורי, פלורליסטי ומגוון, שגם נותן ביטוי לקולות מהפריפריה שלא נשמעים, ו-וודאי לא בהיקף הראוי, בכלי התקשורת המרכזיים.

אבישי ברוורמן: המטרה שלנו – לדחוף שזה יהיה נושא מרכזי.

אבישי ברוורמן: אני מניח שחברות החדשות יטענו שהמהלך הזה יפגע בהם, וגם בשיח הציבורי.

אבישי ברוורמן: איני חושב שזה המצב, ולכן נשים פה את כל המאמצים – כמובן, עם השינויים הנדרשים – להעביר את המהלך הזה, ולעקוב אחריו בוועדת הכלכלה חדשות לבקרים, כדי שישפר את הפלורליזם וישפר את הדיון הציבורי, ימנע את הפיטורים, ויחזק את הציבור הגדול של העיתונאים ואנשי התקשורת.

אבישי ברוורמן: עם זאת, אני מבקש מהשר וממשרד התקשורת, לוודא בהצעת החוק ובמהלכים הנוספים, שחברות הכבלים והלוויין לא יגיעו לכאן בתוך שנה, ויבקשו הקלות בתחום ההשקעה בתוכן, בגלל שהקימו חברות חדשות.

אבישי ברוורמן: הנושא של התוכן ושל היוצרים, כמו שנאמר פה לאורך כל הדיונים, חייב להיות ברור, מבוטא בחקיקה, מבוטא בפיקוח, כי עם כל הכבוד לתרבות הרייטינג, בלי סוגה עלית, בלי תוכן ברמה, תסלחו לי, שלא במיוחד מביאה למקסימום את מספר הצופים ואת ההכנסות הגבוהות, אני חושב שנידרדר לחברה שממילא מתיימרת להיות אור לגויים, אבל שוכחת את זה חדשות לבקרים.

אבישי ברוורמן: הדיון היום כאמור יהיה מוגבל בזמן – עד 09:45.

אבישי ברוורמן: נעבור משם לעידן פלוס ונמשיך ביום רביעי, כדי שכל הגורמים יוכלו ללמוד יותר ביסודיות את ההצעה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: אדוני השר, בבקשה.

גלעד ארדן: כיוון שהזמן מוגבל, אני אקדים הקדמה קצרה, ואאפשר ליועצת המשפטית להציג את תיקון החקיקה.

גלעד ארדן: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש, שאפשרת לנו להעלות את הסעיף הזה, ואני מזדהה עם כל מילה בדברים שאמרת.

גלעד ארדן: אנחנו דנים כאן בתקופה האחרונה בפרק של משרד התקשורת בחוק ההסדרים, שעסק בשיפור התחרות בתחום הטלוויזיה הרב-ערוצית וגם בתחום הפס הרחב באינטרנט.

גלעד ארדן: למעשה, רוב השינויים שדנו בהם כאן בימים האחרונים הם שינויים שקשורים לחברות הכבלים והלוויין ולחברה האם של הלוויין, לבזק, בין אם זה בנושא של השוק הסיטונאי, פתיחת הפס הרחב לתחרות, שימוש של מתחרי בזק והוט בתשתית שלהם של האינטרנט בעיקר, החיוב שלהם למכור חבילות בסיסיות יותר, יסודיות יותר במחיר זול, עם פחות ערוצים, למי שרוצה להיות משתמש קל יותר של תשתית הכבלים והלוויין, והרחבת מערך העידן פלוס והעלאת עוד כ-12 ערוצים עליו, כדי לייצר כאן פלטפורמה רב-ערוצית נוספת, שתוכל להתחרות בחברות הכבלים והלוויין, כך שהציבור ירוויח, יהיה לו יותר מגוון, והמחירים יירדו.

גלעד ארדן: אין ספק שאלה מטרות מבורכות.

גלעד ארדן: אתה בראשות הוועדה מקדם אותן באופן נחוש, ואני מודה לך על כך.

גלעד ארדן: כפי שתיארת, גם ביקשת מאתנו, לשלב בכל התחרות הזו מתוך ראיית גם האינטרס הפריפריאלי, שלפעמים קולה של הפריפריה לא מספיק נשמע ולא מספיק מקבל ביטוי בכלי התקשורת המרכזיים.

גלעד ארדן: אין הרבה זמן בפריים טיים, אין הרבה חברות חדשות, למרות שהממשלה בעבר החליטה על הוצאה למכרז של ערוץ ייעודי מבוסס על פרסומות, למרות שהממשלה הנוכחית גם החליטה לאפשר לי להעלות מכרז על ה-DTT של ערוץ חדשות – אני בכוונה אומר את הדברים, למרות שהם לא נחתו לגמרי מהירח, והם לא עד כדי כך חדשים.

גלעד ארדן: השאיפה להוסיף ערוצי חדשות, אמנם ממומני פרסומות, היא שאיפה שהממשלה, גם זו וגם קודמות, הכירה בה, עיגנה אותה בהחלטות ממשלה.

גלעד ארדן: לצערנו, הדברים לא התקדמו, בין אם בגלל הקשיים בשוק התקשורת וההתבססות על מודל הפרסום, ובין אם כתוצאה מקשיים אחרים.

גלעד ארדן: אני מצאתי לנכון להביא בפני הוועדה ולהניח על שולחן הכנסת תוספת לפרק הזה, שמסיר בעצם את המגבלה שהיתה קיימת על חברות הכבלים והלוויין להיות בעלות שליטה בחברת חדשות.

גלעד ארדן: אני סבור שזה טוב לשיח התקשורתי, לפלורליזם.

גלעד ארדן: יש היום שתי חברות חדשות פרטיות.

גלעד ארדן: הן טובות, הן מקצועיות.

גלעד ארדן: לטעמי האישי, הן קצת דומות מדי אחת לשנייה, וזה גם לא מאפשר תמיד שיח ציבורי מגוון, שנותן לעוד חלקים בחברה הישראלית לבוא לידי ביטוי, ולא צריך להיות גאון כדי להבין, שכמה שיש יותר אפשרות לבוא לידי ביטוי עם יותר ערוצי חדשות, יש סיכוי גבוה יותר שיותר ויותר חלקים בחברה הישראלית יוכלו לבוא לידי ביטוי.

גלעד ארדן: יחד עם ההצעה הזו, להסיר את המגבלה – אגב, היא לא מגבלה אבסולוטית, כי היתה אפשרות לכבלים וללוויין בחקיקה להיות באיזשהו אחוז בעלות בחברת חדשות, אם כי לא להגיע לשליטה – שוב, זה לא שינוי פה של סדרי בראשית לחלוטין – אגב התיקון הזה אנחנו מציעים בעצם לחייב את חברות הכבלים והלוויין, יחד עם כל שלל החובות שכבר יוטלו עליהם, בעזרת השם, כשהוועדה תשלים את הליכי החקיקה של חוק ההסדרים – ציינתי את החובות שאנחנו מכניסים – חבילה צרה, העלאת מתחרים נוספים וכו' – איפה שרוב ההכנסות של הכבלים והלוויין מתקבלות.

גלעד ארדן: יחד עם זה נטיל עליהם בחזרה חובה נוספת, שהיתה בראשית דרכם של חברות הכבלים, והיא לשדר שידורי חדשות מקומיות כרצועה יומית.

גלעד ארדן: ושוב – גם מתוך הערך שאדוני דיבר עליו, והוא לוודא שקולה של הפריפריה יבוא לידי ביטוי בכלי התקשורת המרכזיים.

גלעד ארדן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: אני מודה לך, אדוני השר.

אבישי ברוורמן: אתן למשנה ליועץ המשפטי של הכנסת, עו"ד בנדלר.

אבישי ברוורמן: לאחר מכן, מכיוון שהנוסחים הופצו אתמול, אני מניח שיש מספר אנשים שרוצים להתייחס.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<אתי בנדלר: חברי הכנסת, המוזמנים, בוקר טוב.

<אתי בנדלר: אני רציתי להתייחס להוראת תקנון.

<אתי בנדלר: אני רוצה להתייחס לפרוצדורה או להליך החקיקה.

<אתי בנדלר: איני מתייחסת כרגע לגוף ההצעה כפי שהופצה אתמול בערב.

<אתי בנדלר: כידוע, ועדת הכלכלה מכינה עכשיו את פרק התקשורת בחוק ההסדרים, שדן, ככל שמדובר בשידורי טלוויזיה, בשני נושאים - במערך עידן פלוס ובשידורי הכבלים והלוויין, החבילה הצרה.

<אתי בנדלר: סעיף 85 לתקנון הכנסת קובע כדלקמן, ואקרא את סעיף קטן (א) שבו: "ועדה רשאית לתקן הצעת חוק שהיא דנה בה לפי פרק זה, ורשאית היא לתקן גם סעיפי חוק שלא נזכרו בנוסח הצעת החוק שאושר בקריאה הראשונה, ובלבד שהתיקונים לא יחרגו מגדר נושא הצעת החוק".

<אתי בנדלר: דהיינו ועדה רשאית לבצע תיקונים, וזה מה שהיא עושה בכל עת שהיא מכינה הצעת חוק לקריאה שנייה ושלישית ומבצעת תיקונים, עושה שינויים, משמיטה סעיפים – לכך נועדו הדיונים בוועדות הכנסת בעת הכנת הצעת החוק לקריאה השנייה והשלישית, ובלבד שלא תחרוג מגדר הנושא, דהיינו שלא תכניס להצעת החוק הזו נושא חדש.

<אתי בנדלר: השאלה היא מהו נושא חדש.

<אתי בנדלר: כדי לדעת זאת יש לדעת מהו נושא הצעת החוק.

<אתי בנדלר: האם במקרה דנן נושא הצעת החוק הוא הגברת הפלורליזם וההיצע- - -

גלעד ארדן: זה לא הדיון שאמור להתקיים בוועדת הכנסת, אם מישהו יטען את זה?

גלעד ארדן: אולי גברתי תשאיר משהו לוועדת הכנסת לעשות.

<אתי בנדלר: אני בכל זאת מבקשת את רשות הדיבור.

<אתי בנדלר: השאלה היא מהו נושא הצעת חוק שהוועדה דנה בה.

<אתי בנדלר: ככל שמדובר כאן, האם הנושא הוא הגברת הפלורליזם והתחברות בתחום שידורי הטלוויזיה, או הנושא הוא יותר מצומצם, ולמעשה יש שני נושאים בלבד, כפי שהזכרתי קודם.

<אתי בנדלר: מי שאמור להכריע בנושא זה הוא לא הוועדה הייעודית שדנה בהצעת החוק.

<אתי בנדלר: התקנון קובע בסעיף 85 מהו ההליך, כיצד בכלל מתעוררת הטענה של נושא חדש.

<אתי בנדלר: ובכן, יועץ משפטי כמוני צריך להפנות את תשומת לב חברי הוועדה לאפשרות, שמא מדובר בנושא חדש, אבל מי שיכול לטעון נושא חדש מבחינה תקנונית הוא נציג ממשלה או חבר כנסת בלבד.

<אתי בנדלר: וככל שנטענת טענה כזו, מי שמוסמך להכריע בטענה לגופה זו ועדת הכנסת.

<אתי בנדלר: כלומר מועלית טענה כזו, אנו מעבירים את זה לוועדת הכנסת, והיא זו שמכריעה בעניין.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: רבותיי, אני פותח את הדיון.

אבישי ברוורמן: כאמור, הוא יהיה קצר.

אבישי ברוורמן: רם לנדס, קודה תקשורת, בבקשה.

<רם לנדס: בוקר טוב.

<רם לנדס: אנחנו החברה שמפיקה את החדשות המקומיות, ומעסיקה את 140 העובדים, שרובם בפריפריה.

<רם לנדס: אני בעיקר רוצה להודות לחברי ועדת הכלכלה, שמתכנסים לדון בעניין, וליושב-ראש, חבר הכנסת ברוורמן, על הדחיפה, לשר התקשורת גלעד ארדן, שמנסה למצוא פתרון.

<רם לנדס: המצב הוא כרגע שעוד שבועיים אין הסדר לחדשות המקומיות, ו-140 עובדים, שרובם מתגוררים באזורים מאוד מרוחקים ממרכז הארץ, יאבדו את מקום פרנסתם.

<רם לנדס: הקול היחיד של הפריפריה בתקשורת בעצם ייעלם.

<רם לנדס: ממשלות ישראל וחברי הכנסת בשנים האחרונות התכנסו מדי שנה לפתור את הבעיה.

<רם לנדס: אני חושב שכרגע מונחת הצעה לפתרון קבע.

<רם לנדס: איני רוצה להתייחס לפתרון הקבע, כי איני מכיר אותו עד הסוף עדיין.

