ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 52, 2013-07-09 09:00

אבישי ברוורמן: בוקר טוב, אדוני השר, חברי הכנסת, נציגי הממשלה, נציגי החברות.

אבישי ברוורמן: אנחנו נתקדם בקריאת הסעיפים של החוק.

אבישי ברוורמן: אני כבר אומר שהנושא שיעמוד בהמשך על הפרק הוא הנושא של החבילה הצרה בנושאי עידן פלוס.

אבישי ברוורמן: מבחינה כלכלית מדובר בתחליפים.

אבישי ברוורמן: הם לא תחליפים מושלמים, אבל הם תחליפים שהציבור שוקל איך לבחור אותם.

אבישי ברוורמן: ברור שהמחירים שונים, האיכויות שונות.

אבישי ברוורמן: הם באים להיכנס לשוק.

אבישי ברוורמן: אחת מהשאלות שתהיה היא מה מבנה השוק שנכנסים אליו, מה ההמלצות של השר לגבי הפיכת התחרות ליותר אפקטיבית.

אבישי ברוורמן: כמובן שבכל הנושאים האלה נדון לעומק.

אבישי ברוורמן: אני לא יודע אם השביתה של העובדים בהוט הסתיימה או עדיין קיימת.

אבישי ברוורמן: המטרה שלנו לאורך כל התהליך היא הגברת התחרותיות.

אבישי ברוורמן: אני בטוח שמטרת השר היא לא שתהיה קבוצת קטנה של בעלי חברות ומנהלים בכירים שיקבלו משכורות ודיבידנדים גבוהים, כשהיתר יהיו עובדי קבלן.

אבישי ברוורמן: אני עושה את זה בצורה מקצינה, כי כשאתה מקצין את הדבר הדברים נעשים ברורים.

אבישי ברוורמן: אחד הדברים שקרו ב-20,30 השנים האחרונות זה שאנשים הטיפו למים ושתו יין.

אבישי ברוורמן: התוצאה הייתה שהתחרות לא הטיבה עם רוב העובדים.

אבישי ברוורמן: דיברתי על כך שבארצות הברית ב-30 השנים האחרונות השכר הריאלי כמעט לא עלה.

אבישי ברוורמן: אחוז אחד מהאוכלוסייה מחזיק 50% מההון.

אבישי ברוורמן: התוצאה הביאה לניפוח אדיר של השוק הפיננסי ולמניפולציות.

אבישי ברוורמן: חבורה קטנה של אנשים השתלטה על המשק העולמי.

אבישי ברוורמן: לא ברור אם הביאה ברכה גדולה לאור המשבר העולמי שאנחנו נמצאים.

אבישי ברוורמן: כולנו בעד תחרות, אבל תחרות משוכללת שיש בה עבודה מאורגנת שמקבלת את ה-pay off המתאים לה.

אבישי ברוורמן: כמובן שיש מקומות שיש בהם את abuse, את השימוש לרעה של נציגים בוועדים גדולים.

אבישי ברוורמן: הדוגמאות הן כאן ובעולם.

אבישי ברוורמן: רוב העבודה המאורגנת היא דרך יחידה שדרכה האנשים מקבלים שכר ראוי.

אבישי ברוורמן: יש להם נאמנות למקום העבודה.

אבישי ברוורמן: אלה לא אנשים שעושים take over לתקופה ואחר כך עוברים מחברה לחברה, זאת אומרת take the money and run.

אבישי ברוורמן: המטרה היא תחרות הוגנת, הגנה לעובדים.

אבישי ברוורמן: תוך כדי הדיונים שיהיו עם כבוד השר בחוק ההסדרים, שיסתיים במועד המתאים לפי לוח הזמנים שלנו, אנחנו נלווה את התהליכים האלה.

אבישי ברוורמן: זה לא יסתיים בשבועיים הקרובים.

אבישי ברוורמן: זה רק התחלתו של תהליך שוועדת הכלכלה תפקח עליו לכל אורך הדרך, תתבונן ותאמר את דברה לגביו בכל נקודת זמן.

גלעד ארדן: האם תדבר על הנושא של החבילה הצרה?

אבישי ברוורמן: אנחנו נגיע לזה.

אבישי ברוורמן: אנחנו כרגע הולכים לסעיפים הראשונים.

<אתי בנדלר: אני חושבת שכדאי להתחיל עם קריאת החוק מהסעיף הראשון.

גלעד ארדן: ראיתי את המסמך של הממ"מ.

<לאה ורון: יושב-ראש הוועדה לא הספיק לראות אותו כי הוא הגיע הבוקר.

אבישי ברוורמן: באיזה מקום הוא שם אותנו מבחינת הגלישה?

גלעד ארדן: זה ל-2011.

גלעד ארדן: לא אמרנו שמחירי האינטרנט בישראל הם מהגבוהים בעולם, אבל בהחלט זה מראה שהמחיר הנמוך בישראל עדיין גבוה מהמחיר הממוצע במדינות ה-OECD.

גלעד ארדן: כאשר מסתכלים על מהירות ההורדה ועל מהירות העלאה - מדינת ישראל נתפשת בחזית הטכנולוגיה העולמית וניתן לפרוס בה בגלל שהיא קטנה רשת עם תשתית טובה ומתקדמת – אז אין הלימה בין התדמית שלנו לבין המצב בפועל מול מדינות ה-OECD.

אבישי ברוורמן: אני מבקש שהמסמך הזה יחולק לכולם.

אבישי ברוורמן: אנחנו רואים ממוצעים.

אבישי ברוורמן: המטרה שלנו לא להיות בממוצע או בתחתית של ה-OECD , המטרה להיות בצמרת.

אבישי ברוורמן: יש דברים שהגענו, יש דברים שאנחנו מדשדשים.

אבישי ברוורמן: אנחנו מובילים בעוני ובדברים אחרים, אבל בנושאים האלה יש לנו מקום משמעותי לשיפור.

אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים להיות בצמרת.

אבישי ברוורמן: אולי נוכיח את עצמנו כמו שאנחנו מוכיחים את עצמנו כשאנחנו מדברים כל כך הרבה בטלפון, אולי יותר מידי, לצערי.

<הרצל עוזר: העברתי את הנתונים של יוני 2013, לא של 2011.

<הרצל עוזר: הם בפניך.

<הרצל עוזר: תזכרו שהמחירים שלנו ירדו בעשרות אחוזים.

אבישי ברוורמן: אני מבקש לחלק את מה שמר עוזר העביר.

אבישי ברוורמן: אני חושב שגם סלקום העבירו את הנתונים שלהם למייל.

אבישי ברוורמן: תעבירו גם את זה.

<הרצל עוזר: מהירות הגלישה בהוט מאז 2011 עד היום עלתה פי 5, לכן זה לא רלוונטי לצטט נתונים מ-2011.

אבישי ברוורמן: 2013.

אבישי ברוורמן: אנחנו נבקש מהממ"מ אם הם יכולים לשלוף ולהתקדם.

גלעד ארדן: האם זו מהירות הגלישה או המהירות הממוצעת שהצרכנים שלכם קנו?

<הרצל עוזר: כל המדינות נמדדות באותה שיטה.

<הרצל עוזר: אפשר לבקר את השיטה, אבל כולם נמדדים לפי קצב הגלישה שהלקוחות קנו וצורכים.

<הרצל עוזר: אם למישהו יש בבית מחשב ישן והוא גולש ב-WI-FI ממרחק, מהירות הגלישה שלו יורדת.

<הרצל עוזר: אנחנו, דרך אגב, מאפשרים לכל הלקוחות שלנו להפעיל שעון שמודד את מהירות הגלישה שלהם.

<הרצל עוזר: אנחנו מתחייבים על המהירויות האלו.

<הרצל עוזר: גם אם יש ביקורת, זה אחיד לכל המדינות.

אבישי ברוורמן: אני חושב שגם השר ארדן היה מעוניין שנתקדם לכיוון הולנד, שוויץ, שבדיה, דנמרק, דרום קוריאה.

אבישי ברוורמן: אנחנו עברנו באינדיקציה הזאת מדינות מכובדות כמו בריטניה, פינלנד, גרמניה, ארצות הברית של אמריקה וספרד.

אבישי ברוורמן: אני מבקש ממר איתמר מילרד.

גלעד ארדן: זה יפה לעשות את ההשוואה הזאת עם ארצות הברית, זאת אומרת לקחת מדינה X בארצות הברית ולכלול אותה עם מדינה Y.

אבישי ברוורמן: מה שגלעד אומר זה שכשמדברים על united states of America, עדיף להסתכל על ניו-יורק ו-L.A.

אבישי ברוורמן: גם אנחנו לא מחלקים את המדינה כמו שהיינו רוצים רק בשביל סטטיסטיקה.

גלעד ארדן: יחי ההשוואה.

אבישי ברוורמן: איתמר, אני יודע שאתם עושים עבודה רצינית ומוכשרת, אבל אולי כדאי שתאספו מכולם את הנתונים ותתנו לנו נתונים מעודכנים.

אבישי ברוורמן: זה יהיה מאוד מעניין.

<איתמר מילרד: לגבי המהירות זה נכון ל-7 ביולי 2013, כמו שצוין.

<איתמר מילרד: זה אתר השוואות בינלאומי.

<איתמר מילרד: זה לגבי מהירות העלאה וההורדה.

<איתמר מילרד: לגבי המחירים לא מצאנו.

אבישי ברוורמן: שמעת, הרצל, זה 2013, לא -2011.

<איתמר מילרד: לגבי המחירים לא מצאנו השוואה.

<איתמר מילרד: אנחנו מודעים לכך שזה רק 2011.

<איתמר מילרד: צריך לציין שהשוואות אחרות יהיה קשה לעשות, כי המחירים והמהירויות יורדים לא רק בארץ בעשרות אחוזים.

<איתמר מילרד: זאת תופעה עולמית.

<איתמר מילרד: זאת לא חוכמה להציג היום מחירים ב-2013 לעומת מחירים ב-2012 באיחוד האירופי, במיוחד כשהמחירים שאליהם מתייחסים הם מחירי כניסה של נכנסים חדשים לתוך השירות, לא ממוצע של כל המשתמשים.

<איתמר מילרד: אולי הנתונים שהחברות יציגו הם נתונים של כניסות חדשות ולא הממוצע.

<איתמר מילרד: המבצעים האלה הם לתקופה ארוכה של שנה וחצי .

<איתמר מילרד: לפעמים מדובר ב- 2 תקופות שונות עם מחיר שונה.

<איתמר מילרד: צריך לקחת את הממוצע לכל התקופה.

אבישי ברוורמן: מר מילרד, אני מודה לך מאוד.

אבישי ברוורמן: אני מבקש מהחברות להזין כמה שיותר נתונים לממ"מ, כדי נוכל להתעדכן ולעדכן את כולם.

אבישי ברוורמן: אחד המשפטים החשובים ביותר בסטטיסטיקה - לצערי אני אומר בלעז כי לא השתמשו בעברית - זה Liars Figure and Figures Lie.

אבישי ברוורמן: אני חס וחלילה לא מתכוון, אבל בסטטיסטיקות ישבתי עם בנק ישראל, עם האוצר.

אבישי ברוורמן: גם אני עשיתי את זה פעם.

אבישי ברוורמן: חשוב שתעבירו את כל האינפורמציות לממ"מ כדי שנתעדכן איך אנחנו משתפרים.

אבישי ברוורמן: הסיפא של המשפט הזה זה מה שאמר השר.

אבישי ברוורמן: אנחנו מסתכלים לטופ של ה-OECD, לא לממוצע ולא ל-bottom.

<יעל מלם-יפה: תיקון חוק התקשורת (בזק ושידורים).

<יעל מלם-יפה: 38.

<יעל מלם-יפה: בחוק התקשורת (בזק ושידורים), התשמ"ב-1982 – (1) בסעיף 4(ד2)(3), אחרי "שירותים שונים" יבוא "ובכלל זה הפרדה בין מתן שירותים לבעל רישיון לבין מתן שירותים למנוי";

<דנה נויפלד: אנחנו מקריאים עכשיו את הנוסח שהעברנו לכנסת לפני שבוע וחצי.

<דנה נויפלד: סעיף 4(ד)(3) לחוק התקשורת הוא סעיף שמסמיך את השר לקבוע כבר היום הפרדות מבניות בין החברה לבין רישיונות אחרים של שירותים שהחברות נותנות.

<דנה נויפלד: לבזק יש חברה אם וחברות בנות, כאשר יש הפרדה בין השירותים השונים שכל חברה בת נותנת.

<דנה נויפלד: במסגרת מסמך המדיניות אמורות ההפרדות המבניות באופן מדורג ובהתאם להתפתחות השוק הסיטונאי להתבטל.

<דנה נויפלד: מה שאנחנו עושים פה זה מתקנים את הסעיף הקיים.

<דנה נויפלד: לדעתנו זה תיקון מבהיר.

<דנה נויפלד: הוא נועד לתת סמכות במקרה שלא יהיה שוק סיטונאי, או במקרה שיהיו כשלי שוק אחרים.

<דנה נויפלד: השר יוכל במקרים האלה לחייב את החברות לעשות הפרדה מבנית אנכית, כלומר להפריד בין שירותים שניתנים לבעלי רישיונות אחרים לבין שירותים שניתנים למנויים.

אבישי ברוורמן: אולי תתני לנו דוגמה למצב שבו קורה משהו, השר רואה שהדברים לא תואמים את מודל התחרות והוא עושה פעולה.

אבישי ברוורמן: תני לנו דוגמה ספציפית גם לדבר שעלול או עשוי לקרות וגם לפעולה.

<הרן לבאות: בהנחה שהשוק הסיטונאי לא יעבוד - הכוונה ב"לא יעבוד" זה שלא יתפתח מסחר ברמה הסיטונאית, זאת אומרת שהרבה מאוד קווים לא יימכרו לספקי השירותים - בזק והוט לא ימכרו קווים בסיטונאות בהיקפים גדולים לסלקום, פרטנר, טריפל סי.

אבישי ברוורמן: התוצאה תהיה ששיווי המשקל הקיים יישמר.

<רן לבאות: בדיוק.

<רן לבאות: שיווי המשקל יישמר.

<רן לבאות: המטרה היא לעשות צעד יותר דרסטי, שבו השר יאמר שחברת התשתית לא יכולה למכור את המוצר שלה לצרכן הקצה בקמעונאות.

<רן לבאות: היא הופכת למנוי.

אבישי ברוורמן: תן דוגמה במקרה שלנו.

<הרן לבאות: בזק מוכרת היום את תשתית האינטרנט לי ולך הביתה ישירות באמצעות המשווקים, באמצעות בזק עצמה.

<הרן לבאות: היא לא תוכל לעשות את זה יותר.

<הרן לבאות: היא תצטרך למכור את מוצר התשתית לחברה בת או לסלקום בלבד, היא לא תוכל להפעיל מערך קמעונאי ישיר.

<הרן לבאות: זאת הפרדה בין תשתיות לשירותים ברמת המסחר.

גלעד ארדן: תגיד אם זה קיים בעולם.

<הרן לבאות: המודל הבריטי הוא מודל כזה.

אבישי ברוורמן: מה עם חברתנו ביבשת?