<רם לנדס: אבל אני רוצה להתייחס לנספח, שמגדיר את הרצף השידורי והרצף התעסוקתי של חמשת החודשים הקרובים עד החלת פתרון הקבע, ולומר שבעינינו, יש חשיבות עליונה לשמר את הרצף הזה של תעסוקה ושידור.

<רם לנדס: אני גם מודה למשרד האוצר, שהסכים לייצר את הרצף הזה עד קבלת פתרון קבע.

אבישי ברוורמן: תודה לך.

אבישי ברוורמן: מישהו מהחברות הוט, יס וחברות החדשות רוצה להתייחס?

אבישי ברוורמן: בבקשה, מר עוזר.

<הרצל עוזר: שתי נקודות קצרות.

<הרצל עוזר: אחת, אנחנו מבקשים שיהיה תיקון שאומר שהחדשות המקומיות תהיינה חלק מהחדשות הארציות.

<הרצל עוזר: כרגע, כפי שזה מנוסח, מדובר על זה שיש חובה לחדשות מקומיות, ויש רשאות לחדשות ארציות.

<הרצל עוזר: אנחנו רוצים לוודא שהדברים כרוכים, שלא ייווצר מצב חלילה, שכופים עלינו רק את החדשות המקומיות.

<הרצל עוזר: הנקודה השנייה, שנצטרך ללבן אותה עם הממונה על ההגבלים העסקיים – יש על הוט מגבלות מבחינת בעלות על ערוצים, בניגוד ליס, ונצטרך למצוא את הדרך, איך הערוץ הזה לא יימנה במניין הערוצים הקיימים שלנו.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: חיים הר-זהב, החדשות המקומיות, בבקשה.

<חיים הר-זהב: תודה, אדוני.

<חיים הר-זהב: קודם כל, תודה גם לשר וגם לך.

<חיים הר-זהב: לפני שבועיים היינו בטוחים שאין שום סיכוי שתהיה לנו עבודה.

<חיים הר-זהב: עכשיו נפתח לנו פתח מאוד משמעותי של תקווה.

<חיים הר-זהב: אין מילים לתאר, כמה אני מודה לכם על זה.

<חיים הר-זהב: רק עניין אחד, שאני מבקש מהוועדה.

<חיים הר-זהב: אחת הסיבות שגם השר וגם אתה התגייסת לטובת העניין זה עניין העובדים.

<חיים הר-זהב: אני קטונתי לקבוע מה תהיה הקונסטלציה בתוך ערוץ חדשות, כפי שהציע האדון מהוט.

<חיים הר-זהב: אני מבקש רק לדאוג שהעובדים יישמרו, שהוועדה תנחה את מועצת הכבלים והלוויין או גוף הרלוונטי, השר, הוועדה, לדאוג לעובדים, כי בסוף מדובר בעובדים בפריפריה, שלא ימצאו עבודה אחרת.

<חיים הר-זהב: ואם ייקח את זה איזשהו בית הפקות, ויעשה חלטורה כזאת של נוציא שני צוותים, לא עשינו בזה דבר וחצי דבר.

<חיים הר-זהב: אז זה מה שאני מבקש מהוועדה.

<חיים הר-זהב: ושוב – בשם כל העובדים אצלנו, פתחתם לנו פתח אדיר לתקווה, וייתכן שעוד שבועיים לא נהיה מפוטרים.

<חיים הר-זהב: עבורי, עבור המשפחה שלי ועבור למעלה מ-100 משפחות, זו בשורה אדירה.

<חיים הר-זהב: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: ברור לחלוטין שבלי הדבר הזה לא יקרה דבר.

אבישי ברוורמן: מיכל רפאלי כדורי מיס, בבקשה.

<מיכל רפאלי כדורי: קודם כל, אנחנו מברכים את השר ואת הוועדה על שהם דנים בנושא החדשות.

<מיכל רפאלי כדורי: אנחנו הרבה שנים מבקשים שיאפשרו לנו לעשות חדשות.

<מיכל רפאלי כדורי: בכל העולם פלטפורמות מחזיקות בערוצי חדשות – CNN, סקיי, פוקס – כולם בבעלויות של פלטפורמות, ואין שום סיבה שאנחנו לא נוכל לעשות את זה.

<מיכל רפאלי כדורי: אני מניחה שגם לא נתנגד להשתתף בעול החשוב הזה של החדשות המקומיות, במידה שאכן ניקח רשיון לחדשות.

<מיכל רפאלי כדורי: אני מצטרפת לחברי הרצל, למרות שאני חושבת שמצבה של יס שונה ממצבה של הוט.

<מיכל רפאלי כדורי: מעולם לא היינו חייבים - במקור החדשות המקומיות, ועבדתי בערוצי זהב בתחילת הדרך – היו רק מטלה של הכבלים.

<מיכל רפאלי כדורי: כשהלוויין עלה, בשלב מסוים, הסכמנו במסגרת הערוץ הקהילתי, לשלב את זה, ואנחנו שמחים לעשות את זה גם היום, אבל החובה המקורית היא על מי שמשדר באזורים.

<מיכל רפאלי כדורי: מה שאנחנו מבקשים זה שהמקל והגזר הזה יהיו קשורים.

<מיכל רפאלי כדורי: אנחנו ניקח עלינו את החדשות המקומיות, ברגע שנתחיל לשדר ערוץ חדשות, ולא - חובה וזכות.

<מיכל רפאלי כדורי: אני חושבת שיש גם פתרון.

<מיכל רפאלי כדורי: האוצר הסכים לממן מכספי התמלוגים את שארית שנת 2013.

<מיכל רפאלי כדורי: עדיין חברת הוט משלמת למדינה הרבה מאוד כספים בעבור המעבר מהזיכיון.

<מיכל רפאלי כדורי: יש הסכם עם החשב הכללי, יש שם הרבה מאוד כסף.

<מיכל רפאלי כדורי: אפשר לתקופת המעבר הזאת, עד שאנחנו אכן ניקח רשיון, שהמדינה תמשיך ותממן את החדשות המקומיות מהכסף הזה של החשב הכללי.

<מיכל רפאלי כדורי: זה עלה בדיונים.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: נתייחס לזה.

אבישי ברוורמן: יש מישהו שרוצה לדבר מחברות החדשות?

אבישי ברוורמן: אם כך, אמון הציבור, רונן רגב-כביר, בבקשה.

<רונן רגב כביר: בוקר טוב.

<רונן רגב כביר: צר לי קצת להעיב על הקונצנזוס שהיה כאן עד רגע זה.

<רונן רגב כביר: אני חושב שההצעה שעומדת על הפרק היא לא רק נושא חדש; היא תקדים מאוד מסוכן במערכת דמוקרטית בכלל ובמערכת הישראלית בפרט.

<רונן רגב כביר: אני מבין את החשש ואת הכאב על הסיכון לעובדים בכלל ובפריפריה בפרט, אבל יש להבין שמדובר פה לא בנושא חדש אלא בסאגה חדשה בפני עצמה.

<רונן רגב כביר: נורמה שמעוגנת בכל החקיקה הראשית בישראל, בכל מקום של הגנה ככל הניתן על חדשות מאינטרסים עסקיים הולכת להיפרץ פה.

<רונן רגב כביר: אגב, מדובר במודל עסקי מאוד רעוע.

<רונן רגב כביר: ראינו מה קרה כשבעל עניין עסקי בשליטה בנוסח חדשות רכש את מעריב.

<רונן רגב כביר: תעסוקה לאורך זמן לאותה חברת חדשות זה לא יצר.

<רונן רגב כביר: אנחנו כבר שומעים פה בתגובות של הוט ויס, מה האינטרס שלהם – לא חדשות מקומיות אלא חדשות ארציות.

<רונן רגב כביר: זה איפה שהם רוצים להשפיע.

<רונן רגב כביר: אני מפציר בוועדה להעביר את הנושא לדיון כנושא חדש, בגלל שזה נושא חדש, ולשקול אותו בכובד ראש, כי הסכנה פה היא גדולה מאוד.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת רוזנטל, בבקשה.

מיקי רוזנטל: בגלל שיש זמן מועט, רק אומר שאני לא חושב שמהלך כל כך משמעותי יכול להיעשות בחוק ההסדרים.

מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים לדאוג לעובדי החדשות המקומיות.

מיקי רוזנטל: יאריכו בצו בחצי שנה נוספת, כפי שמאריכים את זה בפעמים הקודמות, ולהביא לוועדה חוק מסודר ורציני.

מיקי רוזנטל: בו זמנית אנו דנים בוועדת הכספים על חוק הריכוזיות, ושאלת התקשורת עוד לא הגיעה לדיון שם.

אבישי ברוורמן: היא לא צריכה להיות שם.

<אתי בנדלר: היא לא כלולה בהצעת החוק המקורית.

מיקי רוזנטל: היא הנותנת – אם אדוני מתכוון לדון בשאלת הריכוזיות בתקשורת במסגרת ועדת הכלכלה, יכריז שהוא דן בכך.

מיקי רוזנטל: לעשות את זה בצורה כזו, ולנצל את העובדה שיש מצוקה של החדשות המקומיות, ולהכריז באופן מהיר כזה ובלי דיון רציני על נושא כל כך משמעותי, ואני, כמובן, בעד ריבוי חברות חדשות – פלורליזם בשוק החדשות חשוב, אבל מצד אחד, יש כלי תקשורת קורסים, ומעמד העיתונאים קשה מאוד, ומצד שני, נוסיף עוד חברות חדשות, בלי שברור איך מממנים אותן, האם הוט ויס יכולים לשתף פעולה, מה יהיה המודל המימוני של זה, מי יפקח על זה, ועוד שאלות, והאם נוכל להגביל את הבעלים, מי ייכנס שותף, מי ינהל את כל הדבר הזה – אני לא חושב שאנחנו יכולים לתת בשתי ישיבות מענה רציני.

מיקי רוזנטל: לכן אהיה חבר הכנסת הלא נחמד והאנטי לכאורה פלורליסטי, ואבקש להכריז על זה כנושא חדש, כי זה נושא מדי רציני כדי שיידון בשתי ישיבות ורבע.

אבישי ברוורמן: אתה לא חבר ועדה אבל עדיין יכול לעשות את זה?

מיקי רוזנטל: כל חבר כנסת יכול לעשות את זה לפי התקנון.

<אתי בנדלר: נכון.

אבישי ברוורמן: לאור בקשתו של חבר הכנסת רוזנטל, הנושא יעבור היום לדיון בוועדת הכנסת, כדי שתכריע, האם זה נושא חדש או לא.

אבישי ברוורמן: כבוד השר.

גלעד ארדן: התייחסות קצרה.

גלעד ארדן: אני שוב מדגיש את העובדה שהדגשתי בתחילת דבריי, שאין פה משהו שנחת מהשמיים בלי שום דיון ציבורי מעולם.

גלעד ארדן: ממשלה בעבר קיבלה החלטה להעלאת ערוץ חדשות ייעודי, גם בפלטפורמה של ערוץ ייעודי וגם עכשיו בהיבט של ה-DTT.

גלעד ארדן: בהמשך לאמירה שלך על הסכנה למוטט ערוצי תקשורת קיימים, הרי שההצעה הזאת היא פחות מסוכנת בהרבה מאשר ההצעות שהממשלה כבר אישרה – הזאת ובעבר - כי המודל שאנו מציעים פה היום אינו מבוסס על פרסומות.

גלעד ארדן: ברמה הערכית, חשבתי והתייעצתי עם המון אנשים, ואיני רואה שום הבדל בין כך שהבעלים של קוקה קולה או בנק המזרחי או איני יודע מה מחזיקים הבעלים של ערוץ 10, יהיו בעלי שליטה בחברת חדשות, לבין העובדה שהבעלים של חברות הכבלים והלוויין יהיו בעלים של ערוצי חדשות.

גלעד ארדן: ההפך – ככל שיהיו יותר ערוצי חדשות, ההשפעה או הכוח העודף שמרוכז או שקיים בידי הקיימות, יפוזר בין יותר שחקנים, ויוכל להיות יותר ביטוי לאוכלוסיות במדינת ישראל, שהיום לא מצליחות לבוא לידי ביטוי, כי שעות הפריים טיים מאוד מצומצמת.

גלעד ארדן: ולא רק אוכלוסיות; אפילו נושאים כמו הגנת הסביבה.

גלעד ארדן: אני יכול לספר לך כמה קשה לקבל או להביא אותם לידי ביטוי בגלל ששעות הפריים טיים מאוד מצומצמות, הערוצים הקיימים לא יכולים לשדר לאורך כל היום חדשות.

גלעד ארדן: הם אמנם הרחיבו את זה משמעותית, אבל הן לא יכולות לשדר לאורך כל שעות היממה, שלא לדבר על מה שהזכרת בדבריך, שזה גם יהיה מקום תעסוקה נוסף לעיתונאים רבים במדינת ישראל, שהיום מקום עבודתם נמצא בסכנה.

גלעד ארדן: אז אני לא חושב שיש בכך פסול.