אבישי ברוורמן: הבריטים לא אוהבים את היבשת.

<הרן לבאות: הם לא אוהבים.

<הרן לבאות: השאלה מה אתה אוהב, לא מה הם אוהבים.

אבישי ברוורמן: אני שואל.

אבישי ברוורמן: אני אוהב את האירופאים.

<הרן לבאות: יש כאלה ויש כאלה.

<הרן לבאות: זה קיים בעולם.

<הרן לבאות: בדרך כלל, כמו שהראינו במצגת הראשונה, השוק הסיטונאי עבד נהדר בהרבה מאוד מדינות.

אבישי ברוורמן: איך הולנד והסקנדינביות מתנהלות?

<הרן לבאות: אני לא זוכר סקנדינביות, אבל אני חושב שזה בלי הפרדת תשתיות.

<הרן לבאות: נכון, יאיר?

<הרן לבאות: אני יכול לתת את צרפת ואת גרמניה.

<יאיר חקאק: ההפרדה הזאת שנקראת הפרדה פונקציונאלית קיימת בדירקטיבות האירופיות, בחקיקה הכלל אירופית.

<יאיר חקאק: האופציה קיימת בכל מדינות אירופה.

<יאיר חקאק: היא מיושמת הלכה למעשה בבריטניה ובאיטליה אחרי מאבקים.

אבישי ברוורמן: אתה אומר שהיא קיימת דה יורה בכל המקומות, אבל דה פקטו רק בבריטניה.

אבישי ברוורמן: למה היא קיימת דה פקטו רק בבריטניה ולא הפעילו אותה במקומות אחרים?

אבישי ברוורמן: לא היה צורך?

<יאיר חקאק: כל רגולטור מפעיל את שיקול דעתו, הוא רואה אם החברה משתפת פעולה או לא.

<יאיר חקאק: בבריטניה הגיעו למסקנה שהשוק הסיטונאי קצת מקרטע, לכן חייבו את חברת British Telecom להקים חברה חדשה שנקראת Openreach.

<יאיר חקאק: היא מופרדת ברמה מאוד מאוד נוקשה מ-British Telecom.

<יאיר חקאק: התמריצים למנהלים שונים לגמרי.

<יאיר חקאק: יש חומות סיניות מאוד מאוד גבוהות בין החברות.

<יאיר חקאק: יש ועדה ציבורית שמפקחת על Openreach, קוראים לזה equivalents of access.

<יאיר חקאק: Openreach מחויבת למכור לחברה הקמעונאית של British Telecom בדיוק באותם תנאים שהיא מוכרת למתחרים.

<דנה נויפלד: חשוב להבהיר שהסעיף הזה הוא הסעיף המסמיך, אין פה שום קבלת החלטה בעניין.

<דנה נויפלד: זה רק נועד למקרה שבו לא תתפתח תחרות.

ון פליישר בן-יהודה: אני רוצה להתחבר לדברים שנאמרו עכשיו על ידי גברת דנה נויפלד.

ון פליישר בן-יהודה: אוהבים להציג את העניין של סעיף מסמיך כאיזה משהו שאנחנו לא משתמשים בו בכלל, כאיזה משהו שאנחנו רק שמים אותו.

אבישי ברוורמן: רק הבריטים משתמשים.

ון פליישר בן-יהודה: העניין הוא שכשמכניסים סעיף כזה הוא מאותת משהו לשוק.

ון פליישר בן-יהודה: בסוף הוא מופיע בחוק.

ון פליישר בן-יהודה: זה שמשרד התקשורת הכניס אותו אומר שהוא רוצה לאותת משהו.

גלעד ארדן: אנחנו מודיעים את זה בלי לאותת.

אבישי ברוורמן: אין ספק שהאיתות קיים.

אבישי ברוורמן: בשאלות שלי הבהרתי שהאיתות הזה ברור.

ון פליישר בן-יהודה: המשמעות של הסעיף שהציגו בעדינות הוא עונש לבזק ולהוט.

ון פליישר בן-יהודה: לא אומרים שלא יהיה אולסייל כי הוט ובזק לא אשמות.

ון פליישר בן-יהודה: יכול להיות שהאולסייל לא יתפתח כי המתחרים לא ירצו לקנות קווים באולסייל, כי הם לא ירצו לעשות אולסייל.

ון פליישר בן-יהודה: אין פה איזה משהו שאומר מתי מפעילים את הסעיף הזה.

ון פליישר בן-יהודה: אם מפעילים את הסעיף הזה, שהוא עונש לבזק ולהוט, תפעילו אותו אם בזק והוט יתנהלו לא כמו שצריך.

אבישי ברוורמן: אני מבין מה שאת אומרת.

אבישי ברוורמן: המכשיר הזה קיים בידי הרגולטור במידה ואין התפתחות בכיוון התחרותי שאנחנו רוצים.

אבישי ברוורמן: אומרת גברת פליישר שאם הם התנהלו כשורה והיו סיבות שלא תלויות בהם או אולי דווקא במתחרים שלהם שלא פעלו כיאות, מדוע להעניש אותם.

<דנה נויפלד: זאת שאלת היישום.

<דנה נויפלד: הסעיף הזה, לטעמנו, כבר היום מכסה את האפשרות לעשות הפרדה.

<דנה נויפלד: התיקון שאנחנו עושים הוא תיקון למען הסר ספק, למען זה שלא תוכל להיטען טענה.

<דנה נויפלד: הסעיף הזה מסמיך אותנו כבר היום לעשות את זה.

<דנה נויפלד: השר כבר היום יכול להשתמש בסמכותו.

<דנה נויפלד: מבחינת היישום.

<דנה נויפלד: בוודאי שכל יישום של כל סמכות של השר צריכה להיות בהתאם לנסיבות ובהתאם למצב התחרותי.

<דנה נויפלד: היא לא נעשית, בניגוד למה שמוצג פה, כעניין של גחמה.

<דנה נויפלד: ככל שלא יתפתח שוק סיטונאי אני מניחה ואני בוטחת שאנחנו ננתח את הסיבות לאי התפתחותו של השוק הסיטונאי.

אבישי ברוורמן: זאת הערה מאוד ברורה, גברת נויפלד.

אבישי ברוורמן: אני מבטיח לך, גברת פליישר, שברגע שיהיו התנאים האלה והשר ינקוט את מה שהוא ינקוט, אנחנו נכנס בדחיפות את ועדת הכלכלה על מנת לבחון.

אבישי ברוורמן: אני מניח שגם את רוצה שתהיה פה תחרות.

אבישי ברוורמן: אם ידן של בזק והוט לא הייתה במעל אלא ידו של מישהו אחר, תאמיני לי שלא תהיה פה צעקה גדולה רק שלכם אלא גם שלנו.

ון פליישר בן-יהודה: אדוני היושב-ראש, אני מסכימה איתך, לכן אני אשמח שתוסיף הערה בתוך החוק כך שהנושא יובא לוועדת הכלכלה.

ון פליישר בן-יהודה: לדברים שנאמרו פה בעל-פה אין שום משקל.

אבישי ברוורמן: אני אשמח לקבל יותר סמכויות.

אבישי ברוורמן: אני לא צריך שזה יהיה כתוב.

אבישי ברוורמן: אם הדברים, חס וחלילה, לא יהיו כמו שצריך, אז הכנסת היא הגוף הריבוני במדינת ישראל ואנחנו נעלה את זה מיד.

גלעד ארדן: אני רוצה להוסיף עוד נדבך למה שאמרת.

גלעד ארדן: אני גם מתחייב כאן לפרוטוקול.

גלעד ארדן: כיוון שאני מקווה שבתקופת כהונתי נדע אם בזק מאפשרת לשוק הסיטונאי להתפתח או שמא נוצרים קשיים ביישום, אז לפני שאדון ואקבל החלטות בנושא אני אביא את זה לידיעתך ולידיעת הוועדה.

גלעד ארדן: אם תרצו לקיים דיון מוקדם נקיים על זה דיון.

<אתי בנדלר: אני רוצה להעיר, גברת פליישר, על כך שאמרת שלדברים שנאמרו כרגע אין כל בסיס או משהו כזה.

<אתי בנדלר: אני לא יכולה להתעלם מהתגובה שלך.

<אתי בנדלר: החוקים כולם, לא רק חוק התקשורת, מעניקים סמכויות רבות מאוד לשרים שמותנות בהפעלת שיקול דעת על ידי השר או הרגולטור לפי החוק שבו מדובר.

<אתי בנדלר: ההלכות על הפעלת שיקול הדעת של הרגולטור ידועות לך.

<אתי בנדלר: כל בעל שררה צריך להפעיל את שיקול דעתו בסבירות, בהתבסס על מסד נתונים.

<אתי בנדלר: כך כל ההלכות בקשר להפעלת שיקול דעת מינהלי.

<אתי בנדלר: לומר שאין לזה בסיס זה פשוט לא נכון.

ון פליישר בן-יהודה: לא התכוונתי שאין בסיס לדברים שנאמרו, התכוונתי שאין משקל לזה שזה נאמר כדברי רקע.

אבישי ברוורמן: הנקודה שלך הובהרה.

אבישי ברוורמן: השר אמר דבר מאוד חשוב שנרשם בפרוטוקול.

אבישי ברוורמן: כולנו מקווים שהדברים יהיו על מי מנוחות, קצת גלים קטנים אבל בלי סערות.

אבישי ברוורמן: אם פתאום נראה שהדברים לא עובדים והשר יצטרך להפעיל את סמכותו, אז הוא יתקשר ליושב-ראש ועדת הכלכלה, יהיה פה דיון ובמקביל תהיה התקדמות.

אבישי ברוורמן: אני חושב שזה מכובד, דמוקרטי ויאה.

ון פליישר בן-יהודה: בריטניה, לפי מיטב ידיעתי, היא המקום היחידי באירופה שבו מיושם המודל הזה.

ון פליישר בן-יהודה: היא המדינה הכי נכשלת באירופה.

אבישי ברוורמן: השימוש בבריטניה לא מפחיד אותנו.

גלעד ארדן: אני יכול להביא לידיעת הוועדה – זה במסגרת מה שהתחייבתי - שכבר היום יש נקודת מבחן לנכונות של שיתוף פעולה של בזק.

גלעד ארדן: לפי הנחיית המשרד הם היו נדרשים עד היום להעביר לסלקום ולפרטנר את פריסת עונות התקשורת שלהם כדי להתחיל ולבחון את היישום.

גלעד ארדן: אני מקווה שהם יעבירו, כי בעבר הם קצת עכבו.

אבישי ברוורמן: מה לוח הזמנים, אדוני השר?

גלעד ארדן: זה אחרי עיכובים ודחיות.

גלעד ארדן: יצא במקרה שזה עד היום.

<ניר יוגב: עד 8 חודשים.

גלעד ארדן: 8 חודשים אנחנו כבר מבקשים את זה.

אבישי ברוורמן: אני חושב שהנושא הובהר.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: מי נגד?

אבישי ברוורמן: בעד – פה אחד

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין

<אתי בנדלר: הפסקה הראשונה אושרה.

<יעל מלם-יפה: (ד) בסעיף 4ג1, במקום "בביצוע פעולות בזק או במתן שירותי בזק" יבוא "בביצוע פעולות בזק, במתן שירותי בזק או בביצוע שידורים" ואחרי "לרבות" יבוא "בעל רישיון לשידורים";

<דנה נויפלד: סעיף 4ג1 הוא הסעיף שמקנה סמכות לדרוש מידע מבעלי רישיון שונים.

<דנה נויפלד: כיוון שאנחנו הולכים לעולם של בנדל, כמו שהסביר הרן בהרצאה הראשונה - - -

אבישי ברוורמן: לעולם של?

<דנה נויפלד: בנדלים.

גלעד ארדן: סלי תקשורת.

<דנה נויפלד: סעיף 4ג1 לחוק התקשורת הוא סעיף שמכוחו אנחנו דורשים מידע מבעלי רישיון שונים בטרם קבלת החלטות רגולטוריות.

<דנה נויפלד: כיוון שאנחנו הולכים לעולם של חבילות שירותים אנחנו מבקשים להוסיף לסעיף, שכרגע לא חל על בעלי רישיונות לשידורים, את בעלי הרישיונות לשידורים כדי שגם מהם נוכל לקבל מידע טרם קבלת החלטה.

אבישי ברוורמן: תני לנו דוגמה.

<הרן לבאות: סביר מאוד שסלי השירותים העתידיים יכילו בתוכם שירותי טלוויזיה.

<הרן לבאות: כמו בכל העולם יהיה אינטרנט, טלפוניה וטלוויזיה, סוג של טריפל כמו שהוט עושה היום.

<הרן לבאות: על מנת לבחון את התפתחות השוק, את המחירים בשוק שלא נערכת פרקטיקה אנטי תחרותית, אנחנו נבקש לקבל מידע מבעל רישיון לשידורים.

אבישי ברוורמן: אני חושב שאין פה הסתייגויות.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד – פה אחד

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין

<יעל מלם-יפה: (3) בסעיף 5 – (א) בסעיף קטן (ב) – (1) בפסקה (1), אחרי "והסדרים נלווים למימוש קישור גומלין" יבוא "והתשלומים בעדם" ואחרי "ככל שהמידע נדרש" יבוא "לצורך מתן שירותים בידי בעל רישיון אחר למנוייו או";

<דנה נויפלד: זה הסעיף שמקנה סמכות לקבוע את החובה לאפשר קישור גומלין ושימוש.

<דנה נויפלד: כבר היום יש בתוך הסעיף התייחסות להסדרים נלווים שהשר יכול לקבוע.

<דנה נויפלד: אנחנו מוסיפים עכשיו סמכות כך שהשר יוכל גם לקבוע תשלומים בעד אותם הסדרים נלווים שהוא קובע.

אבישי ברוורמן: דוגמה.

<הרן לבאות: שוק סיטונאי מחלק את תשתית התקשורת להרבה מאוד פלחים, להרבה מאוד מקטעים.

<הרן לבאות: ספק השירותים יכול להתחבר במקטע מסוים ולשים באותו חדר תקשורת גם את הציוד שלו.

<הרן לבאות: במקרה כזה יכול להיווצר מצב שבו סלקום תרצה להיכנס לחדר של בזק, להגיד שהיא מעוניינת להתחבר, לשים שם ארון תקשורת ולעשות הקבלה לתשתית.

<הרן לבאות: בזק תהיה רשאית לבקש חלוקה במיזוג האוויר, בהוצאות החשמל, בהוצאות השכירות או אפילו בניקיון.

<הרן לבאות: אלה שירותים נלווים להפעלת אותו חדר שסלקום ביקשה והרגולטור יאפשר לה להיכנס על מנת להתחבר במקטע אחד של הרשת.

<הרן לבאות: במצב שבו יכולה להיווצר אי הסכמה או שנאלץ לקבוע את זה מראש מכיוון שהשחקנים לא ישתפו פעולה, אנחנו מבקשים שהשר יוכל לקבוע את כל התשלומים עבור השירותים האלה.

אבישי ברוורמן: אנחנו כולנו בעד שיתוף פעולה.

אבישי ברוורמן: סביר להניח שזה לא קורה.

אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים להגיע למודל תחרותי שבסוף כולם ישחקו בכל המגרשים.