גלעד ארדן: אני לא חושב שזה נושא חדש.

גלעד ארדן: אני מקווה שוועדת הכנסת תשתכנע.

מיקי רוזנטל: אסביר לאדוני בדוגמה.

מיקי רוזנטל: חברת הוט נמצאת היום בסכסוך עם עובדיה, שמנסים להתאגד.

מיקי רוזנטל: הנושא כמעט לא מסוקר בתקשורת.

אבישי ברוורמן: נתנו לו ביטוי כאן.

מיקי רוזנטל: בין היתר, כי הוט היא גם מפרסמת גדולה.

מיקי רוזנטל: עכשיו תחשבו על המצב, שהוט צריכה לסקר את סכסוך העבודה בתוך עצמה.

מיקי רוזנטל: זה גופים שיש להם אינטרסים כלכליים מאוד משמעותיים, והשליטה שלהם בגופי חדשות היא בעייתית כשלעצמה, וזו רק דוגמה קטנה מהנושא המורכב הזה.

מיקי רוזנטל: אני לא נגד חלילה; אני בעד.

מיקי רוזנטל: אני בעד פלורליזם.

אבישי ברוורמן: ואתה גם יודע שהעולם הוא מאוד לא מושלם.

גלעד ארדן: הלוואי שהיה בא אדם שאין לו שום עסקים, והיה מקים פשוט ערוץ חדשות.

גלעד ארדן: זה היה המודל האידיאלי.

מיקי רוזנטל: ערוץ החדשות הייעודי לא קם, בין היתר – אתה יודע את הבעיות של זה, ולא אזכיר אותן.

מיקי רוזנטל: אני בעד, אבל אני חושב שבהצעת החוק הזו אתם לא מביאים בחשבון את כל הבעיות המורכבות.

מיקי רוזנטל: יש לי גם מעט ניסיון בעיתונות, מעט ניסיון עם בעלי שליטה בעיתונות ובתקשורת, ולכן אני אומר שההצעה הזו לא נוגעת אפילו במתי מעט בבעיות שעלולות להיווצר ברגע שניתן לאנשים האלה כלי כל כך משמעותי.

מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים לתת להם, אבל צריך להטיל עליהם מגבלות ורגולציה משמעותית.

גלעד ארדן: אנחנו מאמצים את כל הסדרי הפיקוח, כולל החובה להקים חברות בת עם נציגי ציבור, אחד לאחד ממה שקיים ב-2 ו-10 בשינויים המתחייבים, כי לא מדובר במודל שמבוסס על מימון באמצעות פרסומות.

גלעד ארדן: לכן, ככל שצריך לתקן משהו בעיוותים שקיימים היום במודל הפיקוח על חדשות 2 ו-10, אפשר יהיה לבצע תמיד את התיקון הזה.

גלעד ארדן: נשמח, וגם נעסוק בו, אבל הוא יהיה רוחבי על כל חברות החדשות הקיימות.

גלעד ארדן: בינתיים לשמר את הכוח בידי מספר קטן של שחקנים - אני חושב שזה לא נכון.

מיקי רוזנטל: לחברות יס והוט מותר להתאגד?

גלעד ארדן: לתפישתי, לא.

<דנה נויפלד: כתוב בהצעה.

<דנה נויפלד: זה שליטה מלאה.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת צור.

דוד צור: קודם כל, היה פה קונצנזוס מרשים.

דוד צור: יש להעריך את זה.

דוד צור: זה צף אתמול בדיון.

אבישי ברוורמן: האוצר, ושמעתי את ההערה של ידידי, אדם שאני מאוד מעריך ומוקיר חבר הכנסת רוזנטל – האוצר האריך כל פעם את הסיפור של החדשות המקומיות.

אבישי ברוורמן: האוצר, במקרה הזה יעל מבורך, הודיעה שלא מאריכים יותר.

גלעד ארדן: יש סגן שר.

גלעד ארדן: יעל מאוד חשובה, אבל בוא לא נפיל על הפקידות את ההחלטות.

אבישי ברוורמן: בגלל שאני מכיר אותה עוד מאוניברסיטת בן-גוריון.

אבישי ברוורמן: .. שר האוצר הודיע שהוא לא מאריך יותר, כי היה כל פעם הסיפור הזה.

אבישי ברוורמן: או יהיה פתרון קבע, או ב-31 ביולי מר הר-זהב ואחרים הולכים הביתה.

מיקי רוזנטל: המצב של העובדים הוא רע, זה נכון, ולכן נחוקק חוק רע?

גלעד ארדן: להגנתו של שר האוצר נגיד – זה לא שהוא לא מאריך; הוא לא מוכן לממן את זה על חשבון הקופה הציבורית, את שידורי החדשות.

מיקי רוזנטל: הוט הרוויחה 300 מיליון השנה.

מיקי רוזנטל: מה היא לא יכולה לממן פה?

דוד צור: חסר לך חלק אחר מהדיונים שהיו פה לגבי הרווח האמתי של הוט.

דוד צור: לכן אני חושב שצריך כן להעריך את המאמץ שנעשה פה על-ידי השר כמעט תוך 24 שעות, לבוא עם פתרון מוצע לוועדה.

דוד צור: יחד עם זאת, אני מקבל את זה שכדי שההליכים האלה בסופו של דבר לא ייפלו לנו דווקא בערכאות אחרות, לאור מה שגם שמענו מהיועצת המשפטית של הוועדה, לעשות פה הליך מהיר, ולכן להתייחס לזה כסעיף חדש, להעביר את זה לוועדת הכנסת, להחזיר את זה מהר מאוד לוועדה כאן, כדי שהפתרון הזה יהיה פתרון קבע.

דוד צור: אני חושב שגם האוצר יכול לגלות פה גמישות לאור ההליכים המזורזים שנעשים פה, כדי לאפשר את פרק הזמן הזה.

דוד צור: אם נצליח לעשות את זה עד תום המושב הזה, מה טוב.

דוד צור: אני חושב שיהיה אפשר.

אבישי ברוורמן: אמרתי גם בנושא הגז – אין לי בעיה שנעבוד גם באוגוסט ובכל זמן אחר.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת סוייד אמר לי גם שהוא יבוא בחופש לעבוד.

דוד צור: למרות שאני מאוד מסכים עם ההצעה הזאת, אני מצטרף לבקשה של חבר הכנסת רוזנטל.

מיקי רוזנטל: אם היתה לי רבע שעה, הייתי מסביר לכם את כל הבעיות.

אבישי ברוורמן: יהיה לך הרבה.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: חנא סוייד, בבקשה.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, אין כמוני שמעדיף לטפל בנושאים של רב-תרבותיות והסדרת נושאים כאלה בניחותא ולא במסגרת חוק ההסדרים.

חנא סוייד: אבל יש לנו כ-150 עובדים שעומדים להיות מפוטרים.

חנא סוייד: לא יובן לציבור בשום פנים ואופן ניסיון לברוח מלהתעמת עם המטלה הזאת.

חנא סוייד: אנשים יחשבו שאנחנו במגדל שן, ואנחנו לא מטפלים בנושאים של העובדים.

חנא סוייד: לבי-לבי עם העובדים.

חנא סוייד: אנו צריכים לעשות כאן שמיניות באוויר כדי להחזיק אותם, לעזור להם, כי הם עושים שירות מצוין, ואי-אפשר לשלוח אותם הביתה בהינף יד.

חנא סוייד: יחד עם זה, זה רק לא אינטרס של העובדים; זה אינטרס של האוכלוסייה בפריפריה.

חנא סוייד: זה הכלי שהציבור בפריפריה, שהוא רחוק מהמרכז, ,מתחבר.

חנא סוייד: מי שרחוק מהמרכז – הוא מחובר דרך החדשות האלה.

חנא סוייד: אם אתה מפסיק את החדשות האלה, אתה עושה קאט לאנשים.

חנא סוייד: לכן חשוב מאוד למצוא פתרון.

חנא סוייד: זו הקריאה שצריכה לצאת מהוועדה כאן.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: פרופ' גילה.

אבישי ברוורמן: שוחחנו גם אתמול בלילה, גם היום בבוקר.

אבישי ברוורמן: אתה יודע כמה אני מוקיר אותך, גם את ניסיונך, ואת העובדה שאתה לא תלוי באף אחד.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<דיויד גילה: תודה.

<דיויד גילה: קודם כל, אני מברך את הוועדה ואת חבר הכנסת ברוורמן וגם את השר ארדן ואת משרד התקשורת על כל היוזמות הפרו-צרכניות והפרו-תחרותיות שאתם דנים בהן בימים אלה.

<דיויד גילה: בפרט היוזמה הזו היא מבורכת כשלעצמה, כי שוק התוכן החדשותי בטלוויזיה הוא שוק ריכוזי, וציבור הצופים בישראל זכאי לתחרות ולמגוון גם בתחום הזה.

<דיויד גילה: אז להוסיף עוד שתי חברות חדשות נפרדות, וכמו שאני מבין מהנוסח המוצע, מדובר בחברות שיהיו חייבות להיות נפרדות, וטוב שכך, כי כיוון שהשוק הזה ריכוזי, מאוד חשוב שהחברות האלה יהיו נפרדות, ואז נוסיף עוד שני שחקנים לשוק הזה ולא רק אחד.

<דיויד גילה: שיתוף פעולה בין יס להוט בשוק כל כך ריכוזי של טלוויזיה רב-ערוצית, שהוא דואופול, הוא גם מסוכן מבחינה תחרותית בגלל הסכנה שזה יזלוג.

<דיויד גילה: שיתוף הפעולה החשוב הזה - גם לתחומים שבהם הם מתחרים, ואז יכולה חלילה להיפגע התחרות גם בטלוויזיה רב-ערוצית.

<דיויד גילה: לכן חשוב ונכון שמנוסח שהחברות הללו יפעלו בנפרד.

<דיויד גילה: לגבי השאלה של התנאים שהותנו בזמנו למיזוג של חברות הכבלים, שמגבילים את מספר ערוצי התוכן, אנא פנו אלינו.

<דיויד גילה: אנחנו נשקול את זה.

<דיויד גילה: כמובן, נשקול את היתרון הפרו-תחרותי של הוספת ערוץ תוכן חדש.

<דיויד גילה: התנאים הללו ניתנים לשינוי.

<דיויד גילה: נשמח לשקול את זה ולחזור אליכם מהר בעניין.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת שמולי.

איציק שמולי: תודה, אדוני היושב-ראש.

איציק שמולי: אני, כמובן, מצטרף לבקשה שמגדירה את הנושא הזה נושא חדש.

איציק שמולי: אתם בשבוע האחרון, בימים האחרונים, הפכתם את כולנו כאן למומחים טכנולוגיים.

איציק שמולי: מה זה מרבב.

איציק שמולי: ..

אבישי ברוורמן: יש פה מישהו חדש שלא ראה מרבב?

אבישי ברוורמן: ביקשתי שיראו לי מרבב.

אבישי ברוורמן: .. ראית פעם מרבב?

איציק שמולי: מסתבר שהמרבב הפך למערבב, ואנחנו אמורים היום לדון במשהו, ואני חושב שאני מגיע מוכן לדיונים- - -

אבישי ברוורמן: כנסות ישראל הן מהגרועות בעולם, כי אנשים יושבים בארבע ועדות, קופצים כמו עכברים מוועדה לוועדה.

אבישי ברוורמן: במקרה הזה, חבר הכנסת חסון הציע בעבר – או חוק נורווגי או פחות ועדות, יחד אתי, או להגדיל את מספר חברי הכנסת.

אבישי ברוורמן: אבל חבר הכנסת שמולי יושב בדרך כלל כל הזמן בוועדה.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

איציק שמולי: יש פה מבוכה מסוימת, כי אני הייתי בטוח שאנחנו באים היום לדיון מסוג אחד, ואתמול בערב- - -

אבישי ברוורמן: אבל במקרה הזה הגברת ורון – הופץ על הנושא הזה בצורה עניינית.

לאה ורון: עשינו גם תוספת לסדר-היום עם שני הנושאים וגם הפצנו את הנוסחים אתמול לפנות ערב.

איציק שמולי: אני חושב שצריך להכריז על זה כנושא חדש.

איציק שמולי: גם אם המהלך – יכול להיות שהוא מהלך טוב ומבורך, אבל גם לפי הפנים החדשות שאני רואה פה בוועדה, אני מבין שיש פה גם השלכות רוחביות נוספות.

איציק שמולי: לכן יש ללמוד אותן.

אבישי ברוורמן: עוד אדם תומך בנושא חדש.

אבישי ברוורמן: רבותיי, השעה 10:00.

אבישי ברוורמן: הדיון הזה נסגר.

אבישי ברוורמן: אנחנו עוברים לנושא עידן פלוס.

אבישי ברוורמן: הנושא הזה יתחדש ביום רביעי ב-16:30.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: עו"ד נויפלד, עו"ד ברוק, בבקשה.