אבישי ברוורמן: יש תקופת מעבר.

אבישי ברוורמן: במקרה הזה השר יוכל להפעיל את סמכותו על-מנת להחיש את התהליך.

<הרן לבאות: נכון.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד – פה אחד

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין

<יעל מלם-יפה: (2) בפסקה (2), אחרי "למדד המחירים לצרכן" יבוא "או למדד אחר";

<דנה נויפלד: אנחנו מתקנים עכשיו את הסעיף שמכוחו נקבעים התשלומים והמחירים.

<דנה נויפלד: כרגע נקבע בתוך החוק שהשר יכול לקבוע הוראות לעניין הצמדה למדד מסוים, שהוא מדד המחירים לצרכן.

<דנה נויפלד: אנחנו מבקשים להרחיב את האופציה כך שיהיה אפשר לקבוע גם הצמדה למדד אחר.

<הרן לבאות: זה ברור לכל כשכשאתה עושה מערכת מאוד מאוד מורכבת של תמחיר שכולל עלויות שכר שצמודות לשכר ומוצרים שנרכשים בסל מטבעות מסוים או בדולרים - אני יכול לתת הרבה מאוד דוגמאות - אתה לא מעוניין להצמיד למדד מאוד פשוט שלפעמים לא מייצג את ההצמדה הדרושה למחיר.

אבישי ברוורמן: תן דוגמה.

<הרן לבאות: אם נקבע לשירות נלווה מחיר והשירות הנלווה הזה יהיה ברובו עניין של תעסוקה, כמו השחלת כבל בקנה, יכול להיות שלא נרצה להצמיד אותו למדד, כי בין השחלת כבל לקנה אין קשר למדד.

אבישי ברוורמן: כמו בנושא הבנייה שאתה צריך להתמקד בדברים שרלוונטיים לענף.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד – פה אחד

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין אושר

<דנה נויפלד: את הסעיף שיעל הולכת להקריא עכשיו היא לא צריכה להקריא כי הצבענו עליו אתמול.

<דנה נויפלד: הייתה איזו שהיא השלמה שנדרשה בעקבות שינוי הנוסח של אתמול.

<דנה נויפלד: את זה יעל תקריא.

אבישי ברוורמן: אנחנו נקרא את זה מהתחלה.

אבישי ברוורמן: לא נצטרך להצביע על מה שהצבענו, רק נצביע על התיקון.

<יעל מלם-יפה: (ב) אחרי סעיף קטן (ב) יבוא: "(ב1) קביעת התשלומים או מתן ההוראות לפי סעיף קטן (ב) (בסעיף קטן זה – תשלומים בעד קישור גומלין) יכול שתיעשה, בין השאר, בהתבסס על אחד מאלה: (1) עלות לפי שיטת חישוב שיורה עליה השר בתוספת רווח סביר; (2) נקודת ייחוס הנגזרת מאחד מאלה: (א) תשלום בעד שירותים שנותן בעל הרישיון; (ב) תשלום בעד שירותים אחרים בני-השוואה; (3) תשלומים כאמור בפסקאות (א) או (ב) או תשלומים בעד קישור גומלין או שירות מקבלי לו, במדינות אחרות.

<יעל מלם-יפה: "; (ג) בסעיף קטן (ד), במקום "יורה השר על המחיר בהתבסס על עלות קישור הגומלין" יבוא "יורה השר על המחיר בעד קישור הגומלין".

<יעל מלם-יפה: במקום "בתוספת רווח סביר" יבוא "ויכול שהשיטה כאמור תיעשה, בין השאר, כאמור בסעיף קטן (ב1)";

אבישי ברוורמן: זה בדיוק אותו דבר.

אבישי ברוורמן: אני לא רואה בעיה.

אבישי ברוורמן: זו אותה רוח שהחלטנו עליה אתמול.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד – פה אחד

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין

<אתי בנדלר: אני מבינה שהוועדה הצביעה על ההתאמה של המוצע בסעיף קטן (ג) לנוסח שאושר בסעיף הקודם.

<אתי בנדלר: ככל שנראה שהנוסח שהוקרא כרגע אינו תואם במלואו לאותה החלטה, אנחנו כמובן נתאים את הנוסח.

אבישי ברוורמן: גברת בנדלר, דברייך הם דברי אלוהים חיים.

אבישי ברוורמן: אנחנו ממשיכים הלאה.

<יעל מלם-יפה: אני אדלג עכשיו על הסעיפים שעניינם בחבילה הצרה.

<יעל מלם-יפה: (6) אחרי סעיף 11 יבוא: "מתן הוראות למניעת פגיעה מיידית 11א(א) על אף האמור בסעיף 11(ב), ראה השר כי בשל פעולת בעל רישיון כאמור באותו סעיף קיין חשש לפגיעה מיידית במתן שירות בזק באופן תקין וסדיר או בתחרות בתחום הבזק, רשאי השר להורות לבעל הרישיון בדבר פעולות שעליו לנקוט או בדבר פעולות שעליו להימנע מלנקוט לשם מניעת הפגיעה כאמור, אף בלא שניתנה לבעל הרישיון הזדמנות להשמיע את טענותיו, ובלבד שתינתן לבעל הרישיון הזדמנות להשמיע את טענותיו לפי הוראות סעיף 11(ב) (בסעיף זה – הליך השימוע), בסמוך ככל האפשר בנסיבות העניין לאחר מתן ההוראות.

<יעל מלם-יפה: (ב) הוראות השר לפי סעיף קטן (א) יינתנו לתקופה שלא תעלה על שישה חודשים; ואולם אם לא הסתיים הליך השימוע בתום התקופה האמורה, רשאי השר להאריך את תוקפן של ההוראות בתקופות נוספות שכל אחת מהן לא תעלה על שלושה חודשים, עד לסיומו של הליך השימוע.

<יעל מלם-יפה: (ג) מצא השר בתום הליך השימוע כי מתקיימים הטעמים למתן הוראות לפי סעיף 11(ב), רשאי הוא לאשר את ההוראות לפי סעיף קטן (א) או לשנותן ויראו אותן כאילו ניתנו לפי סעיף 11(ב).

<יעל מלם-יפה: ";

גלעד ארדן: חילקת את הדוגמאות מהעולם לגבי הסעיפים?

אבישי ברוורמן: כדאי שתוסיף.

אבישי ברוורמן: זה מאוד חשוב כשעושים השוואות.

גלעד ארדן: ביקשתי להראות שזו לא המצאה ישראלית המצב שבו רגולטור פועל בפרקטיקה של מבצעים או בפרקטיקה של פעולות שמבצע מונופול או בעל כוח גדול יותר שעלולות לפגוע בתחרות.

גלעד ארדן: לרגולטורים יש סמכויות לעצור באופן מיידי כדי למנוע פגיעה בתחרות, ובלבד שהם לא משהים לאחר מכן את ההחלטות בנושא הזה אלא פועלים כמה שיותר מהר.

חנא סוייד: זה עלה באיזה שהוא שלב בדיון.

<דנה נויפלד: הסעיף נועד על מנת לתת סמכות לשר לעצור באופן מיידי מבצע כאשר יש חשש לפגיעה בתחרות.

<דנה נויפלד: הסמכות הזאת נועדה על מנת לערוך שימוע בהקדם האפשרי הניתן מיד לאחר עצירת המבצע, זאת על מנת למנוע פגיעה תחרותית ולמנוע מצב שבו בעלי התשתיות – במקרה הזה בזק והוט – יוכלו לנצל את כוחן המונופוליסטי העודף שיש להן.

אבישי ברוורמן: הרן, תן לנו דוגמה ישראלית – כרגע זה בזק - ואחרי זה תתן לנו, כמו שהשר הדריך אותך, לגבי מדינות אחרות בעולם.

אבישי ברוורמן: אולי תיתן גם דוגמאות של מקרים שקרו דה פקטו, לא רק דה יורה.

<הרן לבאות: אני אתן דוגמה שהיא פרקטיקה אנטי תחרותית בהקשר של חבילת שירותים ומחיר.

<הרן לבאות: הסעיף לא מדבר בהכרח על המקרה שאני נותן, כי זה לא המקרה היחיד שבו יכול השר.

אבישי ברוורמן: אולי תפרט באיזה עוד מקרים.

<הרן לבאות: זה יהיה קצת יותר מורכב, אבל אני אנסה למצוא דוגמה.

<הרן לבאות: הדוגמה הטריוויאלית היא שבעל הכוח העודף- במקרה הזה בזק או הוט - יבחר לקחת שירות או חבילת שירותים ולמכור אותם במחיר טורפני, במחיר שקרוב יותר למחיר העלות.

<הרן לבאות: מכיוון שהמשווקים – סלקום, פרטנר, טריפל סי וכו' - קונים את התשומה הבסיסית בשוק הסיטונאי, שזה הביטים ברשת, מבזק או מהוט, הם לא יוכלו להתמודד תחרותית עם המחיר.

<הרן לבאות: על מנת למנוע הרגלים בשוק ולמנוע את המצב שבו הם לא יוכלו להתמודד ולשווק חבילה שקולה במחיר דומה, תהיה לשר סמכות לבוא ולומר לבזק לעצור את שיווק המבצע או את החבילה הספציפית שהם שיווקו במחיר הזה באופן מיידי.

<הרן לבאות: הם יצטרכו לעצור את הקמפיין, לעצור את המוקדים מלשווק.

<הרן לבאות: המשרד יתחיל בהליך מעמיק יותר.

<הרן לבאות: השר לא יחליט על דעת עצמו לעצור.

<הרן לבאות: אני מניח שהמשרד ייגש אליו ויגיד שיש חשש.

<הרן לבאות: הוא ישאל מה החשש.

<הרן לבאות: יש הרבה גורמים.

<הרן לבאות: יש גם שחקנים בשוק.

<הרן לבאות: הם יגידו שהורגים אותם.

<הרן לבאות: השר, כמו כל שר, ישאל מה החשש, איפה הבעיה.

<הרן לבאות: לפני שהוא יגיב נצטרך להראות לו במתודולוגיה סדורה ובאופן ברור למה החשש הוא אמיתי, למה באמת יש פה איזו שהיא פגיעה.

<הרן לבאות: בנקודת הזמן הזאת אם הוא ישתכנע הוא יוכל לעצור.

<הרן לבאות: אם הוא עצר אנחנו נתחיל בהליך שבו אנחנו עושים את הדוקטורט.

<הרן לבאות: למה אני אומר דוקטורט?

<הרן לבאות: כי התהליכים האלה לוקחים הרבה מאוד זמן.

<הרן לבאות: גם בתהליך של שימוע אתה צריך לתת זמן לנפגע להגיב.

<הרן לבאות: הוא לא יגיב תוך יומיים.

<הרן לבאות: אחרי שהוא מגיב אתה צריך ללמוד את התגובה שלו.

<הרן לבאות: התהליכים האלה לוקחים הרבה מאוד זמן.

<הרן לבאות: אתה לא רוצה שבאותו הזמן השוק ימשיך להתנהל כמו שהוא מתנהל כאילו לא קרה כלום.

<הרן לבאות: זה התהליך שאנחנו רואים לנגד עינינו.

<הרן לבאות: זאת הסמכות שאנחנו חושבים שצריכה להיות לשר.

אבישי ברוורמן: פתאום אנחנו רואים שיש איזה שהוא מבצע, המבצע הזה נהדר, הצרכנים מבסוטים, אבל אתה יודע שהדבר הזה מחסל את המתחרה.

גלעד ארדן: תיתן את הדוגמה של הוט.

ון פליישר בן-יהודה: הוא לא יודע, הוא רק חושש.

אבישי ברוורמן: כשהשר מבין שמשהו פה לא בסדר הוא מפעיל מיד את שיקול דעתו.

אבישי ברוורמן: ברגע שהוא מפעיל את שיקול הדעת שלו העסק נעצר מיד.

גלעד ארדן: זה בניגוד ל-DNA של שר, כי השר לא רוצה לעצור מבצע שהציבור נהנה ממנו.

גלעד ארדן: לא מבקשים פה סמכות מונופוליסטית.

אבישי ברוורמן: אתם צריכים את אותה תקופה ארוכה.

אבישי ברוורמן: העסק נעצר, אבל במקביל כדי שיהיה לזה בסיס אמיתי אתם מבקשים את התקופה הזאת.

אבישי ברוורמן: האם התקופה שנקבתם בה של 6 חודשים היא תקופה מספקת, לא מספקת?

אבישי ברוורמן: אפשר לקצר?

אבישי ברוורמן: איך הגעתם ל6 חודשים ולא ל-3 או ל-2?

<קריאה: ולא לשבועיים.

<דנה נויפלד: זה לא בהכרח תקופה של חצי שנה.

<דנה נויפלד: אנחנו רוצים שהתקופה לא תעלה על חצי שנה.

<דנה נויפלד: אנחנו רוצים שזאת תהיה תקופה קצרה ככל הניתן.

אבישי ברוורמן: למה קצבת את החסם העליון ב-6 חודשים ולא בחודש?

אבישי ברוורמן: יש פה הערה של גברת בנדלר על כך שזה בכלל לא חסם.

<אתי בנדלר: כדי להיות הגונים צריך לשים לב למה שכתוב בסעיף.

<אתי בנדלר: מדובר על כך שההוראה תינתן ל-6 חודשים, אבל אם לא הסתיים הליך השימוע בתוך 6 חודשים השר רשאי להאריך את זה כל פעם ל-3 חודשים לצמיתות.

אבישי ברוורמן: זאת אומרת שאין פה שום חסם.

<אתי בנדלר: כל עוד לא הסתיים הליך השימוע.

אבישי ברוורמן: אם לקחת 6 חודשים וזה לא אפקטיבי אז זאת רק מילה.

<הרן לבאות: גם להארכה יש רציונל.

גלעד ארדן: אם אדוני חושב שצריך לתחום, שיתחום, אני לא מתווכח.

<קריאה: או לשים שם איזו אמירה שזה צריך להגיע לפה לאישור.

<דנה נויפלד: אם אנחנו שמים קו עליון מבלי אפשרות להארכה, יש תמריץ לחברות שלא להעביר את המידע.

<דנה נויפלד: מה הן יודעות?

<דנה נויפלד: שאם הם ימשכו את הזמן עד תום התקופה המבצע ייפסק כי זאת ברירת המחדל.

גלעד ארדן: במצב כזה נודיע להם שעוד לא התחלנו לספור את הזמן.

גלעד ארדן: היועצת המשפטית תגבה אותנו במצב שהם לא מעבירים טיעונים.

<הרן לבאות: בגרמניה, לדוגמה, כאשר הרגולטור מבקש נתונים והחברה לא משתפת פעולה ולא מעבירה לו בזמן, אז החברה מחויבת לספק את אותו שירות במחיר 0.

<הרן לבאות: אנחנו לא ביקשנו דבר כזה.

<הרן לבאות: צריך להבין שהפרקטיקות האלו הן פרקטיקות שנוהגים בהן.

ון פליישר בן-יהודה: הטענה היא שמוכרים זול מידי.

<הרצל עוזר: אנחנו נמצאים בסביבה תחרותית שמאופיינת בשני דברים.