<דנה נויפלד: יש סעיף אחד שלא הוקרא בדיון הקודם - הסעיף הקטן האחרון, סעיף קטן (ו), לכן נסיים את כל ההקראה, ונעבור לשינויים שנעשו בעקבות דיוני הוועדה, בעקבות ההערות של אתי והערות הוועדה.

<דנה נויפלד: חגית תקריא את זה.

<דנה נויפלד: כבר שילבנו בעקבות ההערה של היועצת המשפטית וההערה של הוועדה בפעם הקודמת, כבר בנוסח שעוד לא הוקרא אנחנו משלבים נוסח בהתאם לרוח הדברים שנאמרו בוועדה בדיון הקודם.

<דנה נויפלד: עמ' 5 בנוסח שהונח על שולחן הוועדה, פסקה (ו), בסעיף 13ו לחוק הפצת שידורים.

<חגית ברוק: בסעיף קטן (ו), (1) במקום "לעניין רישיון לפי סעיף קטן (ב)" יבוא "לעניין פרסום מכרז לפי סעיף זה, לרבות אופן הגדרת הנושא, וכן לעניין רשיון לפי סעיף קטן (א)" ובמקום הסיפה החל במילים "בשינויים המחויבים" יבוא "ולגבי ערוץ נושאי בנושא חדשות – יחולו בעניינים כאמור גם הוראות פסקאות (1) עד (4), (5)(ד) ו-(ה), (6) ו-(7) שבסעיף קטן (ג) של סעיף 6כ2 לחוק האמור והוראות סעיפים קטנים (ד) עד (ו) ו-(ח) של אותו סעיף, והכול בשינויים המחויבים ובשינויים אלה:

<חגית ברוק: בסעיף 6ה1 לחוק התקשורת - (1) במקום השיעורים הקבועים בו רשאית המועצה לשידורי כבלים ולוויין לקבוע שיעורים שונים לעניין שידוריו של משדר ערוץ נושאי, ובלבד שלא תעשה כן לגבי לפחות שלושה ערוצים מכלל הערוצים הנושאיים, ששידוריהם יופצו באמצעות תחנות השידור הספרתיות; (2) בסעיף קטן (א1), במקום "מהכנסותיו השנתיות מדמי המנוי" יקראו "מהכנסותיו השנתיות".

<דנה נויפלד: אסביר.

<דנה נויפלד: סעיף 13 הוא זה שמדבר על החלת סעיפים מכוח חוק התקשורת, שהם סעיפי הרגולציה.

<דנה נויפלד: אתמול נטען כאן שאין פיקוח, וכל אחד יכול לעשות מה שהוא רוצה.

<דנה נויפלד: זה ממש לא נכון.

<דנה נויפלד: סעיף 13 בנוסחו דהיום, בלי התיקון, שואב סמכויות של המועצה לשידורי כבלים ושידורי לוויין, ומחיל אותם על הערוצים הנושאיים.

<דנה נויפלד: בעקבות התיקונים שדובר עליהם אתמול אנחנו מציעים לתקן ולהוסיף, גם להבהיר, למרות שאנו סבורים שזה קיים כבר היום, שהמועצה, כשהיא מפרסמת מכרז, היא גם תגדיר בו את נושא הערוץ.

<דנה נויפלד: זה התיקון שהכנסנו ביחס להצעה המקורית.

<דנה נויפלד: כלומר במסגרת הדיונים אתמול הובע שחשש, שהרשיון שיינתן על-ידי המועצה יהיה ריק, ולא יהיו בו הגדרות למה מותר ומה אסור לשדר במסגרת הערוץ הנושאי.

<דנה נויפלד: הסברנו פה שהמועצה, גם כך, יש לה סמכויות ברשיונות שהיא מעניקה, לתת הגדרות.

<דנה נויפלד: יחד עם זאת, כיוון שהוועדה הביעה חשש, על אף שאנו סבורים שגם כך יש סמכות למועצה כבר ברשיונות שהיא נותנת היום ממילא לכלול את ההגדרות האלה, ואולם, כיוון שלוועדה זה הפריע, הוספנו ואמרנו שהמובן מאליו גם הוא ייאמר, שעניין המכרז, אפשר, ואחר כך זה גם יופיע ברשיון שיינתן על-ידי המועצה, כי זה הולך שלוב זה בזה, המועצה תגדיר את הנושא ואת כל הנגזר ממנו – אילו סוגי שידורים יהיו בערוץ, כאשר מדובר בערוץ נושאי מסוג מסוים.

<דודו קובסניאנו: אני רואה את הדברים אפילו יותר – אני חושב שלא ייתכן שנוציא מכרז בלי שהזוכה בו יידע, מה המחויבויות המוטלות עליו.

<דודו קובסניאנו: אם מישהו זכה במכרז, הוא צריך לדעת מבעוד מועד שיש עליו חובה של הפקות מקור בגובה X.

<דודו קובסניאנו: ברור שצריכים לדעת, ואנו מפקחים על 190 ערוצים, שרובם נושאיים.

<דודו קובסניאנו: כל ערוץ יודע בדיוק מה מותר לו לשדר ומה אסור לו לשדר.

<דודו קובסניאנו: לא עלתה מעולם טענה שערוץ ילדים משדר משהו אחר או ערוץ דוקומנטרי משדר משהו אחר.

<דודו קובסניאנו: כל ערוץ משדר רק מה שמותר לו, ובהתאם לנושא.

איציק שמולי: אבל אתמול הובע פה חשש מסוג אחר, שערוץ נושאי כלשהו פתאום ישדר תכנים שהם לא הולמים.

איציק שמולי: הוא יעמוד במסגרת, אבל- - -

<דודו קובסניאנו: יש 190 ערוצים.

<דודו קובסניאנו: כל ערוץ שעולה בפלטפורמת הכבלים או הלוויין מקבל אישור ו/ או רשיון, שמוגדר, מה מותר לו ומה אסור לו.

<דודו קובסניאנו: אין כזה דבר אצלנו, שערוץ מסוים משדר משהו שאסור לו לשדר.

<דודו קובסניאנו: יש פיקוח מאוד ברור.

<דודו קובסניאנו: זה לא קרה, אבל אם יש הפרות כאלה ואחרות- - -

אבישי ברוורמן: אז אפשר לפנות.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<דנה נויפלד: במסגרת הסעיפים שהוחלו כבר, יש החלת סעיפים של סמכויות המועצה, שחלות כדרך המלך, לרבות 6ה, שמדברות על סמכות המועצה לקבוע כללים, בין היתר בנושאים רבים ושונים- חובות סימון וסיווג, למשל, שמטריד אותך - אמרת תכנים לא הולמים, למשל.

<דנה נויפלד: בחוק התקשורת יש סמכויות למועצה כעניין שבשגרה – זו העבודה שלהם.

איציק שמולי: הכללים הללו קיימים כיום?

<דנה נויפלד: אין ערוצים כאלה.

<דנה נויפלד: יש כללים שחלים על ערוצי הכבלים והלוויין.

<דודו קובסניאנו: כבר החילו, למשל, את 6כה לחוק.

איציק שמולי: לפני כן - אני מבין שאת הכללים שהיום יש אצלכם, רוצים להחיל גם על הערוצים הנושאיים.

איציק שמולי: השאלה שלי, אם כל מה שדובר פה, חשש מפני דברים לא הולמים באחד הערוצים, אם זה כבר מופיע במסגרת הכללים אצלכם.

<דודו קובסניאנו: התשובה היא כן.

<אתי בנדלר: לפסקה הזאת אני רוצה להזכיר שהעליתי את החשש, מה יקרה – הרי כשניגשים למכרז, קודם כל הבחירה היא לפי הביד, זה מה שמוצע, ואחרי שזכו במכרז, מודיע כל אחד איזה ערוץ נושאי הוא רוצה לשדר.

<אתי בנדלר: אני מניחה שכשגוף מגיש את הצעתו במכרז, הגם שהוא לא צריך להודיע למועצה לשידורי כבלים ולוויין מראש על איזה ערוץ הוא הולך, אלא אם כן מדובר בערוץ חדשות, הוא יודע לאיזה צורך הוא ניגש.

<אתי בנדלר: הוא יודע שהוא ירצה ערוץ בנושא ספורט, לצורך העניין.

<אתי בנדלר: עכשיו מסתבר - הוא הגיש ביד, ונניח שחמשת המציעים של הבידים הכי גדולים נבחרו, וכולם התכוונו לשדר ספורט, אלא שאם אני הייתי יודעת כמגישת הצעה, שיהיו עוד שניים או שלושה שישדרו ערוץ ספורט, זה יכול להוריד מאוד את כל ההיתכנות הכלכלית של ההצעה שלי.

<אתי בנדלר: לחזור בי אני לא יכולה, כי כבר שילמתי ביד – יחלטו לי את הערבות בעניין הזה.

<אתי בנדלר: איך נותנים לזה מענה?

אבישי ברוורמן: אתם מבינים את השאלה – אם מראש ביד זה ביד זה ביד, אני מנצח, וכולם פתאום עושים ספורט, ספורט, ספורט, ואולי זה גם לא טוב.

אבישי ברוורמן: איך אתם לפני זה יוצרים איזה תיעול בעניין?

<הרן לבאות: הרי בסוף הדברים האלה נקבעים בכללי המכרז.

<אתי בנדלר: הכללים במכרז יגידו שאם נבחרת ואתה לא רוצה, אתה זכאי לחזור בך?

<הרן לבאות: לא לחזור בך.

<הרן לבאות: את אומרת: אולי הוא יקבל או לא יקבל את הביד שלו, איזה ביד הוא יקבל חזרה.

<הרן לבאות: גם צריך לזכור שיש עליו סיכון.

אבישי ברוורמן: השאלה, איך מבטיחים שיש תחרות, שאנשים עושים בידים, ואז כולם עושים ערוצי ספורט?

<אתי בנדלר: זה קודם כל, אם כל המטרה היא להבטיח נושאים מסוימים, גיוון, איך מונעים קודם כל שכל הזוכים יהיו מוכוונים לנושא אחד, ושנית, אם אכן כולם התכוונו לנושא אחד, וזה משנה את כל החישובים הכלכליים שלהם, שעמדו בבסיס הגשת ההצעה, איך הם לא יהיו לכודים, בלי שיפסידו את הביד שלהם?

<יעל מבורך: מדובר בשתי סוגיות נפרדות.

<יעל מבורך: אחת, עלה חשש פה מצד חברי הכנסת לגבי מה ההגדרה של נושא, כדי שלא נגיד ספורט ונקבל משהו אחר.

<יעל מבורך: לזה נעשה התיקון, וזה לא נוגע לסוגיית השיפטינג, כי ברגע שמגדירים מהו ספורט, תרבות, ילדים וכו', אפשר לעבור מנושא לנושא, וזה פתור.

<יעל מבורך: גברתי היועצת המשפטית, את מעלה שני נושאים אחרים, שאומרים: איך עכשיו נוודא את המגוון על המערך?

<יעל מבורך: דיברנו אתמול לא מעט על הסוגייה הזאת, שייתכן שהרכישה של ערוץ במערך עידן פלוס יבוא יחד עם אפיקי שידור אחרים – למשל, על גבי האינטרנט במשולב, ולכן המגוון יהיה הרבה יותר רחב ממה שאנחנו רואים בפריזמה הצרה של אותם- - -

קריאות: - - -

<יעל מבורך: לכן אנחנו חושבים שאת המגוון צריך לתת בעדיפות הראשונה לשוק להחליט.

<יעל מבורך: אנחנו לא חושבים שייכנס, אחרי ששחקן רואה שיש 11 ערוצי ספורט על מערך ה-DTT, הוא יגיד: אני אעשה את הערוץ ה-12, כי ברור שאין לו היתכנות כלכלית.

<אתי בנדלר: הוא לא יידע את זה מראש.

<יעל מבורך: הוא יידע את זה מראש.

אבישי ברוורמן: אני לא מבין כמוכן.

אבישי ברוורמן: היא אומרת: אנשים הולכים לביד.

אבישי ברוורמן: כרגע יש רק ערוץ ספורט אחד, והולכים עוד ארבעה, ולא יודעים.

<אתי בנדלר: זה מכרז אחד.

<אתי בנדלר: זו הבעיה.

<אתי בנדלר: זה לא אחד ואחרי כמה חודשים עוד אחד.

גלעד ארדן: מי קבע את זה?

<הרן לבאות: למה צריך לכתוב את זה בחוק, שמוציאים בסדרות?

גלעד ארדן: אולי הוועדה תכתוב גם את המכרז?

אבישי ברוורמן: אני לא מבין.

אבישי ברוורמן: מה שאתם אומרים עכשיו, שאתם לא מגדירים את הביד, אבל צורת המכרז תצטרך לענות לתוצאות של הגיוון.

אבישי ברוורמן: זה ברור?

<דנה נויפלד: כן.

גלעד ארדן: אני רוצה לחזור שוב על העיקרון.

גלעד ארדן: הכנסת אינה הגוף שבו כותבים את פרטי המכרז עד לרזולוציה הזאת.

גלעד ארדן: זה קצת מעליב, חוסר האמון הזה, שמבוסס אולי על אנשים שעשו לכם דברים בעבר.

גלעד ארדן: זה כל הזמן סוגים של התקפות, שאיני מבין על איזה בסיס הם, אחרי שהצהרתי את מחויבותי הברורה לנושא שלכם.

גלעד ארדן: אני מגן גם על אנשי הממשלה.

גלעד ארדן: אתם הכתבתם לנו דרישה, שהיא נענתה.

גלעד ארדן: אפילו הצגנו לך את זה אתמול.

גלעד ארדן: אמרנו: התוצאה שהמחוקק יכתיב לנו כאן היא שמתוך סך מערך ערוצים, של 12 ערוצי קיבולת, למרות שבעולם מקובל שרוב הערוצים האלה הם ערוצים כמו נשיונל ג'יאוגרפיק ואחרים, לפחת שלושה יהיו כאלו שבהם חובת התוכן הישראלי בהיקף של 8 עד 12 אחוז יהיו כאלו.

גלעד ארדן: איך המועצה תביא את התוצאה הזו – האם זה על-ידי חלוקה לשלושה מכרזים או שניים, האם היא תקבע את זה כבר במכרז הראשון, או אם היא תראה שזה לא קרה לבד במכרז הראשון, היא תכניס את זה כחובה צף במכרז השני, ותוציא רק שלושה?

גלעד ארדן: תשאירו מרחב תמרון בעניין הזה לגוף המבצע.

אבישי ברוורמן: אבל למה אתה רואה כל דבר רואה כהתקפה על הממשלה?

גלעד ארדן: כי אני יושב בשקט, ושומע איך עוקצים אותה, ומנסים להסביר לכם, בלי שיקטעו אותם, מה הממשלה רוצה לעשות.

אבישי ברוורמן: אף אחד לא עוקץ.

אבישי ברוורמן: אתה רגיש מדי.

אבישי ברוורמן: זה לא היה לא עליך ולא על הממשלה.

אבישי ברוורמן: הדבר היחיד שהיה פה – אתמול היו דיונים ולא היתה הבנה.

אבישי ברוורמן: עכשיו הבנו שהמכרז יכול להיות בכל מיני צורות.

אבישי ברוורמן: אני לא הבנתי את זה קודם.

אבישי ברוורמן: לכן הוא ייקח בחשבון את הדברים.

אבישי ברוורמן: עכשיו אנחנו ממשיכים.

אבישי ברוורמן: בבקשה, דנה.

<דנה נויפלד: אני ממשיכה להסביר.

<דנה נויפלד: הסברנו עד עכשיו את הגדרת הנושא.

<דנה נויפלד: חוץ מזה הסעיף מכיל סעיפים מסוימים מיוחדים, אותו סעיף שהקראנו, סעיף ההחלה, במסגרתו אנו מחילים הוראות מסוימות על ערוץ החדשות של ה-DTT.

<דנה נויפלד: ערוצי חדשות מקבלים יחס מיוחד מבחינת הרגולציה.

<דנה נויפלד: גם פה הערוץ הנושאי של החדשות ב-DTT , מחילים עליו הוראות מיוחדות, שנמצאות היום בחוק התקשורת ביחס לערוץ הייעודי, שיכול שיכול שיקום בכבלים ובלוויין.

אבישי ברוורמן: הרן, אתה רוצה להסביר?

<הרן לבאות: כיוון שלערוץ חדשות יש שלייקעס, גם במערך עידן פלוס אנחנו שמים את אותם שלייקעס על ערוץ חדשות.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת שמולי.

איציק שמולי: אני חושב שהדיון בסעיף הזה צריך לבוא אחרי ההחלטה.

<דנה נויפלד: זה לא קשור.

איציק שמולי: אני יודע שזה לא קשור.

איציק שמולי: מה שדיברנו קודם נוגע ספציפית להוט וליס, אבל אני חושב שאי-אפשר לנתק את הדיון.

איציק שמולי: אני חושב ששאלה רלוונטית שאני כחבר כנסת לא מתמצא בזה, מה הרגולציה שיש היום על 2 ו-10 לעומת הרגולציה שאתם מחילים על ערוץ החדשות של עידן פלוס בסעיף הזה – אני חושב שזו שאלה רלוונטית, ולכן יש לדון בזה אחרי שעוברים את הנושא החדש.

<דנה נויפלד: ההסדרה שקיימת לגבי חברת החדשות של ערוץ 2 ו-10, רלוונטית בהקשר של ערוץ 2 ו-10.

<דנה נויפלד: אני שמה את זה רגע בצד.

<דנה נויפלד: יש היום הסדרה מלאה ומורכבת ביחס לערוצי חדשות, שיכול שיהיו בכבלים, בלוויין, בלי קשר לתיקון שהשר דיבר עליו קודם.

<דנה נויפלד: בערוץ החדשות שמוצע, שהשר דיבר עליו הבוקר, הוצעו שלייקעסים נוספים מוגברים, בדומה למה שקיים ב-2 ו-10.

<דנה נויפלד: כלומר נוכח החשש שהובע כאן, שאנו פותחים את האפשרות לכבלים וללוויין לשדר באופן ישיר חדשות, הוספו עליהם נטלים ושלייקעסים שלא קיימים היום.

<דנה נויפלד: אם מחר רוצה ערוץ חדשות ייעודי לשדר, יש עליו רגולציה מחמירה, אבל הוא יכול לשדר בלי אותם שלייקעסים שהוספו ביחס למה שקיים כיום.

<דנה נויפלד: לכן הדברים אינם קשורים.

איציק שמולי: אני סומך על הדיוק ועל המקצועיות של דבריך, בלי שום נימת ציניות, אבל זה מרגיש קצת לא נוח, שאנחנו מדברים על ערוץ חדשות ועל רגולציה של ערוץ חדשות, ואנחנו עושים את זה דרך סעיף החלה.

<דנה נויפלד: זו טכניקה חקיקתית.

<דנה נויפלד: אם אתה רוצה, אנחנו יכולים לפרט – כל סעיף, מה החלנו.

<דנה נויפלד: זו דרך חקיקתית לעשות החלה של סעיפים, ולא להעתיק אותם שוב.

אבישי ברוורמן: איציק, היסודיות שלך היא שונה מחלק גדול של חברי הכנסת.

אבישי ברוורמן: אני חושב שבמקרה הזה תן לה את זכות ההחלה.

<אתי בנדלר: אני חושבת שנכון לפרט מה אומרים הסעיפים שמוצע להחיל אותם לגבי ערוץ החדשות.

אבישי ברוורמן: <יופי.

אבישי ברוורמן: >

<דנה נויפלד: אין בעיה.

אבישי ברוורמן: איציק, זה מניח את דעתך?

איציק שמולי: כן.

<אתי בנדלר: אגב, לגבי שידורי הלוויין, רוב הרגולציה שלהם נעשית באמצעות סעיף 6נז, שאומר אילו סעיפים שחלים לגבי שידורי הכבלים, חלים גם לגבי שידורי הלוויין.

<אתי בנדלר: רק תסבירי את העיקרון.

<דפנה גלוק: הסעיף הראשון זה בעלויות צולבות, סעיף קטן (ג).

<דנה נויפלד: זה עוד לפני.

<דפנה גלוק: בסעיף קטן (ג) מדובר על בעלויות צולבות וגם על היבטים של ישראליות, כשמדובר בחברה נפרדת.

<דנה נויפלד: חברה שרשומה בישראל, שרוב הדירקטורים שלה ישראליים, והמנהל שלה או המנכ"ל הוא ישראלי, והוא אזרח ותושב, והוא משמש עורך ראשי של השידורים.

<דנה נויפלד: הוא עצמאי ואחראי על התוכן.

<דנה נויפלד: וסוגיית הבעלויות הצולבות שיש.

<דנה נויפלד: אני עוברת לשבת ליד חבר הכנסת שמולי כדי שיוכל לעיין בסעיפים מקרוב.

<דנה נויפלד: הסעיפים מאפיינים את אותו בעל רשיון.

<דנה נויפלד: סעיף נוסף שמוחל הוא סעיף שמגביל את מתן הרשיון עם מתן רשיון סותר, ביטחון המדינה, או מדובר- - - – אלה סעיפים סטנדרטיים שמחילים אותם כשמדובר בערוצי חדשות.

<דנה נויפלד: מפיק החדשות יהיה עצמאי, ויקיים שידורי חדשות מדויקים ומהימנים ומאוזנים, ולא יובעו בהם הדעות של המנהלים או של בעלי המניות.

<דנה נויפלד: סמכות למועצה לקבוע כללים ייחודיים בעניין אותו מפיק חדשות, איך הוא יקבל את הרשיון, אילו חובות יהיו לו, איך הוא ידווח למועצה, והחובה שלו- - - ושלא יוכל לגבור במסמכי היסוד שלו על אותן הוראות רגולטוריות.

<דודו קובסניאנו: חוץ מזה, ברשיונות של ערוצי החדשות אנחנו מכניסים נספחי אתיקה, כדי להבטיח את העצמאות ואת המהימנות ואת האמינות, ושלא יהיה קשר בין הפרסומות לתכנים.

<דנה נויפלד: זו הרגולציה המוגברת שיש על ערוצי חדשות, כמו שיש על ערוץ ייעודי.

<דנה נויפלד: התוספת שהוספנו לנוסח המקורי הוא בעקבות הערות הוועדה אתמול.

<דנה נויפלד: הוועדה הביעה חשש לעניין שיעור הפקות המקור.

<דנה נויפלד: הסעיף בהצעתו החדשה אומר שלפחות שלושה ערוצים מכלל הערוצים הנושאיים, היא לא תוכל לקבוע שיעורי הפקה שונים מאשר אלה שקבועים היום בסעיף.

<דנה נויפלד: כיום הסעיף קובע שיקול דעת בין 8 ל-12 אחוזים מההכנסות, יושקעו בהפקות מקור.

<דנה נויפלד: פה נתנו סמכות למועצה לחרוג מהשיעור הזה.

<דנה נויפלד: אנחנו אומרים שניתן לחרוג מהשיעור הזה, ואולם לא ניתן לחרוג לגבי שלושה ערוצים, כלומר שלושה ערוצים מתוך הערוצים הנושאיים, מובטח להם שההוצאה להפקות מקור יהיה בין 8 ל-12 אחוזים, בהתאם לשיקול הדעת של- - -

אבישי ברוורמן: שוחחתי עם עו"ד בנדלר.

אבישי ברוורמן: יכול להיות שאנחנו לא מבינים נכון.

אבישי ברוורמן: נניח שאנחנו הולכים פה על המרבב – 6, 6, 6.

אבישי ברוורמן: נניח שבהתחלה אין יותר מדי, ומה שיוצא כאן, שאנחנו אומרים: 3 מתוך ה-12, ואולי זה השלושה האחרונים?

אבישי ברוורמן: איך מבטיחים שלא ייצא מצב שכל הראשונים, אין בהם תוכן, ואז אסף חייב לחכות לגודו, והוא לא מגיע אף פעם.

אבישי ברוורמן: אז איך מבטיחים שזה מתחילה?

אבישי ברוורמן: גם בנושא הגז היתה לי השאלה הזאת – איך חותמים חוזים לפני יודעים כמה יש?

<אתי בנדלר: כדי לחדד את השאלה הזאת, הנושא הזה של שיעור הפקות מקומיות עלה כאלטרנטיבה לבחירת הזוכים במכרז על-פי אמת מידה אחת - גובה הביד שייתנו.

<אתי בנדלר: במקרה זה לא אמרו ששיעור ההפקות המקומיות יהיה כאן במקום הביד, כלומר הם ייבחרו עדיין לפי הביד שהם ייתנו, אבל המועצה תקבע מראש, הם יהיו חייבים גם בשיעור הפקות מקומיות - מה שהופך את זה לעוד יותר חסר כדאיות, כי מי גם מתחייב לשיעור הפקות גבוהות וגם מתחרה על הביד?

<אתי בנדלר: כלומר גם עלול לחכות להיות כך שהם יהיו שלושת הערוצים האחרונים שיהיה עליהם מכרז, גם יידחה, וגם בשל חוסר הכדאיות איש לא ייגש.

<דנה נויפלד: אני רוצה להביע לקח היסטורי שנלמד מהמכרזים של ערוץ 2.

<דנה נויפלד: חשוב לי להבהיר את זה.

<דנה נויפלד: הלקחים שיש לנו מהמכרזים עד היום, זה שכאשר מציעים הצעות כדי לזכות - אני לא מדברת על חיי הרשיון; אני מדברת על כרטיס הכניסה למערך.