<הרצל עוזר: האחד, שההחלטות מתקבלות בסדרי גודל של שעות ספורות.

<הרצל עוזר: אנחנו פותחים לפעמים את העיתון או את הטלוויזיה, רואים מה המתחרים שלנו עושים ורוצים להגיב בהתאם.

<הרצל עוזר: אנחנו רוצים שתהיה לנו הגמישות להגיב.

<הרצל עוזר: הדבר השני שקורה הרבה מאוד בשוק הזה הוא שמתחרים מתקשרים - במקרה שלנו זה ברמה מטורפת - למשרד התקשורת ומתלוננים תלונות שמבחינתנו הן לא מעט פעמים תלונות שווא.

<הרצל עוזר: אני אתן דוגמה קטנה מאתמול.

<הרצל עוזר: ישבו פה אתמול נציגי סלקום ואמרו שמחירי הטלוויזיה עולים.

<הרצל עוזר: אני יכול להוכיח שמחירי הטלוויזיה יורדים.

<הרצל עוזר: אמרו שהוט לקחה נתח שוק בשוק ה-ISP של 12%.

<הרצל עוזר: המספר הזה לא נכון.

אבישי ברוורמן: זה לא המקרה הראשון - - -

<הרצל עוזר: סליחה, אני מתנצל.

<הרצל עוזר: פרטנר אמרו את זה, לא סלקום.

אבישי ברוורמן: אני רואה שהשר יקבל את שיקול דעתי בנוגע לכך שנגביל את זה לתקופה שלא תעלה על X חודשים ממועד המצאת כל המסמכים שדרש השר לצורך השימוע, ללא זכות הארכה.

אבישי ברוורמן: במידה ולא יקרה יבוא נבוט גדול.

<הרצל עוזר: כבר היום יש לשר סמכות לתת הוראות.

<הרצל עוזר: נתנו את הדוגמה שבחודש פברואר בשנה שעברה יצאנו במבצע שלהבנתו של משרד התקשורת היה צריך להיפסק.

<הרצל עוזר: באותו רגע שהורו לנו הפסקנו.

<הרצל עוזר: הבקשה הזאת, להבנתי ולהבנת היועצים המשפטיים, נוגדת את כללי המשפט המינהלי.

<הרצל עוזר: אני מדבר על הפרקטיקה.

<הרצל עוזר: לא יכול להיות שתהיה פה סמכות לשר בלי שימוע.

<הרצל עוזר: אני מבקש 48 שעות לשימוע ראשוני.

<הרצל עוזר: אחרי 48 שעות תהיה לו סמכות.

גלעד ארדן: ומה אם אני בחו"ל כשאתם יוצאים במבצע?

גלעד ארדן: אני חייב לעצור ולבטל פגישה?

<קריאה: יש לך ממלא מקום.

<הרצל עוזר: אני מזכיר שהדיונים הם לא איתך, כבוד השר.

<הרצל עוזר: הם בדרך כלל עם האנשים שלך.

גלעד ארדן: ואם אני עם הנהלת המשרד בביקור אצל עמיתנו באוקראינה?

גלעד ארדן: אנחנו נפסיק אותו בגלל שעשיתם מבצע טורפני?

גלעד ארדן: אנחנו נפגע ביחסי החוץ של ישראל?

גלעד ארדן: אנחנו לא יכולים.

<הרצל עוזר: אין מבצע טורפני, ככל שיהיה, שגורם לנזקים ברמה של 48 שעות.

<הרצל עוזר: שום מבצע טורפני לא גורם לזה.

<הרצל עוזר: גם כשיצאנו ב-ISP במחיר של 20 שקלים, כשכל השוק דיבר על מאות שקלים, וגם כשיצאנו עם מבצע בסלולר של 99 שקלים לא היה שום דבר מהותי ב-48 השעות הראשונות.

<מיכאל גולן: הצבעתם בכנסת על הרפורמות של הסלולר.

<מיכאל גולן: לפי דעתי זאת הרפורמה היחידה שהצליחה כל כך מבחינת הוזלת המחיר.

<מיכאל גולן: לקח לכם מאמץ לעשות את זה נגד הקרטלים, נגד 3 מתחרים שהיו במצב שוק של קרטל.

<מיכאל גולן: את מה שעשיתם בסלולר העם דורש בטלוויזיה.

<מיכאל גולן: אנשים רוצים לראות היום את הוזלת המחיר בטלוויזיה.

<מיכאל גולן: אני חושב שאנחנו מסתכלים בטעות על benchmarking.

<מיכאל גולן: למה?

<מיכאל גולן: כי היום ה-benchmark זה לא הקו הביתי, זה לא המחיר של האינטרנט או המחיר של הטלוויזיה, זה המחיר של הטריפל פליי ושל הבוקס.

<מיכאל גולן: אני יכול להגיד מהבחינה של benchmarking כי חוויתי את זה.

<מיכאל גולן: היום במדינת ישראל הטריפל פליי כולל את התשתית, כולל את ה-ISP, כולל את הטלוויזיה, כולל את הקו הטלפוני.

<מיכאל גולן: הוא עולה בערך - - -

אבישי ברוורמן: השאלה שלי היא לסעיף הזה שבו נוצר מצב של מבצע טורפני שמגיע לפתחו של השר.

אבישי ברוורמן: השאלה על הפרק היא אם השר מקבל החלטה מיידית, או שיהיה שימוע של 12 שעות, 14 שעות, 48 שעות.

<מיכאל גולן: 48 שעות זה קריטי.

<מיכאל גולן: גייסנו נטו בגולן טלקום כל חודש בין 10- ל-15 אלף לקוחות, חוץ מחודש אחד שבו בזק ופלאפון עשו מבצע.

<מיכאל גולן: ה-48 שעות האלו מאוד מאוד קריטיים, כי בזמן הזה הם עושים פרסומת, הם נותנים את המחיר הזה לכל העם.

אבישי ברוורמן: אתה ממליץ, לאור ההערה של מר עוזר, שלפני שמגיעה הידיעה לשר שמשהו גרוע קורה בשוק אף על פי שהעם מבסוט והעם רוצה - העם מסתכל לפעמים על הטווח הקצר, לא על הטווח הארוך - הוא יקרא לשימוע של X שעות.

<מיכאל גולן: אני אומר שקודם צריך לעצור, רק אחר כך - - -

אבישי ברוורמן: בלי שימוע?

<מיכאל גולן: כן.

<מיכאל גולן: 48 השעות האלו של שימוע, שאולי פה בדיון בכנסת זה נראה כמשהו קטן, זה משהו מאוד גדול.

אבישי ברוורמן: מר גולן, אמרת שאתה נגד שימוע?

<מיכאל גולן: כן.

<אתי בנדלר: אני רק רוצה לומר להערתו של מר גולן שדיבר על השידורים.

<אתי בנדלר: הסעיף הזה לא נותן סמכויות לשר בתחום השידורים, הוא נותן בתחום הבזק בלבד.

<אתי בנדלר: מדובר כאן על חשש לפגיעה מיידית במתן שירות בזק או בתחרות בתחום הבזק, לא בתחום השידורים.

גלעד ארדן: אנחנו עוד רחוקים מהיום שהם יורידו את מחירי השידורים באופן דרמטי בשביל להוציא מתחרים.

איילת שקד: אני חושבת ששימוע זאת דרישה בסיסית לעשות לחברה.

איילת שקד: אני סומכת ב-100% על שיקול דעתו של השר, אבל להפסיק מבצע שהוא טוב לציבור בלי לשמוע בכלל את החברה שעושה את אותו מבצע זה דבר שנראה לי לא סביר.

אבישי ברוורמן: אחד החששות שלי בתור אדם שהתעסק בביצוע זה שלפעמים מטילים שימוע והוא לא נמצא.

איילת שקד: משרד התקשורת צריך לעשות שימוע.

איילת שקד: אם הם לא באים זאת בעיה שלהם.

אבישי ברוורמן: האקט הזה צריך להיות מיידי.

גלעד ארדן: בזק והוט, שיש להן את תשתית האינטרנט, יכולות למכור באמצעות חברות אחרות, יכולות לספק את הגישה.

גלעד ארדן: לפני זמן לא רב הוט הציעה מבצע במחיר של - - -

אבישי ברוורמן: הוט נט הציעה מבצע ב-20 שקלים.

איילת שקד: מה רע בזה?

גלעד ארדן: לא אמרתי שזה רע.

גלעד ארדן: יש היום חברות בשוק שיש להן יתרונות יחסיים מאוד גדולים.

גלעד ארדן: אנחנו רוצים לאפשר כניסה כך שתהיה תחרות משוכללת יותר.

גלעד ארדן: אנחנו רוצים שתהיה לנו היכולת לעצור מיידית איזה שהוא מבצע שמטרתו לא להישאר לטווח ארוך כמחיר קבוע, אלא מטרתו למוטט את המתחרים ולאחר מכן להתייצב למחיר גבוה יותר.

גלעד ארדן: אנחנו צריכים את היכולת להגיב מיידית.

גלעד ארדן: כדי לאזן את זה ושלא תיוצר פגיעה, כפי שאמרת, אני מקבל את הכיוון שהרצל דיבר עליו, שהמשרד יצטרך לקבל אותה בזמן מאוד קצר.

גלעד ארדן: כרגע מה שכתוב פה זה בסמוך ככל האפשר בנסיבות העניין.

גלעד ארדן: אם רוצה הוועדה היא תגביל אותנו באיזה שהוא זמן סביר של כמה ימים.

<הרן לבאות: בתחילת דבריי אמרתי שאני אתן דוגמה יותר ברורה ושובת לב.

<הרן לבאות: בעולם של שוק סיטונאי הקשר בין חברות התשתית לבין החברות העסקיות האחרות, כמו סלקום, פרטנר וכו', הוא קשר מאוד מורכב.

<הרן לבאות: הוא גם ברמת ההנדסה קשר חזק יותר.

<הרן לבאות: אם במקרים מסוימים חברת התשתית לא תאפשר לחבר קווים, תנתק קווים על דעת עצמה באופן חד צדדי, אנחנו רוצים שהשר באותו היום יבוא ויגיד שהם לא ינתקו או קודם כל יחברו.

אבישי ברוורמן: לאור דברי השר, לאור דברי הרצל עוזר, לאור דברי חברת הכנסת שקד ולאור ההערה שלי, האם יש לך בעיה עם שימוע קצר מועד?

אבישי ברוורמן: מה לגבי דוגמאות אחרות בעולם?

אבישי ברוורמן: האם מקובל שימוע במדינות גרמניה, צרפת, המדינות הסקנדינביות, הולנד, כולל בריטניה הגדולה?

<הרן לבאות: לגבי הבינלאומי יאיר יענה.

<הרן לבאות: אני רוצה להבין מה הכוונה במילה "שימוע".

<הרן לבאות: אנחנו לוקחים שימועים באופן מאוד מאוד רציני.

<הרן לבאות: לפני שאנחנו מוציאים שימועים במשרד התקשורת אנחנו לומדים מאוד מאוד לעומק.

<הרן לבאות: בדרך כלל המסמך שאנחנו מוציאים הוא מסמך מעמיק.

<הרן לבאות: כל הרעיון הוא שאת הדבר הזה לוקח לנו לא מעט זמן לעשות.

<הרן לבאות: המילה "שימוע" במקרה הזה לא מתאימה.

אבישי ברוורמן: זה לא שימוע.

אבישי ברוורמן: אפשר לקרוא לזה זימון מיידי, שבו הוא נפגש עם אנשים או אתה כרגולטור.

איילת שקד: זה לא סביר להפסיק מבצעים בלי שאתה שומע את הצד השני.

איילת שקד: בזכות המבצע הזה של 20 שקלים התקשרתי לספק שלי ואמרתי לו ששילמתי כמו פרייארית 90 שקלים.

<הרן לבאות: את ממחישה את הבעיה בצורה טובה.

איילת שקד: הספק שלי נתן לי בגלל זה את החבילה ב-20 שקלים.

<הרן לבאות: יכול להיות שלספק שלך יש יתרון בכך שהוא נתן לך ב-20, אבל כל המתחרים האחרים לא יכולים לתת לך ב-20 כי ב-20 הם מפסידים.

אבישי ברוורמן: אני רוצה רגע לחזק את מה שאמר הרן.

אבישי ברוורמן: מה זה המושג cutthroat competition?

אבישי ברוורמן: זה אומר שבא מישהו שיש לו עוצמה - במסחר בינלאומי ובייבוא קוראים לזה dumping - ומוריד לך את המחירים.

אבישי ברוורמן: במחירים האלה את מבסוטה, אבל החבר'ה האחרים מתים, נעלמים.

אבישי ברוורמן: כעבור שנתיים הוא מעלה את המחירים כי הוא המונופול.

אבישי ברוורמן: הנקודה היא שאת נהנית בטווח הקצר.

אבישי ברוורמן: במקרה הזה – את זה אמר השר – המהלך הזה של לעצור דבר שהצרכן מבסוט בטווח הקצר ויהיה לו רע בטווח הארוך הוא מהלך לא פשוט, אבל הוא מהלך שמתבקש בהבנה של תחרות.

אבישי ברוורמן: זה הנושא של anti- dumping והנושא של טורפני.

דוד צור: אי אפשר להסכים לזה - - -

גלעד ארדן: אני לא מבטל אותו, אני רק עוצר כדי לבחון.

דוד צור: הוא אומר שבגלל שהשימוע מורכב וצריך לעשות את ההכנות, ייקח הרבה מאוד זמן באופן כזה - - -חוסר ההיערכות שלכם במשרד לקבל את השימועים האלה בזמן יחסית סביר - - -אחרת אתם תתערבו חדשות לבקרים והתחרות הזאת תהפוך להיות מאוד בעייתית.

דוד צור: אולי צריך לבדוק את המבצע.

<הרן לבאות: אני רוצה לזרום עם הדוגמה.

<הרן לבאות: אין שום כוונה להתערב.

<הרן לבאות: אני חושב שכשה

<הרן לבאות: מחירים יורדים כולם שמחים.

<הרן לבאות: בואו נזכור את הבסיס הזה שעליו אנחנו מדברים.

<הרן לבאות: השוק הזה הוא מאוד מאוד דינאמי, הוא מאוד מורכב.

<הרן לבאות: הטכנולוגיות כל הזמן משתנות.

<הרן לבאות: אנחנו לומדים.

<הרן לבאות: במקרה כזה יכול להיות שהחוזים לרכישת קיבולות בינלאומיות ירדו באופן מהותי ונצטרך לקבל מידע על החוזים האלה.

<הרן לבאות: אנחנו לא איזה מוח כזה שכל הזמן זורם אליו מידע אין סופי שמעבדים אותו.

<הרן לבאות: אין לנו את המשאבים האלה.

<הרן לבאות: לא נוהג כך אף רגולטור.

<הרן לבאות: במקרים בהם יש מחיר שיש חשש שהוא טורפני אתה צריך ללמוד את הפרטים היטב.

<הרן לבאות: הנתונים האלה לא בהכרח נמצאים בידך באותה נקודת זמן.

אבישי ברוורמן: אתה אומר שאין לך את הנתונים.