<דנה נויפלד: כרטיס הכניסה למערך יכול להיות בנוי מביד, והוא יכול להיות בנוי מהצעה שעל-פיה ייבחר הזוכה, כאשר ההצעה מורכבת מההתחייבות של אותו זוכה פוטנציאלי לשדר הפקות מקור בהיקף מסוים וברמה מסוימת.

<דנה נויפלד: אם יש לקח שלמדנו בעבר, וזה על בסיס ניסיון גם במכרזים של ערוץ 2 וגם במכרזים שנערכו לערוצים הייעודיים, הוא שיש קושי מאוד גדול אחר כך לאותם מציעים, לעמוד במחויבויות שלהם.

<דנה נויפלד: וזה לא מוכיח את עצמו.

<דנה נויפלד: הכוונה פה היא לנסות ללמוד מניסיון העבר, מקום שכשלנו שוב ושוב, שאותם זוכים מציעים הצעות שאינם מסוגלים לעמוד בהן.

<דנה נויפלד: לעומת זאת, כאשר צריך להציע סכום על צ'ק – בזה עומדים.

<דנה נויפלד: לכן לא תשים מכשול, כשהמכשול כבר קיים.

<דנה נויפלד: לכן אנו לא אומרים שאין הפקות מקור, אנו לא אומרים שאין חשיבות לזה – ההפך הוא הנכון.

<דנה נויפלד: יהיה שיעור הפקה, הוא ייקבע, וכמו שהצעת בדיון הקודם, אנו גם מגבילים את היכולת להפחית את השיעורים שבחוק, אבל לתת תוצאה שזה הבסיס לזכייה, כאשר על בסיס זה אחר כך אותם זוכים לא מסוגלים לעמוד במחויבויות שלהם, ואחר כך צריך לבוא לפה ולתקן תיקונים – אנחנו מנסים ללמוד לקח מההיסטוריה, ולשפר את מה שנעשה עד כה.

<דנה נויפלד: לכן כשהסכום ניתן בצ'ק, בזה המציעים עומדים.

<אתי בנדלר: כשאת מדברת על למידה מההיסטוריה, אנחנו חיות, פחות או יותר, אותה היסטוריה.

<אתי בנדלר: את חווה את ההיסטוריה הזאת אולי בצורה יותר אינטנסיבית, כי את עוסקת הרבה יותר בענייני תקשורת.

<אתי בנדלר: תוקף תפקידי כאן אני עוסקת במגוון רחב יותר של נושאים, אבל הייתי כבר במספר לא מבוטל של דיונים בתקשורת, ואני חולקת אתך על הסיבה לכישלון.

<אתי בנדלר: אם אני הייתי צריכה לנתח את הסיבה לכישלון, והסיבה לכך, שניתנו שוב ושוב הקלות לערוצים, הייתי אומרת שזה חוסר אכיפה מלכתחילה.

<אתי בנדלר: את הביד מאוד קל לקחת.

<אתי בנדלר: ודאי שעומדים בזה.

<אתי בנדלר: נותנים צ'ק - מכניסים את זה לכיס האוצר.

<אתי בנדלר: הנושא של עמידה במחויבויות להפקות מקומיות, יש תמיד סליחה ודחייה ומתן סיכוי ומועצות שמבינות את הקשיים של אלה שלא עשו את זה, עד שנעשית קטסטרופה, ובאים לכנסת ומתקנים בחטף את החוקים.

גלעד ארדן: אבל קל להאשים מועצות.

<אתי בנדלר: מועצות ואת כל מי שהיה צריך לאכוף את המחויבות הזאת.

<אתי בנדלר: אם מותר גם לי להתייחס להיסטוריה וללקחים שניתן ללמוד ממנה, אדוני השר- - -

גלעד ארדן: מה המסקנה?

גלעד ארדן: שלא משנה לא החוק ולא המועצה; משנה, מי זה הפרסונה שתפקידה לאכוף.

<אתי בנדלר: אכן כך.

<אתי בנדלר: והאוצר יודע הרבה יותר טוב לאכוף את המחויבויות הכספיות כלפיו.

גלעד ארדן: אבל זה המצב.

גלעד ארדן: אז נמנה אנשים יותר אוכפים.

<אתי בנדלר: אז לומר שזה הלקח שנלמד מההיסטוריה, שאם כך נלך על ביד, ונוותר על הפקות מקומיות?

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: הלקח שהתכוונה היועצת המשפטית, זה שהכנסת המורכבויות בחקיקה ראשית, לא בהכרח משפרת את המצב של חובות התוכן, כי ברצות המחוקק, הוא גם משנה את החובות שמוטלות בחקיקה.

<אתי בנדלר: הוא נאלץ.

גלעד ארדן: אני לא זוכר שהסורים היו על הגדר.

<אתי בנדלר: אני מוכנה גם בשיחה בארבע עיניים, כיוון שאז לא היית שר התקשורת, קצת לפרט את מאחורי הקלעים.

גלעד ארדן: תמיד עקבתי מקרוב אחר מהירות ההליכים בחקיקה שבהם ניתנו ההקלות, והתפעלתי איך שם לא נטען אף פעם נושאים חדשים.

<אתי בנדלר: נכון, אדוני השר, אבל אף פעם לא ועדת הכלכלה יזמה את מתן ההקלות.

גלעד ארדן: לא אמרתי שזה ועדת הכלכלה.

גלעד ארדן: ועדה – זה מורכב מהרבה פרטים.

גלעד ארדן: זה לא אדם אחד.

דוד צור: אני חושב, ככל שהביד יהיה יותר ברור, גם תידרש פחות אכיפה, ואולי אז כולם יבינו, לקראת מה הם הולכים.

דוד צור: זה לא חייב להיות בתוך החוק – זה יכול להיות בתוך הביד.

דוד צור: ניצן תנעמי, בבקשה.

<ניצן תנעמי: שלום, שמי ניצן תנעמי, מארגון כוח לעובדים.

<ניצן תנעמי: אנחנו מייצגים את ועד עובדי הוט.

<ניצן תנעמי: מעבר לחוסר-לגיטימיות של חברה, שמנסה למנוע התאגדות בזה שהיא מעבירה עובדים לחברות קבלן – דבר שפוגע גם בעובדים אבל גם בלקוחות – יש קושי מאוד גדול בהעלאת המאבק הזה לתקשורת.

<ניצן תנעמי: יש לחץ מאוד גדול – מחברת הוט, שהדבר הזה לא יסוקר, ועכשיו מדברים על לתת להם חברת חדשות.

<ניצן תנעמי: תודה.

דוד צור: בבקשה, איגוד המפיקים.

<אסף אמיר: אני מבקש קודם כל להתייחס למה שדנה אמרה.

<אסף אמיר: ההקלות ניתנו – גם למועצות לא היתה דרך לאכוף את זה.

<אסף אמיר: אני חושב שאפשר להפריד בין המועצות.

<אסף אמיר: לא אותו דבר נכון למועצת הכבלים ולגבי הרשות השנייה.

<אסף אמיר: ברשות השנייה טענו לאורך כל השנים שאין להם דרך לאכוף את החוקים, שאין להם באמת דרך לעשות את זה.

דוד צור: הרשות השנייה אומרת את זה?

גלעד ארדן: הוא צודק.

גלעד ארדן: אני ניהלתי פה הרבה דיונים, שהרשות השנייה, אנשי הציבור שלה טענו – אני לא רוצה להזכיר שמות – שאין להם כלים, והם גם לא ממש קידמו את זה שיכולים להיות להם כלים – או מיידית או על-ידי תיקוני חקיקה שניתן היה לקדם.

גלעד ארדן: היה כיוון אחד.

<אסף אמיר: השר הקודם בשיחות רבות הבטיח לנו שוועדת הכלכלה תחזק את אמצעי האכיפה שיש לרשות השנייה.

<אסף אמיר: זה עדיין לא קרה.

<אסף אמיר: אנחנו מקווים שזה יקרה בראשותך, השר, ובראשות יושב-ראש הוועדה.

<אסף אמיר: לעצם העניין, אני מנסה להבין את מה שהיועצת המשפטית של הוועדה אמרה.

<אסף אמיר: האם ההבנה שלי נכונה, שיש ביד, ואותו צריך לשלם כדי לזכות, ובגלל שאם אתה עושה ערוץ ישראלי, ולא קונה רכש, נוסף לביד אתה צריך גם להשקיע את ה-8 אחוז הפקות מקור, ולכן מבחינת השוק, שפה כל כך אוהבים, אנשים מן הסתם יגידו: הדבר האחרון שאני רוצה לעשות זה ערוץ שאני צריך גם משוכה אחת שהיא ביד, ועוד משוכה, שאני צריך לעשות הפקות מקור?

<אסף אמיר: אם זה המצב – את יעל אני שמעתי.

<אסף אמיר: אני מבין שאת חושבת שהדבר הזה יקרה מעצמו, ואני לא חושב כך.

<אסף אמיר: היה לנו ויכוח על זה.

<אסף אמיר: אני חושב שהדברים האלה לא קורים מעצמם.

<אסף אמיר: אני חושב שאם אין רגולציה, לא יעשו הפקות מקור.

<אסף אמיר: כשרגולציה היא חלשה, גם לא עושים הפקות מקור.

<אסף אמיר: בואו לא נבלבל את עצמנו.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: ד"ר אילן אבישר, יושב-ראש מועצת הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, בבקשה.

<אילן אבישר: השוק בעשר השנים האחרונות, בעקבות גם שני המכרזים של הרשות השנייה, עבר טלטלות מאוד רציניות ודרמטיות, גם בכלכלה בכלל וגם בתקשורת.

אבישי ברוורמן: ימשיך להיטלטל.

<אילן אבישר: בשלוש השנים האחרונות שאנחנו מתפקדים ברשות השנייה הזכיינים עמדו בכל החובות שלהם, וגם החזירו חובות מהעבר.

קריאה: סליחה?

<אילן אבישר: הם עמדו במחויבויות שלהם, ויחזירו חובות מהעבר.

אבישי ברוורמן: ד"ר אבישר, יש מחלוקת בדברים.

אבישי ברוורמן: השאלה שלי היא פתרונות.

<אילן אבישר: אין מחלוקת.

<אילן אבישר: אני מנסה לומר שאני מאוד מסתייג מההצעה של היועצת המשפטית של משרד התקשורת, הגברת נויפלד.

<אילן אבישר: אני כן חושב שצריך להגדיר מחויבויות של תוכן.

<אילן אבישר: הפתרון של קשיי האכיפה לא מצדיק, להשליך את התינוק עם המים.

<אילן אבישר: אני חרד יותר מהאפשרות של ערוצים בלי שום מחויבות ובלי שום כיוון ובלי שום מסגרת, שזה עלול כן לפגוע ביצירה.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: עו"ד , אמיר רוזנברג, היועץ המשפטי של איגוד המפיקים.

<אמיר רוזנברג: אדוני, השאלה מופנית לדנה, בקשר לסעיף הזה שאנחנו מדברים עליו.

<אמיר רוזנברג: לפי התפישה הזו שלכם, אנחנו לא אמורים מכאן ואילך לעולם לראות איזושהי פנייה אל הציבור לקבל הצעות של בידים פלוס מלכת יופי או פלוס עניין של תוכן.

<אמיר רוזנברג: הניסיון מלמד שאף אחד לא עומד בזה.

<אמיר רוזנברג: שלוש שאלות יש לי בהקשר הזה, גם ביחס למה שאמרה היועצת המשפטית בנדלר.

<אמיר רוזנברג: אחת, כמו שאמרתי, כפי שאמרתי, מכאן ואילך לא יהיו עוד, כי זה בעצם מה שאמרת.

<אמיר רוזנברג: אני חושב שזו טעות.

<אמיר רוזנברג: המסקנה, שבגלל שגופי השידור לא עמדו בהצעות שהם הביאו, מכאן ואילך אנחנו מסיקים שלעולם לא יעמדו, ואין טעם לעשות כזו תחרות, היא מסקנה לא הכרחית.

<אמיר רוזנברג: אפשר לומר שכשהציעו את המכרזים האלה, הניסיון לא היה כמו שיש ניסיון היום; היה ניסיון שונה לחלוטין.

<אמיר רוזנברג: אנחנו משוכנעים היום, שאם תכניסו לפה ביד פלוס תחרות תוכן, אנשים יבואו בצורה מדודה, כמו שצריך, יציעו הצעות שהם יכולים לעמוד בהן ולא מה שהם עשו היום, כי הם לא מסוגלים לעשות, כי לא היה להם ניסיון.

<אמיר רוזנברג: אנחנו לא רואים פה בסעיף – אני שואל גם את היועצת המשפטית של הוועדה – האם אין פה חשש לאפליה?