<הרן לבאות: יש לי, אבל - - -

אבישי ברוורמן: אני רוצה להבדיל - אני לא עו"ד, אולי תתקנו אותי - בין זימון לשימוע.

אבישי ברוורמן: אתה אמרת טוב מאוד שאת התהליך של הבדיקה צריך לקצוב בכך וכך חודשים, אבל התהליך של הזימון - - - .

גלעד ארדן: את זה אני אמרתי.

אבישי ברוורמן: זה לא משנה, זה אותו משרד.

אבישי ברוורמן: אני מדבר מבחינה קונספטואלית, לא חשוב ההיררכיה.

אבישי ברוורמן: במקרה בו פתאום ניתקו, פתאום ירד המחיר - זה ברור כי אחרת השר לא היה מפעיל את שיקול הדעת - צריך מהלך דרסטי שבו מזמנים את אותם מפרים, אומרים להם להתייצב תוך שעתיים, שלוש, לקחת את הדברים האלה, לשבת חצי שעה ורק אז להפעיל.

אבישי ברוורמן: יש פה בעיה?

<דנה נויפלד: השאלה מה המשמעות של הזימון הזה.

<דנה נויפלד: כל שימוע מתבסס על עבודה שאפשר להתייחס אליה.

<דנה נויפלד: אנחנו צריכים לקבל התייחסות.

אבישי ברוורמן: אי אפשר לעשות את זה ב-48 שעות.

<דנה נויפלד: אי אפשר לעשות את זה ב-48 שעות.

<דנה נויפלד: זה לא ריאלי.

גלעד ארדן: עוד לא היה שימוע שהם הוזמנו אליו והם לא ביקשו דחייה של לפחות - - -

אבישי ברוורמן: השאלה מה המשמעות של הזימון הזה.

אבישי ברוורמן: דוד צור היה בתפקיד בכיר במשטרה, בימ"מ.

אבישי ברוורמן: הוא צריך לקבל החלטה.

אבישי ברוורמן: אם אומרים שלזימון הזה אין משמעות - - - השר קלט מה שהוא קלט.

אבישי ברוורמן: הדבר היחידי שהוא יכול לעשות זה להזמין את הגברת סטלה הנדלר.

אבישי ברוורמן: הוא יזמין את סטלה.

אבישי ברוורמן: אומרת עכשיו דנה, אומר הרן שאולי הדבר הזה יוצר בעיות לאקט.

אבישי ברוורמן: זאת השאלה שלי.

אבישי ברוורמן: אני רוצה להיות ברור.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת שמולי, אני יודע שהצבעת נגד בגלל סמכויות הצאר, אבל אנחנו רוצים לתת לצאר, לרגולטור לפעול כשאנחנו רואים שקורה מהלך של cutthroat competition.

אבישי ברוורמן: אמנם הציבור אוהב אותו, אבל הוא לא טוב לטווח הארוך.

איציק שמולי: בעיני זה לא שונה ממה שהיה אתמול.

איציק שמולי: גם בדיון הקודם וגם עכשיו הרן דיבר על מבחן הכוונה.

איציק שמולי: מבחן הכוונה לא כל כך מעניין.

איציק שמולי: מה שמעניין הוא מבחן הסמכות.

איציק שמולי: אני מאחל לשר שלא יהיה לעולמי עד שר התקשורת, אלא יתקדם לתפקידים אחרים למעלה.

איציק שמולי: העניין של הסמכות הוא מה שמעניין, לא הכוונה של פקיד או של שר כזה או אחר.

איציק שמולי: הפקידים והשרים מתחלפים.

איציק שמולי: לעצם העניין.

איציק שמולי: אם אתה בא מחר בבוקר ומטיל איזו שהיא החלטה שהיא כבדת משקל, ממילא אתה צריך להסתמך על איזו שהיא עבודה שעשית.

איציק שמולי: לא יעלה על הדעת ששר יקבל החלטה שהיא קשה, שהיא כבדה ככה מהאוויר.

איציק שמולי: אין שום פסול בזה, זה אפילו מבורך, שאם אתם כבר מקבלים החלטה שהיא קשה תזמנו את החברות אליכם כדי לשמוע.

איציק שמולי: אף אחד לא מקש ליטול מכם את היכולת ההחלטה.

גלעד ארדן: אני רוצה להציע פשרה.

אבישי ברוורמן: לשר יש הצעה.

אבישי ברוורמן: הוא שומע את הרוח.

אבישי ברוורמן: כולנו רוצים לזמן אתכם כדי לתת לכם נשיקה או סטירה.

אבישי ברוורמן: נאמר פה שזה יוצר איזו שהיא בעיה.

אבישי ברוורמן: השר חושב שהוא יכול לפתור אותה.

אבישי ברוורמן: מה הצעתך?

גלעד ארדן: הצעתי היא כדלקמן.

גלעד ארדן: מדובר כאן בהחלטה שהמשרד או השר לא מעוניינים לקבל אותה.

גלעד ארדן: החברה יצאה במבצע שהוא טוב לציבור.

גלעד ארדן: אין לנו עניין לקבל החלטות כאלו.

גלעד ארדן: אני מזכיר שברישה של הסעיף - כמובן שלמשרד חייבת להיות יכולת לנמק את זה – כתוב כך: "ראה השר כי בשל פעולת בעל רישיון קיים חשש לפגיעה מיידית במתן שירות בזק באופן תקין וסדיר או בתחרות בתחום הבזק".

גלעד ארדן: אני לא אחזור פה על עניין הסבירות וקבלת ההחלטות.

גלעד ארדן: אני מבקש לשמור על הסמכות שלנו כסמכות מיידית.

גלעד ארדן: אני מקבל את מה שאמר מר עוזר, שאנחנו צריכים לאפשר להם כמה שיותר מהר.

גלעד ארדן: זה שכתוב כאן בסמוך ככל האפשר זה לא מספיק.

גלעד ארדן: אני מציע לקבוע לא יאוחר משבוע מיום קבלת ההחלטה, ובלבד שיהיה ברור שבשבוע שהוא בא להשמיע את טענותיו זה לא יהיה עוד שימוע במובן המשפטי המלא שלו.

גלעד ארדן: הוא רוצה לבוא ולהגיד לנו שאנחנו טועים, שאנחנו לא מבינים את המבצע, להסביר לנו למה זה לא פוגע בתחרות.

גלעד ארדן: הסעיף של 6 חודשים ואחריו 3 ועוד 3 בלי הגבלה הוא דבר שלא נראה לי.

גלעד ארדן: אני חושב שמשרד ממשלתי צריך לדעת לקבל החלטה בנושאים כאלה תוך 6 חודשים.

גלעד ארדן: מה החשש?

גלעד ארדן: החשש מבוסס על הניסיון הרב שאני רואה במשרד.

גלעד ארדן: כשאתה מבקש מהם נתונים כדי להכריע בשימוע הם פעם אחת רוצים דחייה כי אין להם מספיק כוח אדם, פעם אחת לסמנכ"ל היחיד שיודע לדבר בנושא הזה יש פגישות חשובות בניו-יורק.

גלעד ארדן: זה מעשה שהיה במציאות.

גלעד ארדן: אני מציע שתגבילו את השימוע הזה ל-6 חודשים מרגע שהם סיימו להעביר למשרד את הנתונים על פי דרישה בכתב שהמשרד נתן להם.

אבישי ברוורמן: אני חושב שזאת הערה טובה.

אבישי ברוורמן: אנחנו התקדמנו.

אבישי ברוורמן: השאלה היחידה היא אם 6 חודשים או פחות.

אבישי ברוורמן: זה הדבר היחידי.

אבישי ברוורמן: בגלל זה שאלתי את הרן למה 6 חודשים ולא 3 חודשים.

אבישי ברוורמן: הכל עניין של אצבע.

גלעד ארדן: אני מזכיר שגם הציבור ילחץ עלי במצב כזה, לא רק הם.

אבישי ברוורמן: זה שהציבור ילחץ זה טוב, אבל מה מעבר?

אבישי ברוורמן: למה 6 חודשים?

אבישי ברוורמן: הרן, מאיפה הבאת את זה?

<הרן לבאות: הניסיון שלנו מלמד - השר התייחס לזה - שתהליך השימוע - - -

גלעד ארדן: קיצצתי מאין סוף ל-6 חודשים.

גלעד ארדן: עכשיו אתה רוצה להוריד מ-6?

<הרן לבאות: 6 חודשים זה משך זמן קצר מניסיוננו.

<הרן לבאות: שימוע לוקח הרבה מאוד זמן.

אבישי ברוורמן: השווית את זה לעוד מקומות?

<הרן לבאות: לא.

<אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר שמדובר על כך שהוראות השר לפי סעיף קטן (א) יינתנו לתקופה שלא תעלה על 6 חודשים מהמועד שבו הומצאו לשר כל מידע ומסמך שדרש בכתב.

<דנה נויפלד: יש לנו הצעה.

אבישי ברוורמן: שאלנו על תקופה קצרה יותר מ-6 חודשים.

חנא סוייד: הוא שואל לגבי נקודת ההתחלה.

<דנה נויפלד: אפשר להציע שיפור לנוסח?

אבישי ברוורמן: תמיד.

<דנה נויפלד: 6 חודשים מיום שהעביר בעל הרישיון את מלוא המידע להנחת דעתו של השר.

<קריאה: אל תגזימי.

ון פליישר בן-יהודה: אנחנו מתנגדים בצורה מאוד גורפת לזה שההוראה תינתן מראש ולפני זה.

אבישי ברוורמן: התנגדותכם נרשמה.

ון פליישר בן-יהודה: אחד הדברים שמאוד מאוד מטרידים אותנו זה המילה "חשש".

ון פליישר בן-יהודה: נתן פה הרן דוגמה לזה שאנחנו לא חיברנו מפעיל אחר.

ון פליישר בן-יהודה: זה לא חשש.

ון פליישר בן-יהודה: הוא צריך להיות נוכח שעשינו פעולה, לא מעצם החשש.

ון פליישר בן-יהודה: כשיש לשר סמכות בחוק הוא חייב להשתמש בה, הוא לא יכול להגיד שלמרות שיש לו סמכות הוא לא משתמש בה.

ון פליישר בן-יהודה: הסמכות הזאת מטילה עליו איזה שהוא עול.

ון פליישר בן-יהודה: העול הזה יגרום לכך שהמתחרה שלי בגלל שיש את הסעיף הזה יתלונן עלי חדשות לבקרים סתם, כי הוא יודע שלשר יש סעיף בחוק שאומר שרק בגלל חשש - - -

אבישי ברוורמן: אני מבין את הנקודה.

גלעד ארדן: זה מנוגד ל-DNA שלי.

ון פליישר בן-יהודה: צריך להשתמש במילה "נוכח".

אבישי ברוורמן: לכל ארגומנט יש דבר כזה בסופו של דבר.

אבישי ברוורמן: את מייצגת בגבורה את האינטרס שלך.

אבישי ברוורמן: במקרה הזה מדובר באינטרס ציבורי.

אבישי ברוורמן: אם השר הזה לא טוב אולי יצטרכו להחליף אותו.

ון פליישר בן-יהודה: לא ספציפית על השר הזה.

ון פליישר בן-יהודה: אני מדברת על בכלל.

אבישי ברוורמן: תמיד זה השר הבא.

ון פליישר בן-יהודה: הוא אומר פה דברים אחרים.

ון פליישר בן-יהודה: אני אומרת שצריך להיות שהשר נוכח שיש פגיעה.

אבישי ברוורמן: רבותיי, יש בעיה במשילות.

אבישי ברוורמן: ההתנגדות שלך נרשמה ולא מתקבלת.

ון פליישר בן-יהודה: את הסעיף הזה אי אפשר לקרוא במנותק מסעיף אחר שנדון בו עוד מעט, שדורש מאיתנו להעביר את כל המחירים שלנו מראש.

ון פליישר בן-יהודה: היה פה דיון בשבוע שעבר שלא נאמר כמה זמן מראש.

ון פליישר בן-יהודה: לא יכול להיות שהמשרד דורש מאיתנו להעביר את המחירים מראש.

ון פליישר בן-יהודה: הוא יודע אותם.

ון פליישר בן-יהודה: למה הוא לא עוצר אותי כשהעברתי אותם מראש?

ון פליישר בן-יהודה: הוא נותן לעצמו את הסמכות בכך שאני צריכה להעביר את המחירים מראש.

ון פליישר בן-יהודה: הוא נותן לעצמו את הסמכות במקום אחר בכך שהוא יכול לעצור אותי באופן מיידי למרות שהיו לו כבר את המחירים.

אבישי ברוורמן: כשנגיע לסעיף הבא נדון בזה.

ון פליישר בן-יהודה: זה קשור לסעיף הזה.

אבישי ברוורמן: את צודקת.

ון פליישר בן-יהודה: אני רוצה לתת דוגמה הפוכה.

אבישי ברוורמן: יש לך הערה קונסטרוקטיבית חוץ מזה שלא נעשה שום דבר?

ון פליישר בן-יהודה: כן.

ון פליישר בן-יהודה: אני לא אומרת לא לעשות שום דבר.

אבישי ברוורמן: מה את מציעה?

ון פליישר בן-יהודה: אני אומרת שהשר צריך להיות נוכח, שצריך להיות שימוע באופן מיידי לפני ההוראה של 48 שעות, כמו שגם נאמר פה על ידי - - -

אבישי ברוורמן: הוסבר לך שאין אפשרות.

ון פליישר בן-יהודה: יש אפשרות.

ון פליישר בן-יהודה: אני אומרת לך בפועל מאיך שאני חיה את היום יום.

ון פליישר בן-יהודה: אני עובדת כבר כמה שנים מול משרד התקשורת.

ון פליישר בן-יהודה: אני רק רוצה לתת את הדוגמה ההפוכה לגבי איך הדברים יהיו בפועל, מה יקרה בפועל.

ון פליישר בן-יהודה: בפועל חברה מסוימת תשיק מבצע.

ון פליישר בן-יהודה: חברת בזק, לדוגמה, תתחיל למכור שירות אינטרנט ב-100 שקלים.

ון פליישר בן-יהודה: מיד אחרי זה מתלוננת עלינו מתחרתנו פרטנר, חברי שיושב פה לצידי.

ון פליישר בן-יהודה: השר לא בודק כלום, כי הוא אמר פה שאין לו זמן לבדוק, שאין לו את הנתונים.

ון פליישר בן-יהודה: הוא קיבל תלונה.

ון פליישר בן-יהודה: התלונה אומרת שיש חשש לפגיעה בתחרות.

ון פליישר בן-יהודה: לפרטנר יש עורכי דין מצוינים.

ון פליישר בן-יהודה: הם יכתבו שאנחנו הורגים אותם.

אבישי ברוורמן: יש שרים כאלה שמספיק שמישהו יתלונן או מספיק שבעלי עניין יעשו את זה.

אבישי ברוורמן: כשבוחרים נבחרים צריך לקחת את הסיכון שחלק מהם הם אנשים בעלי תבונה ויושרה, לא כולם.

אבישי ברוורמן: זה חלק מההנחות שאין לנו אפשרות להתגבר עליהן.

<הרצל עוזר: אני חושב שבכל זאת צריך להכניס את הנושא של השימוע לפני.