<אמיר רוזנברג: כלומר מהם הקריטריונים שיקבעו שדווקא מתוך 12, 18, 6 ערוצים שיעלו – לא משנה - שלושה אלה ספציפית, עליהם יטילו איזה מחויבויות תוכן?

<אתי בנדלר: לכן חשבתי שזה יהיה במקום הביד.

<אמיר רוזנברג: אתם שאלתם משהו אחר.

<אמיר רוזנברג: לשאלה של היועצת המשפטית לא היתה תשובה קודם.

<אמיר רוזנברג: הם שאלו שאלה נכונה – איך אנחנו יודעים שאנחנו עושים את זה, שזה לא יהיה בסוף או משהו כזה, שנעשה את זה.

<אמיר רוזנברג: אז גם נושא האפליה.

<אמיר רוזנברג: נקודה נוספת חשובה היא נושא הרגולציה.

<אמיר רוזנברג: לפי הנוסח שמופיע כרגע, זהו נוסח כמותי בלבד.

<אמיר רוזנברג: אנחנו יודעים שלצד הנוסח הכמותי הזה בחוק התקשורת, חוק הבזק, יש רגולציה גם של תוכן.

<אמיר רוזנברג: צריך לדאוג לזה שכשמחילים עליהם את ה-8 עד 12 אחוז האלה, גם תחול עליהם, למשל, סוגה מורכבת, כמויות – דברים מסוג זה.

אבישי ברוורמן: אין ספק שהפקות מקור יכול להיות הזבל הכי גרוע.

אבישי ברוורמן: ולא התכוונתי לפגוע.

אבישי ברוורמן: אני בעד הפקות מזרחיות, הפקות מערביות, הפקות מהשמיים, הפקות מהארץ, חלקן ברמה שהציבור מת עליהן, וחלקן ברמה שחלק מהציבור מת מהן...

אבישי ברוורמן: איכות הסוגה העלית חשובה לי.

אבישי ברוורמן: מישהו הצהיר שהעם הזה נועד להיות אור לגויים.

<אמיר רוזנברג: אם מאשרים את זה כפי שזה, החזון והמגמה שאדוני אמר כרגע, לא נמצאת כאן.

<אמיר רוזנברג: יש להחיל על זה בתוך הסעיף הזה גם את הכללים שחלים על הרגולציה.

אבישי ברוורמן: אפשר לתת תשובות ברורות לעניין הזה?

<יעל מבורך: מה שאנחנו מציעים לתיקון, שביקשה הוועדה – אנחנו מציעים כן להחיל תנאי סף של הפקות מקור.

<יעל מבורך: לא להחיל אותו בתוך ההליך התחרותי אלא כתנאי סף.

אבישי ברוורמן: הפקות מקור זה לא מספיק; הפקות מקור עם רגולציה.

גלעד ארדן: לפי הכללים של המועצה, שהביאו תוצאות.

<יעל מבורך: אנחנו בעצם משווים את החובה שיש היום, לצורך העניין, על הוט ויס ל-8, 12 אחוז מתוך המחזור שלהן, להשקיע בהפקות מקור, על סוגייה עם כל המיקרו רגולציה, שזה תפקידה של המועצה לכבלים ולוויין.

<יעל מבורך: אנו כן אומרים: תנו לנו את הגמישות למועצה, כדי שהיא לא תקבע היום את הסדר.

<יעל מבורך: היא תגיד: יהיה לנו קודם נשיונל ג'יאוגרפיק ו-BBC, ואחר כך יהיו לנו הפקות מקור, ולא נקבע היום את הסדר.

<יעל מבורך: לשאלה של אמיר, ברור שאם מישהו מתמודד על ביד, לצורך העניין, של אפיק שיש לו הפקות מקור ואפיק שאין לו הפקות מקור, הוא ישלם פחות בביד שיש לו הפקות מקור, כי פונקציית ההוצאות שלו היא גבוהה יותר, יש לו הפקות רגולטוריות, שהוא חייב לעמוד בהן.

<יעל מבורך: לכן הדבר הזה בסוף הוא כלים שלובים.

<יעל מבורך: כשיש חובת רגולציה, ותהיה פה חובת רגולציה, היא פשוט לא תהיה על כל 12 הערוצים, וגם יהיו לנו ערוצים - - -

אבישי ברוורמן: על הנושאים הללו חשוב מאוד שוועדת הכלכלה כל הזמן תפקח.

<אתי בנדלר: ועדת הכלכלה, מרגע שהיא משחררת את החוק בנוסחו זה, אין לה שום דרך.

גלעד ארדן: יש לה דרך - היא יכולה לכנס דיון ולהוקיע את השר שגרם לה נזקים איומים, למשל.

גלעד ארדן: היא לא חייבת להיות מעורבת בכל שלב באישורים, כי כמו שראינו בעבר, היא לא בדיוק זו שהגנה על היצירה הישראלית ועל הוויתורים עליה.

גלעד ארדן: אז לא בטוח שחייבים לתת לה את העניין הזה.

גלעד ארדן: יותר קל להשפיע על חברי הכנסת בכיוון ההפוך דווקא, כמו שראינו קודם.

גלעד ארדן: אדוני שם לב – בלי שערוץ 2 ו-10 הביעו שום התנגדות להוספת מתחרים, הגיעו ח"כים והתנגדו לזה.

גלעד ארדן: שאלת: האם יש לכם מה לומר?

גלעד ארדן: אמרו: לא, אין לנו מה לומר.

גלעד ארדן: לי הם אומרים שהם תומכים במהלך - - -

<אילאיל לבנת: לרשת אין שום התנגדות – לא פורמלית ולא בלתי-פורמלית.

גלעד ארדן: אשמח שתבואו לוועדת הכנסת, לומר את דברכם, שאתם תומכים בתחרות בתחום התוכן החדשותי.

אבישי ברוורמן: השר ארדן הוא מאוד אפקטיבי.

אבישי ברוורמן: אני רואה את מר רומנו.

אבישי ברוורמן: הוא היה בכל מיני תפקידים – בצבא, בפרטנר, היה במקומות אחרים.

אבישי ברוורמן: אנחנו יודעים גם שהוויה יוצרת תודעה.

אבישי ברוורמן: שתי העוזרות המסורות של ועדת הכלכלה לחשו לי שייתכן, שאם היינו בכיסאות הפוכים, שיושב-ראש ועדת הכלכלה היה גלעד ארדן, והשר היה אבישי ברוורמן, ייתכן שחבר הכנסת ארדן היה דורש פיקוח של ועדת הכלכלה.

גלעד ארדן: אתה יודע כמה טעויות עוד עשיתי בכיסא הזה?

גלעד ארדן: זו הטעות היחידה שעשיתי?

גלעד ארדן: זה אומר שכל דבר שעשיתי, היה נכון?

אבישי ברוורמן: ניצחת.

אבישי ברוורמן: ..

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<דודו קובסניאנו: כפי שידוע, חברות הוט ויס מחויבות להשקיע בין 8 ל-12 אחוז מההכנסות שלהן בהפקות מקור.

<דודו קובסניאנו: חברות הוט ויס לא החסירו ולו שקל אחד מדי שנה בהשקעה בהפקות מקור, ומדובר במאות-מיליונים, ואף השקיעו יותר.

אבישי ברוורמן: אני שמח על כך.

אבישי ברוורמן: אנחנו מעוניינים שהן תמשכנה בכך.

<אתי בנדלר: כלומר לא בכל מקרה יש כישלון.

<דודו קובסניאנו: דבר נוסף, לפי כללי המועצה, מחויבות הוט ויס להשקיע לפחות 50 אחוז מסכומים אלה בהפקה מסוגה עלית.

<דודו קובסניאנו: בפועל הן משקיעות מעל 70 אחוז.

אבישי ברוורמן: תמשיכו, תמשיכו, תמשיכו.

<דודו קובסניאנו: עשינו מכרזים, וחלק מהקריטריונים של המכרזים היה אותו "תחרות יופי".

<דודו קובסניאנו: בסופו של דבר הפרמטר הזה הוא מאוד סובייקטיבי, וכדי להתגבר עליו היינו צריכים להביא יועצי תוכן, שגם הם מתרשמים באופן סובייקטיבי, ואז חברי המועצה צריכים להחליט לגבי תוכן.

<דודו קובסניאנו: בסופו של דבר מה מבקשים לעשות פה – שקריטריון הבחירה יהיה יותר פשוט, אך יחד עם זאת, הוראות הרשיון עצמן הן יקבעו ברחל בתך הקטנה, מהן מחויבויות התוכן.

<דודו קובסניאנו: באותם מקרים, כמו שעו"ד נויפלד אמרה, שרצה מישהו לזכות, ואחד הקריטריונים היה: כמה אני עוד אשקיע בהפקות מקור, נתנו סכומי עתק.

<דודו קובסניאנו: היה מקרה שאפילו אנחנו, שראינו עוד בשלב ההצעה שהסכום הוא סכום שאפילו המתמודד לא יוכל לעמוד בו, אמרנו לו: תוריד קצת, כי לא תוכל לעמוד בזה, אבל בפועל היו ערוצים – אני לא רוצה לנקוב בשמם – שאחרי שהם זכו, לא עברה אפילו שנה, והם באו ורצו להוריד ולהוריד.

<דודו קובסניאנו: עדיף מראש, שאנחנו פחות או יותר יודעים מה המחויבויות, השחקן יודע, ולא זורק מספר רק כדי לזכות, ולכן הבחירה תהיה פשוטה, אבל כל הרגולציה תהיה קבועה ברשיון ובכללי המועצה.

<אתי בנדלר: אבל לא רוצה פה תחרות יופי אלא סכומי השקעה או שיעורי הפקה- - - זה לא אותו דבר.

אבישי ברוורמן: כשעו"ד בנדלר, שהיא גדולה מכם בשנים וניסיון, מרגישה כל כך עוצמתית ומוטרדת בעניין הזה, אני מבקש שתמצאו לה תשובה הולמת.

<דודו קובסניאנו: יכולה המועצה, לפי הנוסח שקבוע פה, להחליט שכל הערוצים, חובת ההשקעה תהיה בין 8 ל-12 אחוז, לפי הנוסח – לא רק 3 ערוצים, כי כתוב: לפחות.

<דודו קובסניאנו: כלומר היא יכולה להחליט שכל 12 הערוצים יהיו בין 8 ל-12 אחוז.

<דודו קובסניאנו: לגבי השאלה השנייה, שאמרת שיגיעו ארבעה ערוצי ספורט, לצורך העניין, והרביעי פתאום יראה שזה לא כדאי, כדי לפתור את זה, מה שכנראה, נצטרך לעשות - לעשות את המכרזים – או מכרז-מכרז, או במקבצים של שניים-שניים, שאותו אחד – אל"ף, הוא יודע כמה ערוצי ספורט משודרים היום בפלטפורמות; בי"ת, ברגע שאפילו השניים הראשונים זכו, אם נעשה עוד מכרז, הוא יידע שיש שניים והוא לא ייגש, ואם הוא ניגש, הוא כבר יודע.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: מיכאל גולן, בבקשה.

מיכאל גולן: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל גולן: לגבי הרפורמה וההרחבה של עידן פלוס, לדעתי, וחוויתי את זה לפני כעשר שנים בצרפת, זה הרפורמה הכי חשובה שאנחנו עושים היום, כי ישראל היא המדינה היחידה בעולם שאתה צריך לשלם 250-200 שקל בשביל לקבל טלוויזיה.

אבישי ברוורמן: אל תגיד: היחידה בעולם; תגיד: בעולם המפותח.

מיכאל גולן: בעולם המערבי לפחות.

מיכאל גולן: וככל שהאוכלוסייה חלשה, כך הטלוויזיה היא הבידור המרכזי שלה, אז מה אנחנו אומרים פה בקיצור לאוכלוסייה החלשה?

מיכאל גולן: אתם חלשים, ואתם חייבים לשלם מחיר מאוד גבוה לגבי- - - של ה-OECD בשביל הטלוויזיה.

מיכאל גולן: אנחנו מאוד תומכים בהרחבה של ה-DTT.

מיכאל גולן: אנחנו חושבים, ואפשר לראות בשוק הבין-לאומי, כמו באירופה, שככל שהמכרז יהיה פשוט, סיכוי ההצלחה של הרחבת ה-DTT יהיה גדול.

מיכאל גולן: אבל אני רוצה להדגיש משהו שחסר לדעתנו בחוק – חסר ברפור

מיכאל גולן: מה החשובה הזאת קונספט- - - שצריכים להוסיף בחוק – שכל ערוצי עידן פלוס, החדשים או הוותיקים, יהיו בכל הפלטפורמות, ובטח בחינם.

מיכאל גולן: אנחנו פונים אליכם בעניין הזה, שתוסיפו את זה בחוק, שזה יהיה ברור לכולם, כי עידן פלוס חייב להיות הבסיס של הטלוויזיה הישראלית, כל הערוצים של עידן פלוס.