<הרצל עוזר: אני רוצה לקחת את הדוגמה של ה-20 שקלים, להגיד איפה היינו לא בסדר ולתאר את המצב.

<הרצל עוזר: ב-20 שקלים קרו שני דברים.

<הרצל עוזר: אחד זה המחיר המטורף הזה של 20 שקלים.

<קריאה: לטובה.

<הרצל עוזר: בוודאי שלטובה.

<הרצל עוזר: הדבר השני שמכרנו אותו בחבילות.

<הרצל עוזר: כנראה לא היינו אמורים למכור אותו בחבילות.

<הרצל עוזר: המתחרים שלנו התלוננו.

<הרצל עוזר: עד פה הכל בסדר.

<הרצל עוזר: משרד התקשורת החליט לעצור אותנו.

דוד צור: אחרי שימוע?

<הרצל עוזר: לא.

<הרצל עוזר: עד היום לא היה שימוע.

דוד צור: כמה זמן?

<הרצל עוזר: עד לרגע זה.

<הרצל עוזר: כמעט שנה ו-4 חודשים.

גלעד ארדן: יש פה הטעיה.

גלעד ארדן: אתם שוכחים שההחלטה של השר יכולה להיות סופית לגבי כך שהוא מבטל את המבצע.

דוד צור: גם בלי שימוע?

גלעד ארדן: עם שימוע.

דוד צור: הוא אומר שהשימוע לא נעשה.

גלעד ארדן: זה לא המצב.

גלעד ארדן: כרגע אנחנו מדברים על הסדרה של המצב בחקיקה.

גלעד ארדן: אני הצעתי שתוך חצי שנה תצטרך להתקבל ההחלטה הסופית שלי.

<הרן לבאות: הוט נט מוכרת ב-20 שקלים.

<הרן לבאות: המכירה לא נעצרה מעולם, נעצר הקמפיין.

<הרצל עוזר: אני רק נותן דוגמה.

<הרצל עוזר: אני מסכים שהיינו לא בסדר בנושא של החבילות.

<הרצל עוזר: משרד התקשורת עצר את החבילות, לא את ה-20 שקלים.

<הרצל עוזר: אני רק רוצה שתדעו מה קרה.

<הרצל עוזר: מדברים על השוק, על הצרכנים ועל התחרות.

<הרצל עוזר: בכל התקופה עד שמשרד התקשורת עצר אותנו כל המתחרים הורידו מחירים.

<הרצל עוזר: הדוגמה שנתנה חברת הכנסת שקד היא דוגמה קלאסית.

<הרצל עוזר: כולם הורידו מחירים.

<הרצל עוזר: ברגע שעצר אותנו משרד התקשורת המחירים עלו חזרה.

<הרצל עוזר: אפשר לקחת את המחירים ולראות.

<הרצל עוזר: כולם יכולים היום לתת ב-20 שקלים, אבל לא נותנים כי עדיין יש מגבלות.

אבישי ברוורמן: מה המסקנה שאתה רוצה להגיד?

<הרצל עוזר: המסקנה שלי מאוד פשוטה.

<הרצל עוזר: מקובל עלי שהשר מבקש שיהיו לו סמכויות.

<הרצל עוזר: כל מה שאני מבקש זה שתתנו לנו את הזכות לשימוע ראשוני לפני קבלת ההחלטות.

אבישי ברוורמן: קיבלת תוך שבוע.

<הרצל עוזר: לא.

<הרצל עוזר: יש הבדל.

<הרצל עוזר: מה שאני מבקש זה לשמוע אותי לפני קבלת ההחלטה בשימוע ראשוני.

<הרצל עוזר: מה שהשר מציע זה לשמוע אותנו סמוך לאחר קבלת ההחלטה.

חנא סוייד: מה אתה מציע?

<הרצל עוזר: אני מציע שני דברים.

<הרצל עוזר: את הפגיעה שהשר הסכים להכניס מיידית אני מבקש מהשר שיסכים להכניס כך שהיא תהיה משמעותית ומיידית.

<הרצל עוזר: הדבר השני שאני מבקש זה שישמעו אותנו תוך 48 שעות.

<הרצל עוזר: אני מוכן שזה יהיה 24 שעות לפני שמקבלים את ההחלטה לעצור.

<מיכל פליישר: לעניין הנוסח אני משלימה את דבריו.

<מיכל פליישר: אנחנו מודים על הפתיחות לשמוע את הדברים.

<מיכל פליישר: אנחנו הרי לא חלילה מלינים על הסמכות.

<מיכל פליישר: הסמכות – אני חושבת שזה נאמר פה – קיימת גם היום בחוק התקשורת.

<מיכל פליישר: השר יכול לתת הוראות ולעצור מבצעים.

<מיכל פליישר: סעיף 17 לחוק כפוף לשימוע.

<מיכל פליישר: סעיף קטן (ב) שהוועדה תאשר עכשיו מאפשר לעצור מבצעים ללא שימוע.

<מיכל פליישר: אנחנו בסך הכל מבקשים להכניס פה איזונים.

<מיכל פליישר: נקודה אחת היא לגבי האסתטיקה החקיקתית.

<מיכל פליישר: בסעיף קטן (ב) אפשר לעצור מבצעים או לתת הוראות כאשר יש פגיעה משמעותית בתחרות.

<מיכל פליישר: זה בכפוף לשימוע.

<מיכל פליישר: בסעיף החדש אני חושבת שנשמטה המילה "משמעותית".

<מיכל פליישר: אנחנו מבקשים להחזיר אותה.

<מיכל פליישר: הסמכות לתת את ההוראה המיידית היא כשקיים חשש לפגיעה מיידית במתן שירות בזק באופן תקין וסדיר או בתחרות.

<מיכל פליישר: אנחנו חושבים שגם כאן צריכה להיות פגיעה משמעותית בתחרות.

<מיכל פליישר: זה כמובן מסתדר עם - - -

אבישי ברוורמן: תסבירי, דנה, מה ההתנגדות.

<דנה נויפלד: זאת לא אסתטיקה חקיקתית במקרה הזה.

<דנה נויפלד: זה הבדל שהוא מכוון.

אבישי ברוורמן: מכוון ומהותי.

<דנה נויפלד: הסיבה שאנחנו באים לתקן ולהוסיף את סעיף 11א היא בדיוק בגלל הבעיות שיש לנו ב-11(ב).

<דנה נויפלד: 11(ב) הוא סעיף שקיים כבר היום, כמו שאמרה מיכל, ובצדק.

<דנה נויפלד: הוא סעיף שמאפשר סמכות לשר לתת הוראות לאחר שנוכח שיש פגיעה משמעותית בתחרות.

<דנה נויפלד: את המילים האלו מתרגמים למעשים של הרן על כך שצריך לכתוב חוות דעת ולבסס אותה.

<דנה נויפלד: בגינה אחר כך יש את השימוע שלוקח את הזמן – חברת הכנסת שקד יצאה - שיגרום לזה שהיכולת שלנו לעצור את המבצעים מתרחקת הרחק הרחק מעבר לנקודת ההשקה של המבצע.

<דנה נויפלד: אנחנו באים פה לעשות סעיף שהוא סעיף שנותן לנו סמכות מוגברת בשני מובנים.

<דנה נויפלד: מובן אחד זה שהנטל עלינו, והמובן השני הוא היכולת קודם לעצור ואחר כך לעשות את השימוע.

<דנה נויפלד: השר הציע לוועדה תיקון.

<דנה נויפלד: אנחנו רוצים להקריא תיקון בנוסח.

אבישי ברוורמן: לעניות דעתי, ואני לא בקיא כמוכם וגם לא בעל עניין ולא אהיה בעל עניין - השר הבהיר את זה לאור ההערות של חברת הכנסת שקד - זה לא פשוט לעשות תהליך כזה כאשר קול ההמון כקול שדי.

אבישי ברוורמן: אני חושב שצריך להיות פה – בלשוני הלא תחיקתית – שימוע מסוג אחר, מה שאני קורא לו זימון.

אבישי ברוורמן: הדבר הזה ייכנס פנימה.

אבישי ברוורמן: ה-6 חודשים, שזה הזמן הסופי מזמן הגשת המסמכים לפי הדברים האלה, מספיקים.

אבישי ברוורמן: ועדת הכלכלה תבדוק אם יהיו בעיות.

אבישי ברוורמן: נראה לי שזה ראוי.

חנא סוייד: אני רוצה להעיר הערה כללית שתשליך על הסעיף הזה ועל סעיפים אחרים.

חנא סוייד: אנשים מדברים במושגים של תחרות חופשית ושוק חופשי.

חנא סוייד: אנחנו לא בסרט הזה במקרה הספציפי הזה.

חנא סוייד: אנחנו מדברים כאן על one leg competition.

חנא סוייד: התשתית היא בבעלות גוף שמשתתף בעצמו בתחרות.

אבישי ברוורמן: זאת תחרות חופשית לא משוכללת.

חנא סוייד: אני בדרך כלל לא בעד ההתערבות של השר, אבל במקרה הספציפי הזה אתה צריך לאזן.

אבישי ברוורמן: אני מאוד שמח, חבר הכנסת סוייד.

אבישי ברוורמן: אני מכיר את תפישת עולמך.

גלעד ארדן: יש כאן איזו שהיא טעות.

גלעד ארדן: אני התייעצתי עם הגברת בנדלר.

גלעד ארדן: צריך שיהיה ברור שמדובר על מבצעים משולבים שיש בהם שילוב של מחיר של שידורים עם שירותי בזק.

אבישי ברוורמן: ברור.

<אתי בנדלר: זה לא ברור.

<אתי בנדלר: ההערה שהערתי היא על כך שזה חל כרגע רק בתחום הבזק.

אבישי ברוורמן: חשובים לי החיבורים של הדברים.

אבישי ברוורמן: רמי לוי מוכר עוף בשקל.

אבישי ברוורמן: את כל המחירים האחרים הוא מעלה לגבוה.

אבישי ברוורמן: יש כל מיני שיטות.

אבישי ברוורמן: צריך להסתכל על הסל.

<דנה נויפלד: צודקת היועצת המשפטית של הוועדה, לכן נעשה את התיקון ונוסיף כפי שהיא אמרה גם את בעל הרישיון לשידורים.

<דנה נויפלד: צריך להוסיף את זה גם ל-11(ב).

<דנה נויפלד: אנחנו נעשה את ההתאמה גם בסעיף 11(ב) הקיים, כדי שתהיה לנו אסתטיקה חקיקתית.

<אתי בנדלר: על סעיף 11(ב) שבכלל לא הוצע לתקן אותו?

<דנה נויפלד: נכון.

<דנה נויפלד: אנחנו לא רוצים ליצור את השונות.

אבישי ברוורמן: דנה, תפסת מרובה לא תפסת.

<דנה נויפלד: אנחנו נקריא את הנוסח שאנחנו מציעים בעקבות מה שהשר רצה להציע לוועדה.

<יעל מלם-יפה: "מתן הוראות למניעת פגיעה מיידית 11א(א) על אף האמור בסעיף 11(ב), ראה השר כי בשל פעולת בעל רישיון כאמור באותו סעיף קיים חשש לפגיעה מיידית במתן שירות בזק באופן תקין וסדיר או בתחרות בתחום הבזק, רשאי השר להורות לבעל הרישיון בדבר פעולות שעליו לנקוט או בדבר פעולות שעליו להימנע מלנקוט לשם מניעת הפגיעה כאמור, אף בלא שניתנה לבעל הרישיון הזדמנות להשמיע את טענותיו, ובלבד שתינתן לבעל הרישיון הזדמנות להתייחס להוראת השר לא יאוחר משבוע מיום מתן ההוראה.

<יעל מלם-יפה: בעל הרישיון ישמיע את טענותיו לפי הוראות סעיף 11(ב) (בסעיף זה – הליך השימוע), בסמוך ככל האפשר בנסיבות העניין לאחר מתן ההוראות.

<יעל מלם-יפה: (ב) הוראות השר לפי סעיף קטן (א) יינתנו לתקופה שלא תעלה על שישה חודשים מהמועד שבו הומצאו לשר כל מידע ומסמך שדרש בכתב.

<דנה נויפלד: את ההערה שלך, אתי, לא נכניס פה בתוך הנוסח.

<אתי בנדלר: איזו הערה?

<דנה נויפלד: שבעל רישיון בסעיף הזה ובסעיף 11(ב) כולל גם בעל רישיון לשידורים.

<אתי בנדלר: לגבי סעיף 11(ב) הוועדה צריכה להחליט, כי זה לא נדון בהקשר של סעיף 11(ב), זה נדון בהקשר לסעיף 11א.

ון פליישר בן-יהודה: השבוע שכרגע הוכנס פה בנוסח - - -

אבישי ברוורמן: זה שבוע הרצל.

ון פליישר בן-יהודה: זה לא שבוע הרצל.

ון פליישר בן-יהודה: זה לא מה שהרצל הציע.

ון פליישר בן-יהודה: זה שבוע גלעד ארדן.

ון פליישר בן-יהודה: לשבוע הזה, שלכאורה הוצג כאן לחברי הוועדה כאילו נעשה פה איזה שיפור בנוסח, אין שום משמעות מבחינתנו.

ון פליישר בן-יהודה: אני יכולה גם היום, בלי שהסעיף הזה יהיה כתוב, לכתוב בכתב תוך שבוע לשר.

אבישי ברוורמן: את רוצה שנוריד אותו?

ון פליישר בן-יהודה: מבחינתי אתה יכול להוריד אותו.

ון פליישר בן-יהודה: אין לו שום משמעות.

ון פליישר בן-יהודה: אני יכולה גם היום לכתוב תוך שבוע מכתב לשר.

ון פליישר בן-יהודה: אם היית אומר שהשר צריך תוך שבוע לעשות לי שימוע ולהתייחס - - -

אבישי ברוורמן: לא, הוא אמר שהשר ייפגש עם הגברת הנדלר שתופיע יום אחד.

ון פליישר בן-יהודה: כבוד היושב-ראש, אתה יודע מה זה שימוע?

ון פליישר בן-יהודה: שימוע זה מכתב שאני כותבת לשר.

ון פליישר בן-יהודה: זה השימוע בחוק.

ון פליישר בן-יהודה: זה מה שאומר שימוע.

גלעד ארדן: מה את רוצה?

גלעד ארדן: שהשר ישמע תוך שבוע את נציגי החברה?

גלעד ארדן: אין בעיה.

ון פליישר בן-יהודה: או שהשר ישמע, או שהשר יצטרך להגיב או להעיר לחברה תוך שבוע.

ון פליישר בן-יהודה: זה שאני יכולה לכתוב לך מכתב תוך שבוע - - -

גלעד ארדן: זה לא רק לכתוב.

ון פליישר בן-יהודה: אני מבטיחה שאני אכתוב לך מכתב תוך יום.

גלעד ארדן: את רוצה שתוך שבוע יהיה שימוע בעל- פה?

גלעד ארדן: אין בעיה.

אבישי ברוורמן: מה אתן רוצות מעבר למכתבים?

אבישי ברוורמן: אתן רוצות להיפגש עם השר במשרדו?

גלעד ארדן: תוך שבוע.

גלעד ארדן: ברור שבמשרדו.