מיכאל גולן: כלומר הערוצים האלה חייבים להיות בכל פלטפורמה, ובחינם.

מיכאל גולן: זה חסר היום בחוק, וזה חשוב.

מיכאל גולן: זה מאוד פשוט, אני יכול לתת דוגמה מאוד פשוטה.

גלעד ארדן: גם בכבלים ובלוויין?

גלעד ארדן: לא.

מיכאל גולן: זה גם וגם.

מיכאל גולן: אנחנו רוצים שמחר בבוקר כל הערוצים של עידן פלוס חייבים להיות בפלטפורמה של הוט או יס, וכל הערוצים של עידן פלוס גם יהיו בפלטפורמות חדשות כמו אורנג', סלקום ואנחנו.

מיכאל גולן: זה מאוד חשוב שיהיה בחוק הקונספט של כל הערוצים של עידן פלוס – הם חייבים להיות בכל פלטפורמה, ובחינם.

מיכאל גולן: אם לא, זה פוגע בהצלחה הפוטנציאלית של הרחבת עידן פלוס.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: אילאיל לבנת, חברת רשת, בבקשה.

<אילאיל לבנת: שאלה קטנה – האם הוועדה חיה בשלום עם העובדה שלמשל, חברת אורנג' תוכל להיות בעלת ארבעה ערוצים נושאיים בעידן פלוס, בעוד, למשל, הזכייניות מנועות מלהחזיק בערוץ כזה?

<אילאיל לבנת: איך זה מסתדר עם התחרות שכולנו פה מנסים לקדם?

אבישי ברוורמן: שאלה טובה.

אבישי ברוורמן: גלעד, יש לך משהו לומר בעניין?

גלעד ארדן: כלומר אם אנחנו מסכימים לזה שאורנג', אם הם יזכו במכרז ההפעלה, ככל שיהיה כזה, שעוד לא הוחלט לגביו- - -

<אילאיל לבנת: לא הפעלה, כבוד השר; החזקה בארבעה ערוצים נושאיים, בעוד הזכיינית מנועה מלהחזיק בערוץ כזה?

גלעד ארדן: כן, אנחנו מסכימים לכך.

אבישי ברוורמן: אני חושב שאת צודקת.

<אילאיל לבנת: אני רוצה שאם יש תחרות, היא תחול גם על הזכייניות.

גלעד ארדן: זה נשמע מאוד מפתה, לתמוך בעמדה שמציגה היועצת המשפטית של רשת, אבל בוא נסביר מה מטרות החוק שמונח פה.

גלעד ארדן: המטרה היא לפתח תחרות לטלוויזיה הרב-ערוצית, שגובים עליה כסף.

גלעד ארדן: רשת אינה פועלת במודל של גביית דמי מנוי; היא פועלת במשטר של פרסומות.

גלעד ארדן: כרגע אנחנו רוצים לאפשר גם לגולן, לסלקום, לאורנג', לכל מתחרה שיכול לבוא, להחזיק מספר ערוצים שאפשר יהיה לקיים בהם שידורים ישירים בגלל היכולות של ה-DTT, שיחד עם שילוב של עוד ערוצים שישודרו על גבי האינטרנט, שכפי שהסביר כאן מנכ"ל הרשות השנייה, בגלל הקצב, ההזרמה על גבי האינטרנט, יש לה המגבלות שלה, תוכל לעבוד יחד חבילת ערוצים שמתחרה בכבלים ובלוויין.

גלעד ארדן: אין פתרון מושלם.

גלעד ארדן: לכל דבר יש גם חסרונות.

גלעד ארדן: אם נגביל את זה, למשל, לערוץ אחד בלבד, אנחנו חושבים שיהיה קושי גדול להתבסס על זה כתחרות לכבלים וללוויין, ולהציע איזושהי חבילה.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<דנה נויפלד: אני רוצה שנדייק, כי על ה-DTT זה לא נכון שקשת או רשת, לצורך העניין, לא יכולים לעבור.

<דנה נויפלד: אם נספור יחד, כמה ערוצים יכולים להיות על ה-DTT לקשת או לרשת, אפשר לספור כך: לקשת – קשת עולה על ה-DTT, כי ערוץ 2 עולה, באופן חובה, ערוץ 24 עולה, אם קשת רוצה בכך, יש אפשרות ל-HD גם לקשת – זה כתוב בחוק, וערוץ נושאי, היא יכולה להחזיק, אם זה מאושר כחריג - נכון שזו לא דרך המלך, אבל יש אפשרות.

<דנה נויפלד: כלומר אם נספור יחד, נגיע ל-4.

<שרית הכט: התשובה על זה היא 75 אחוז.

<שרית הכט: שמי שרית הכט, אני היועצת המשפטית של שידורי קשת.

<שרית הכט: ערוץ 24 הוא ערוץ ייעודי עם מחויבויות תוכן מפה ועד הודעה חדשה.

<שרית הכט: קשת עומדת במחויבויות של הרשות השנייה.

<שרית הכט: אי-אפשר להשוות ערוצים נושאיים לקשת ול-24.

<שרית הכט: זה מין שאינו במינו.

אבישי ברוורמן: את צודקת במקרה הזה.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<יעל מבורך: אני חושבת שחשוב שנקריא את שני התיקונים האחרונים שעוד נותרו לנו בנוסח.

אבישי ברוורמן: בסדר, אבל אני מבקש מכם, מכיוון שנבוא להצבעה אחרי תשעה באב, שהתקנות בדבר התנאים וההגבלות לעניין מינוי גורם מפעיל, יהיו באישור ועדת הכלכלה.

<אתי בנדלר: התקנות שדיברנו עליהן בהתחלה.

<אתי בנדלר: אנחנו מדברים בסעיף 2, סעיף קטן (א1) החדש.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

אבישי ברוורמן: תשבו גם עם עו"ד בנדלר לגבי הנושא שלפחות מבחינתי, שלא יהיה מצב ששלושת הערוצים אחרונים.

אבישי ברוורמן: תמצאו את הנוסח המתאים.

<אתי בנדלר: אין לזה תשובה.

<אתי בנדלר: הם לא נתנו לזה תשובה.

<אתי בנדלר: הם השאירו את זה לשיקול דעתם.

אבישי ברוורמן: יש לכם זמן, תשבו על זה.

אבישי ברוורמן: עד יום רביעי תמצאו פתרון.

אבישי ברוורמן: שלא יהיה מצב שהם בסוף התור - זו ההנחיה שלי.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<חגית ברוק: בסעיף 4, אחרי בעלות ההקמה, יבוא: של שלושת המרבבים הראשונים הנדרשים, ובסופו יבוא: ולעניין עלות הקמה לאחר המועד הקובע, לא יישא באוצר המדינה אלא באישור שר האוצר.

<יעל מבורך: בעצם התיקון הזה, יש פה חידוד ביחס למה שדיברנו אתמול.

<יעל מבורך: כפי שהצהרנו בפרוטוקול, המדינה מממנת את עלות ההקמה המלאה של שלושת המרבבים הראשונים.

<יעל מבורך: התקציב הזה כבר הוקצה לרשות השנייה במנגנון של הרשאה להתחייב, אושר בוועדת הכספים.

<יעל מבורך: למעשה, נותרנו רק עם המנגנון הפרוצדורלי של העברת הכספים בפועל.

<יעל מבורך: אמר שי, מנכ"ל הרשות השנייה, שלא בטוח שכל ההוצאות אכן ייצאו – בטוח שלא.

<יעל מבורך: מצד שני, ברור לכולם שהמרבב הרביעי, אם יוקם על-ידי גורם פרטי, לא המדינה תממן אותו, ולכן אנחנו שמים מועד קובע, ויש מנגנון של אישור שר אוצר, כדי להעביר להם את הכספים כדין - הבהרה וחידוד.

<אתי בנדלר: שני דברים: אחד, אני מזכירה שמדובר כאן, למרות שנאמר על-ידי הגברת מבורך, שהוקצו לכך כספים, והוסיף מר באב"ד הבהרה, שברור שחלק מעלויות ההקמה של המערכת, גם לגבי שני המרבבים הנוספים, תוצע אחרי 1.1.14, בהתאם לנוסח המוצע, זה נשאר לשיקול דעתו של שר האוצר.

<אתי בנדלר: אין כאן הבטחה שהכסף הזה אכן יוקצה.

<אתי בנדלר: הערה שנייה, אמרה הגברת מבורך, שברור לכול שהקמת מרבבים נוספים אחרי 1.1.14 לא תהיה על חשבון האוצר אלא על חשבון הגוף המפעיל, מי שיפעיל בסופו של דבר את המערכת הזו.

<אתי בנדלר: אני מזכירה, שלא ניתן לגבות את זה במסגרת עלויות ההפצה.

<אתי בנדלר: הגברת מבורך, כנראה, סבורה, שמי שיקים מערך כזה, ככל שיהיה צורך בכך, כלומר - - - הרביעי, ייגבה בכל זאת על-ידי הגופים המופצים.

<אתי בנדלר: אני מזכירה שעדיין לא ניתן פתרון לנושא של הקיבולת הפנויה.

אבישי ברוורמן: יעל, שוב - ניסיון, תשבו.

אבישי ברוורמן: יום רביעי.

<אתי בנדלר: זה לא עניין משפטי, אדוני היושב-ראש.

<יעל מבורך: נושא אחרון - היינו צריכים להחזיר תשובה לוועדה לגבי מספר הערוצים המקסימליים שיכול גורם אחד להחזיק.

<יעל מבורך: זה חשש שעלה פה אתמול, וביקשו שנתייחס לזה.

<יעל מבורך: הכנסנו סעיף, אפשר לרוץ עליו בהקראה, שאומר שגורם אחד יחזיק מקסימום ארבעה ערוצים נושאיים, אלא אם מועצת הכבלים והלוויין תתיר אחרת, מהטעמים שהיא תחליט.

<אתי בנדלר: כלומר אין בחוק מגבלה - זה המשמעות של זה.

אבישי ברוורמן: שי, מילה אחת.

<שי באב"ד: עוד דבר קטן שצריך אליו התייחסות ודיברנו עליו – מעבר לזה שיהיו הצעות אחרי המועד של 1.1.14, יש גם מסגרת הוצאות, שהיא יותר גדולה, מאחר שאנחנו מדברים על הצפנה וממירים מקודדים.

<שי באב"ד: כרגע במסגרת התקציב שניתן, זה לא כלול.

<שי באב"ד: גם ההוצאות האלה יהיו אחרי 1.1.14, וצריך לכלול אותן.

<יעל מבורך: לא צריך בשביל זה חקיקה.

<שי באב"ד: אני לא אומר.

<שי באב"ד: רק צריך הצהרה.

<אתי בנדלר: אני מפנה את תשומת הלב לסיכום, שכל ההצעות של האוצר אכן התייחסו לבעיות שהועלו כאן, אבל לדעתי, התשובות שניתנו כאן אינן מספקות.

אבישי ברוורמן: כיוון שאינן מספקות את אתי, אינן מספקות אותי.

אבישי ברוורמן: אני מבקש לשבת עכשיו יחד.

אבישי ברוורמן: מנכ"ל פרטנר, חיים רומנו, אתה רוצה לתת מספר מילים כדי לעודד ולחזק את רוחנו?

<חיים רומנו: אנחנו מאוד שמחים על הדיונים האחרונים.

<חיים רומנו: אנחנו חושבים שאם רוצים ארבע קבוצות, חייבים לפתור את הסוגייה הזאת.

<חיים רומנו: צריך רק לוודא שיחד עם הסרת חסמים, מצד אחד, אנחנו לא מוסיפים חסמים בצד שני.

<חיים רומנו: אני חושב שהדוגמה של מה שקרה בסלולר היא דוגמה טובה מהצד השני, של אלה שנכנסים, שמאפשרים להם להיכנס בצורה שהיא מקלה על כניסה של שחקנים חדשים לשוק שיש בו שחקנים מבוססים מאוד.

<חיים רומנו: כל מהלך שלא יאפשר לשחקנים חדשים להיכנס לשוק בצורה נכונה, או יוציא את הרוח מהמפרשים, או יגרום לכישלון שינציח דואופולים.

<חיים רומנו: הקבוצה שלנו מאוד מעניינת להיכנס – גם לשוק התוכן וגם לשוק התשתית.

<חיים רומנו: מן הסתם, הבעלות החדשה שלנו מובילה אותנו בצורה די ברורה לשוק התוכן.

<חיים רומנו: אנחנו מברכים על המהלכים שנעשים פה, מברכים על עבודת הוועדה, ונתרום למאמץ הזה ככל שנידרש.

אבישי ברוורמן: אני מודה לך.

אבישי ברוורמן: רבותיי, אני מסיים את הדיון כאן.

אבישי ברוורמן: צום קל.

אבישי ברוורמן: תודה רבה, הישיבה נעולה.