גלעד ארדן: איפה אדוני חושב שאני אפגש?

גלעד ארדן: לא במשרדי?

<מיכל פליישר: ההצעה שלנו מצמצמת את זה ל-48 שעות.

<מיכל פליישר: לתוכן שלה יש מהות, להבדיל מתוכן של להוסיף מילים ולהרגיש שהוועדה עשתה איזה שהוא שינוי.

<מיכל פליישר: למה אנחנו מציעים 48 שעות?

<מיכל פליישר: אנחנו מחלקים את זה לשניים.

<מיכל פליישר: ההצעה שלנו אומרת שיהיה שימוע זמני ושימוע קבוע.

<מיכל פליישר: בעניין הזה אנחנו מרפאים את הבעיות של הרן לקבל החלטה מבוססת אם הפגיעה היא משמעותית או לא.

<מיכל פליישר: הדבר היחידי שאנחנו מבקשים הוא פרקטי, הוא לא יוצא כנגד הסמכות.

<מיכל פליישר: הסמכות תהיה של השר.

<מיכל פליישר: הוא גם יוכל לקבל החלטה להורות לנו לעצור בלי שהוא יבסס באופן מוחלט את השימוע ואת התהליך.

<מיכל פליישר: אם השקנו מבצע, כשהמבצע הזה אומר קמפיין, להזיז את המערכות וכו' – נאמרו פה דברים שיכול להיות שהמתחרים הלינו, שמשהו נעלם מעיני השר או שיכול להיות שאנחנו מעדיפים לעצור בעצמנו או לעשות שינוי קל ולא לקבל הוראות חד צדדיות כי מבחינה שיווקית או אסטרטגית זה יהיה נכון יותר – אז תוך 48 שעות אנחנו נגיע למשרד וניתן את העמדה.

<מיכל פליישר: תינתן החלטה שהיא לא סופית.

<מיכל פליישר: היא לא חייבת להיות מבוססת.

<מיכל פליישר: יהיה פרק זמן נוסף שבו תינתן לנו האפשרות להשלים את השימוע.

<מיכל פליישר: רק אז תתקבל החלטה סופית.

<מיכל פליישר: בעניין הזה אנחנו יכולים לקבל את התקופה של 6 חודשים.

גילה גמליאל: השר טוען שזה האינטרס שלו להיפגש איתכם כמה שיותר מהר, כי הוא עוצר מבצע נגד הצרכנים.

גילה גמליאל: העניין הוא שתוך 48 זה דבר שמקשה עליו את הדברים בצורה אובייקטיבית, לכן הוא ביקש שזה לא יהיה 48 שעות אלא עד שבוע.

<מיכל פליישר: אין לי בעיה שזה יהיה שבוע.

<מיכל פליישר: אתם לא יורדים לסוף דעתי.

<מיכל פליישר: אני מבקשת זמן קצר יותר לא בשביל להלחיץ את השר להיפגש איתנו.

<מיכל פליישר: אני מבקשת שההוראה לעצור תינתן אחרי שימוע ראשוני מקדים.

<מיכל פליישר: זה יכול להיות השר או מי מטעמו.

גילה גמליאל: יש היגיון לבצע שימוע טרם קבלת החלטה כזאת.

אבישי ברוורמן: זאת השאלה המרכזית.

גילה גמליאל: כאן, אדוני השר, אפשר לבחון לבוא לקראת.

גילה גמליאל: אם אתה רוצה לקבל החלטה במיידי אתה יכול לזמן אותם במיידי ולקבל את ההחלטה.

גילה גמליאל: אני חושבת שיש בזה היגיון.

גילה גמליאל: אתם תהיו מחויבים לשלוח נציגים.

<מיכל פליישר: אם לא נגיע כנראה שזה לא מספיק חשוב.

יעקב אשר: צריכות להיות שתי פעימות.

יעקב אשר: צריכה להיות התראה ראשונית על דבר שהוא חמור.

יעקב אשר: גם הם מבינים שזה לא יהיה המדע הכי מדויק.

יעקב אשר: אם זה דבר שעל פניו נראה כל כך גרוע, אז בהחלט בפעימה הראשונה זה לא יהיה הכי מסומן.

יעקב אשר: אחר כך תהיה פעימה שנייה.

יעקב אשר: אני חושב שזה כן לגיטימי.

יעקב אשר: השר או מי מטעמו קורא להם לשימוע, מודיע להם את הדבר הזה.

יעקב אשר: הוא לא חייב לתת הרבה מאוד הסברים.

יעקב אשר: גם הם מבינים שזה לא ירד לרזולוציות הכי נמוכות.

יעקב אשר: אז יש את הפעימה הבאה.

אבישי ברוורמן: הנקודה היא 48 שעות שבהן קוראים למי שקוראים.

<רון אילון: אני חושב שיש פה אי הבנה, אולי שלי.

<רון אילון: האם השידורים נכנסים לסעיף הזה?

<רון אילון: אני חושב שהיושב-ראש אמר שהכוונה היא ליחידות משולבות עם שידורים, לא השידורים בפני עצמם.

<אתי בנדלר: אני חושבת שאכן כך הדבר.

<אתי בנדלר: אנחנו נקבל את עמדת השר.

<אתי בנדלר: גם אני הבנתי כך.

<אתי בנדלר: גברת נויפלד הציגה שני דברים שרציתי התייחסות בקשר אליהם.

<אתי בנדלר: זה אחד מהם.

<אתי בנדלר: אנחנו נחזור לזה תיכף.

<אתי בנדלר: אולי נגמור קודם את עניין השימוע.

אבישי ברוורמן: בוא נגמור את הפרה הראשונה על השחיטה של השימוע, אחרי זה נעבור לנושא שלך.

אבישי ברוורמן: אני רוצה שהשר יבהיר מה הכוונה במשולבים.

גילה גמליאל: אחת הטענות הנכונות של השר בעניין הזה היא שכשהוא רוצה לעצור את המבצע באים הגופים וטוענים שהאדם הספציפי שלהם כרגע לא בארץ.

גילה גמליאל: זאת בעיה.

אבישי ברוורמן: אין דבר כזה.

<קריאה: אנחנו מוותרים על הזכות אם לא באנו.

גילה גמליאל: אני יודעת.

גילה גמליאל: מכיוון שכך אני מציעה פשרה שיכולה לענות על הצרכים של השר.

גילה גמליאל: השר רואה לנכון מול עיניו, ובצדק, שבמידה והוא חושב שצריך להפסיק מבצע הוא צריך להפסיק אותו לאלתר בלי שתהיה לו את הבעייתיות מצד הגופים.

גילה גמליאל: ניתן לומר שבסמכות השר לקבוע זאת תחת הכפיפות של זכות השימוע במידה והם לא נענים להגיע.

גילה גמליאל: כל סיבה שלא תהיה לא מעניינת.

גלעד ארדן: ואם אני לא בארץ?

גילה גמליאל: אתה או מי מטעמך.

<קריאה: איך קיבלת את החלטה?

גלעד ארדן: כל פעם שאני אצא מהארץ לסיור של שבוע הם יצאו במבצע.

גלעד ארדן: עד שלא נפגשתי איתם הציבור - - -

<קריאה: איך קיבלת את ההחלטה אם אתה בחו"ל.

גילה גמליאל: זה השר או מי מטעמו.

גלעד ארדן: אני לא רוצה להסמיך, כי זה דבר עם משמעות ציבורית מאוד גדולה.

גלעד ארדן: אני לא רוצה להסמיך בעניין הזה.

גלעד ארדן: אני לא מבין איך אני נחשד כאן.

גלעד ארדן: אתמול אמרו לי שאני פוגע בבזק ובהוט, שאני רוצה לחסל אותם רק כדי להוריד מחירים ושתהיה תחרות.

גלעד ארדן: היום אומרים לי ההיפך, שאני רוצה כל סמכות כדי שלא יורידו מחירים.

גלעד ארדן: זה נשמע הגיוני?

גלעד ארדן: מבקשים פה סמכות סבירה.

גלעד ארדן: אני צריך לעמוד בנטל של חשש לפגיעה מיידית במתן שירות בזק או בתחרות בתחום הבזק.

גלעד ארדן: תוך שבוע אני מתחייב לשמוע את הטיעונים.

גלעד ארדן: אם בשבוע הזה יתברר שטעיתי אתם תראו איזה נזק יהיה לי.

גלעד ארדן: אני לא אמהר לקבל החלטה על עצירת מבצע אם בתוך שבוע אני צריך לעמוד על דעתי בעניין הזה.

<קריאה: ההצעה שלנו מאוזנת.

אבישי ברוורמן: השר ארדן חושש.

<הרצל עוזר: זה אף פעם לא היה מול שר, זה היה מול משרד.

<הרצל עוזר: אף פעם השר לא התקשר, בין אם הוא בארץ ובין אם הוא לא בארץ.

<הרצל עוזר: יש משרד.

גלעד ארדן: הם יעצרו את המבצעים ואני אחטוף את האש?

אבישי ברוורמן: נניח שהשר בקזחסטן והחבר'ה עושים מבצע טורפני.

אבישי ברוורמן: הרן, יעל ואפילו דנה מרימים טלפון לשר ואומרים לו שהכרישים פעלו.

אבישי ברוורמן: השאלה אם השר לא יכול להסמיך את הרן ולהגיד לו לקרוא להם לעלות אליו לרגל.

<קריאה: יש מנכ"ל.

<קריאה: ההסכמה קיימת.

<דפנה גלוק: זה מקובל ונכון שהשימוע ייעשה על ידי מי מטעמו גם במקרה שהוא נותן את ההוראה בעצמו.

<דפנה גלוק: גם השר בסופו של דבר עובד לפי המלצה וייעוץ שהוא מקבל מהגורמים המקצועיים ואחרי שהוא מפעיל את שיקול דעתו.

<דפנה גלוק: השימוע יכול להתקיים גם אם השר איננו נמצא בזמן מסוים.

<דפנה גלוק: דבר נוסף שחשוב מאוד לחדד זה הנושא הזה של החשש.

<דפנה גלוק: עם כל הכבוד לדברים שנאמרו לגבי אם שר מסוים הוא טוב יותר או טוב פחות, יש לנו סטנדרטים ברורים במשפט לאיך מתקבלות החלטות, למשמעות של חשש.

<דפנה גלוק: חשש אמור להסתמך על איזו שהיא ראיה מינהלית.

<דפנה גלוק: הוא לא יכול מתוך הכובע להמציא חשש.

<דפנה גלוק: גם כשמת

<דפנה גלוק: קבלת איזו שהיא תלונה של איזה שהוא גוף שהוא אינטרסנט, השר חייב באמות מידה משפטיות בסיסיות של סבירות קבלת ההחלטה לקחת בחשבון את המשמעות של האינטרס.

אבישי ברוורמן: תסבירי לי מה זה אומר בלשון בני אדם.

אבישי ברוורמן: מה ההמלצה שלך?

יעקב אשר: זה אומר שהוא לא יכול לטעות?

<דפנה גלוק: ודאי שהוא יכול לטעות.

אבישי ברוורמן: גברת גלוק, האם אי אפשר ברגע שקרה מקרה כזה והשר בניו-יורק לבקש מהרן לראות אותם?

אבישי ברוורמן: הוא על הקו מניו-יורק.

אבישי ברוורמן: זה רק מיידי.

אבישי ברוורמן: הוא אומר אם כן או לא ונגמר העניין.

אבישי ברוורמן: אנחנו בעולם של טלקומוניקציה.

<דפנה גלוק: חוק שירות המדינה מאפשר מילוי מקום.

גלעד ארדן: יש בזה ממש.

גלעד ארדן: זה דבר מאוד משמעותי מה שאתה מציע, אדוני היושב-ראש.

גלעד ארדן: אתה הופך את נטל הראיה וקובע מה קורה בינתיים.

גלעד ארדן: אנחנו שמנו לעצמנו רף, כפי שהסבירה אותו דפנה, שאני צריך להשתכנע שיש חשש לפגיעה מיידית בתחרות בתחום הבזק.

גלעד ארדן: שמיעה זה לא עניין טכני.

גלעד ארדן: הם באים, מעלים טענות מסוימות ואני עכשיו צריך לתת תשובות או לחפש את התשובות.

גלעד ארדן: השאלה מה קורה בינתיים בזמן הזה.

גלעד ארדן: האם ברגע ששמעתי אותם ההוראה נכנסת לתוקף?

גלעד ארדן: אם כן, אפשר לשקול את ההצעה שלך.

גילה גמליאל: זה הרעיון.

גילה גמליאל: הרעיון הוא שתשמע אותם.

אבישי ברוורמן: זה הרעיון.

גלעד ארדן: האם די בכך ששמעתי אותם וההוראה נכנסה לתוקף, או שמעכשיו אין להוראה תוקף?

אבישי ברוורמן: השר ארדן אמר בדיוק את הדבר שאני חושב שאנחנו מדברים עליו כאן.

אבישי ברוורמן: שימוע זה סיפור ארוך.

אבישי ברוורמן: כל מה שצריך זה פגישה עם השר או עם נציגו.

אבישי ברוורמן: ברגע שהיא נגמרת והשר לא משנה את דעתו היא נכנסת לתוקף.

גלעד ארדן: בסדר.

דוד צור: או הפוך.

גלעד ארדן: ובלבד שהוא איפשר לו להישמע.

גלעד ארדן: אם פגשתי אותם תוך יומיים, אז תוך יומיים ההוראה נכנסת לתוקף.

גילה גמליאל: מכיוון שהשר הסכים לקבל את הכיוון שהובלנו כאן

גילה גמליאל: אני רוצה לשמור על הדרישה של השר שאומרת חד משמעית שבמידה והייתה פנייה לגופים לקבל את הזימון לשימוע ומכל סיבה שלא תהיה הם לא מגיעים, ההחלטה תיכנס לתוקפה גם בלי השימוע.

אבישי ברוורמן: אמרנו את זה, זה ברור.

<קריאה: עכשיו זה חוק הרצל.

גלעד ארדן: אני רוצה שיהיה כתוב "ובלבד שתינתן לחברה הזדמנות להישמע בפניו בתוך שבוע".

גלעד ארדן: אם זומן ונשמעה הטענה, תיכנס ההחלטה - - -

אבישי ברוורמן: תוך 48 שעות.

גלעד ארדן: זה גם לטובת הגמישות שלי, כדי שלא יגידו שאם לא שמענו - - -

<אתי בנדלר: אי אפשר תוך 48 שעות, כי זה יכול להיות ביום חמישי בערב.

<אתי בנדלר: מדברים על שני ימי עבודה.

יעקב אשר: לא צריך 48 שעות.

גלעד ארדן: אם הזמנתי אותם תוך יומיים מה טוב.

גלעד ארדן: המקסימום הוא שבוע.

אבישי ברוורמן: תנו לנו את הניסוח.

<ניר יוגב: אני רוצה לתקן איזה רושם שאולי נוצר פה.

<ניר יוגב: הסעיף שאנחנו דנים בו כעת חל על כל החברות בשוק התקשורת, הוא לא חל רק על בזק והוט.

<ניר יוגב: הן פה מתנגדות.

<ניר יוגב: אנחנו נמצאים פה גם כן.

<ניר יוגב: אנחנו חושבים שזה סביר מאוד לאפשר לשר התקשורת לקבל החלטה באופן מיידי, כדי למנוע פגיעה תחרותית חרף העובדה שמחר בבוקר יכולה להיות הוט זו שמתלוננת על סלקום ואז סלקום תצטרך להפסיק את המבצע בשל החלטת השר.

<ניר יוגב: למרות שהנוסח הזה יכול להיות מופנה כלפינו אנחנו חושבים שזה סביר לאפשר לשר התקשורת להחליט מיידית על הפסקה של מבצעים במידה והוא חושב שהם אנטי תחרותיים ולשמוע את החברות מיד לאחר מכן.

אבישי ברוורמן: אתה תומך בהצעה?

<ניר יוגב: אני תומך בהצעה המקורית של שר התקשורת לאפשר לו להפסיק את השידורים באופן מיידי.

<ניר יוגב: הדבר השני שאני רוצה לומר זה שהדברים לא נעשים בחלל ריק, הם נעשים בשלב שיש התנהגות שהמשרד חשב שראוי להפסיק אותה כנגד בזק והוט ובו זמנית המשרד פועל להגשמת הפיקוח על הוט ובזק.

<ניר יוגב: החשש הוא חשש מוצדק.

<ניר יוגב: בסיטואציה הזאת על אחת כמה וכמה הוא צריך לקבל את הסמכות.

גילה גמליאל: הוא יכול גם בשינוי הקיים לבטל במיידי.

<קריאה: הוא יכול במיידי בלי להמתין 48 שעות?

גילה גמליאל: הוא לא חייב להמתין 48 שעות, שלא יהיו אי הבנות.

גילה גמליאל: הוא יכול לזמן אותם מהרגע להרגע.

גילה גמליאל: הם לא יכולים לבקש ממנו לתת להם ארכה של 48 שעות.

<יעל כהן שאואט: אנחנו רוצים לחזק את כבוד השר ואת המשרד.

<יעל כהן שאואט: הסעיף הזה מאפשר לשמור על תחרות בריאה, על anti dumping, על אנטי פעולות - - -

אבישי ברוורמן: אתה תומכת בזה?

<יעל כהן שאואט: אנחנו תומכים בנוסח המקורי.

<יעל כהן שאואט: אנחנו חושבים שצריך לאפשר התפתחות של תחרות אמיתית ולמנוע כל מהלך אנטי תחרותי.

<יעל כהן שאואט: גם אם בהתחלה זה נשמע לצרכן מפתה שהמחיר נמוך, בסופו של דבר בטווח הארוך אנחנו נשלם מחיר כבד יותר כי הקטנים ייעלמו.

<יעל כהן שאואט: אנחנו רוצים לשמור על זה.

אבישי ברוורמן: הסברנו את זה.

אבישי ברוורמן: את מחזקת אותנו.

<שרון מליכאל: הייתי רוצה לחדד יותר את הנושא של התגובה המיידית.

אבישי ברוורמן: אתה בעד או נגד?

<שרון מליכאל: אני רוצה שזה יהיה כמה שיותר מיידי.

אבישי ברוורמן: אנחנו עושים פה מיידית.

<יהב דרורי: אם מטרת הסעיף היא לעכב את החלטת השר - - -

אבישי ברוורמן: לא.

אבישי ברוורמן: הוא לא מעכב.

<יהב דרורי: אם המטרה לתת הזדמנות ורק אחר כך לתת את ההוראה, אז זה כבר קיים היום בסעיף 11(ב).

<יהב דרורי: תוכל דנה להגיד מה היא חושבת על זה.

<יהב דרורי: זו סמכות שכבר קיימת בחוק.

<יהב דרורי: כל מה שעשינו זה חזרנו לכלל הקבוע היום בחוק.

<דנה נויפלד: הבנתי - חברת הכנסת גמליאל תתקן אותי אם אני טועה - שהוועדה מבקשת לתקן את הנוסח כך שההוראה תיכנס לתוקף ברגע נתינתה.

<קריאה: ברגע שנגמר השימוע.

<קריאה: גם השר אמר את זה.

אבישי ברוורמן: המקרים האלה הם מקרים מיוחדים.

אבישי ברוורמן: אמרנו שהשר הולך נגד רוח הציבור.

אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים שהוא יעשה את זה במיידי, שלא יתחיל להתמזמז עם זה.

אבישי ברוורמן: אמרנו, והשר הסכים, שלפני שההחלטה נכנסת לתוקף הוא ונציגו מזמנים תוך 48 שעות.

אבישי ברוורמן: אם הם לא מגיעים נגמר הסיפור.

אבישי ברוורמן: ואם הוא ישב איתם והוא לא שינה את דעתו זה עובר.

אבישי ברוורמן: אני מתחם את זה ב-48 שעות.

אבישי ברוורמן: זה כולל את השבת.

אבישי ברוורמן: עם כל הכבוד לשבת, האנשים מוזמנים מיד לפני השבת או במוצאי שבת.

אבישי ברוורמן: זה ה-48 השעות.

אבישי ברוורמן: נגמר הסיפור הזה.

אבישי ברוורמן: דנה, תנסחי את זה יחד עם גברת בנדלר ונתקדם.

גילה גמליאל: השר אומר ש-48 שעות זה בסדר.

<דנה נויפלד: בהתייחס להערה של רון אילון.

<דנה נויפלד: הכוונה שלנו בסעיף היא להכניס גם את בעל רישיון לשידורים במקרה שיש בנדל של שירותים.

<דנה נויפלד: אנחנו נבהיר את זה בנוסח.

<אתי בנדלר: הכוונה עכשיו היא לסעיף 11א החדש.

<אתי בנדלר: את התייחסת גם לסעיף 11(ב) הקיים שלא נדון כאן בוועדה.

<אתי בנדלר: צריכים לראות אם הוועדה מוכנה לכך.

גילה גמליאל: אפשר להחליט על 2 ימי עבודה במקום 48 שעות.

<שרון מליכאל: מה עם שבת?

אבישי ברוורמן: עזבו אותי עם השבת.

ון פליישר בן-יהודה: כבוד היושב-ראש, יש לנו בהרבה סעיפים ברישיון ימי עבודה, לכן אפשר להשתמש ב-2 ימי עבודה.

אבישי ברוורמן: גברת בנדלר, תני לי את הניסוח.

אבישי ברוורמן: יש חגים ליהודים, לנוצרים, למוסלמים.

<אתי בנדלר: 2 ימי עבודה זה מונח מקובל.

אבישי ברוורמן: גמרנו, 2 ימי עבודה.

<קריאה: זה אומר שזה יכול להימשך 4 ימים.

<קריאה: אדוני היושב-ראש, זה אומר שבחגים אי אפשר לקבל החלטות בעניין הזה.

ון פליישר בן-יהודה: חול המועד נחשב ימי עבודה.

<אתי בנדלר: על אף האמור ראה השר כי בשל פעולות קיים חשש, רשאי השר להורות לבעל הרישיון בדבר פעולות שעליו לנקוט או בדבר פעולות שעליו להימנע מלנקוט למניעת הפגיעה כאמור; הוראה כאמור תיכנס לתוקפה בתוך 2 ימי עבודה, ובלבד שעד אז תינתן הזדמנות להתייחס להוראת השר.

<אתי בנדלר: זו הכוונה?

גלעד ארדן: בפניו או בפני מי שהוסמך לכך.

<אתי בנדלר: אני לא צריכה לומר.

<אתי בנדלר: תינתן הזדמנות.

<אתי בנדלר: יש סמכות כללית, דיני הסמכה.

<אתי בנדלר: אין בעיה.

אבישי ברוורמן: מצוין.

<אתי בנדלר: הסעיף הזה בניסוחו הסופי כפי שיגובש כולל בעל רישיון בתחום הבזק ובעל רישיון בתחום השידורים, בתנאי שמדובר במקבץ.

<הרצל עוזר: זה כולל גם סלולר?

<אתי בנדלר: בוודאי.

<דנה נויפלד: יש המשך לתיקון.

<דנה נויפלד: צריך לעשות את אותו תיקון בסעיף 11(ב), כי יש קשר בין הסעיפים.

<דנה נויפלד: אם אנחנו מתקנים את סעיף 11א אנחנו צריכים לתקן את 11(ב) באותו אופן, כי אחרת יש אפשרות לתת הוראה זמנית ואין אפשרות לתת הוראה קבועה.

<דנה נויפלד: זה לא הגיוני.

<אתי בנדלר: סעיף 11 הוא הסעיף הקיים היום בחוק.

<אתי בנדלר: עניינו בחובת הביצוע של פעולות בזק ומתן שירותי בזק.

<אתי בנדלר: הוא מאפשר לשר לתת הוראה קבועה למניעת פעולות הפוגעות בתחרות.

<אתי בנדלר: הסעיף שעליו דובר עד כה הוא סעיף חדש שלא היה קיים בחוק התקשורת (בזק ושירותים).

<אתי בנדלר: הוא מאפשר לשר לתת הוראה מיידית ללא שימוע.

<אתי בנדלר: עכשיו הוא קצת שונה.

<אתי בנדלר: תחולתו הורחבה לא רק לפעולות בתחום הבזק, אלא גם לפעולות בתחום המשולב של בזק ושידורים.

<אתי בנדלר: מה שמבקשת כרגע גברת נויפלד הוא לתקן את סעיף 11 שלא עמד בפני הוועדה.

<אתי בנדלר: הוא לא כלול בנוסחים שהועברו לוועדה לתיקון.

<אתי בנדלר: היא אומרת שמכיוון שהורחבה כאן התחולה למקבצים של שירותים בתחום בזק פלוס שידורים, צריך גם להרחיב את סעיף 11(ב) באותו אופן.

אבישי ברוורמן: אני מסמיך את היועצים המשפטיים לתקן את העניין בהתאם.

<אתי בנדלר: זה גם סעיף 11(ב).

<אתי בנדלר: אני מבקשת להצביע על סעיף 11(ב) ועל כל סעיף 11א.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד – אושר

אבישי ברוורמן: נמנעים –אין אושר

<אתי בנדלר: סעיף קטן (ג) עדיין לא הוקרא, לכן ההצבעה לא כללה אותו.

<יעל מלם-יפה: (ג) מצא השר בתום הליך השימוע כי מתקיימים הטעמים למתן הוראות לפי סעיף 11(ב), רשאי הוא לאשר את ההוראות לפי סעיף קטן (א) או לשנותן ויראו אותן כאילו ניתנו לפי סעיף 11(ב).";

<דנה נויפלד: זה בעצם ההפיכה של ההוראה הזמנית להוראה קבועה.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד – פה אחד

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין

<יעל מלם-יפה: (7) בסעיף 15 – (א) בסעיף קטן (א) –(1) - - -

<דנה נויפלד: אני רוצה שנייה להסביר.

<דנה נויפלד: סעיף 15 הוא סעיף שמפנה בנוסח שלו למה שהוצבע כאן אתמול בנוגע לאופן שיטת החישוב.

<דנה נויפלד: יש שתי טכניקות שאפשר לעשות את זה.

<דנה נויפלד: אתי, נבדוק ביחד איתך בהסכמת הוועדה אם לעשות פנייה או לכתוב באופן ישיר.

<אתי בנדלר: תקריאי את הנוסח.

<אתי בנדלר: תזכירי בעל פה מה סוכם בסעיף האחר.

<יעל מלם-יפה: אני אקריא את הנוסח במלואו.

<יעל מלם-יפה: אם אחר כך נעשה הפניה אז נתקן.

<יעל מלם-יפה: בפסקה (1), אחרי "תשלומים" יבוא "תשלומים מרביים או תשלומים מזעריים" ובסופה יבוא "קביעת התשלומים לפי פסקה זו (בסעיף זה – תשלומים בעד שירותי הבזק) יכול שתיעשה, בין השאר, בהתבסס על אחד מאלה: (1) עלות לפי שיטת חישוב שיורה עליה השר בתוספת רווח סביר; (2) נקודת ייחוס הנגזרת מכל אחד מאלה: (א) תשלום בעד שירותים שנותן בעל הרישיון; (2) תשלום בעד שירותים אחרים בני-השוואה; (3) תשלומים כאמור בפסקות (1) או (2), או תשלומים בעד שירותי הבזק, או שירות מקביל להם, במדינות אחרות"; (ב) סעיף קטן (ג1) – בטל; (ג) בסעיף קטן (ד), במקום הקטע החל במילים "ולגבי תשלומים בשל שירותי בזק בינלאומיים" עד המילים "עלות שירותי הבזק הבינלאומיים" יבוא "או למדד אחר";

<דנה נויפלד: זה סעיף שבא להקל.

<דנה נויפלד: היום, כאשר השר קובע בהסכמת שר האוצר - - -

אבישי ברוורמן: להקל על מי?

<דנה נויפלד: היום התעריפים הם תעריפי פיקס, הם תעריפים קבועים.

<דנה נויפלד: אלה התעריפים שנקבעים בתקנות.

<דנה נויפלד: ככל שהשר יציע לקבוע תעריפי מינימום או מקסימום, הסמכות שלו מוגבלת לשנה אחת בלבד.

<דנה נויפלד: את זה אנחנו באים לתקן.

<דנה נויפלד: אנחנו מאפשרים לשר, בהסכמת שר האוצר, לקבוע תקנות שבהם התעריפים יהיו באופן קבוע תעריפי מינימום או תעריפי מקסימום.

אבישי ברוורמן: אחת הביקורות, ובצדק, על מדינת ישראל היא על מס ערך מוסף.

אבישי ברוורמן: זה האסון שקורה.

אבישי ברוורמן: כשדברים משתפרים מורידים את המס.

אבישי ברוורמן: יש זיג זג.

אבישי ברוורמן: אותו דבר לגבי מערכת המיסוי.

אבישי ברוורמן: כאן אתם באים ואומרים שאתם נותנים לחברות אפשרות לראות דברים על פני זמן.

<דנה נויפלד: להתחרות ולהוריד מחירים.

<דנה נויפלד: התעריף שייקבע יכול להיות תעריף מקסימום, כדי שיוכלו להתחרות ולהוריד מחירים.

<דנה נויפלד: זה התיקון העיקרי של החוק.

<דנה נויפלד: חוץ מזה הפנינו את הסמכות, כמו שיעל אמרה, בהתאם למה שנקבע אתמול בוועדה לגבי אופן קביעת התעריפים.

ון פליישר בן-יהודה: רק הערה אחת למה שאמרה פה בצורה מוחלטת הגברת נויפלד על כך שיש פה הקלה.

ון פליישר בן-יהודה: יש פה אמנם הקלה, אבל כבר היום יש סמכות בחוק לשנה עם אופציה להארכה לעוד שנה.

ון פליישר בן-יהודה: הופכים את זה פה למשהו קבוע.

ון פליישר בן-יהודה: בשונה מהיום שהאפשרות לקבוע את התעריפים האלה היא רק דרך חישוב של עלות פלוס רווח סביר, מחר בבוקר יכול השר לקבוע תעריפים - - -

אבישי ברוורמן: זה כבר על ה-Benchmark.

ון פליישר בן-יהודה: רק לציין שבנוסף לעניין של ההקלה שהיא ציינה, היא הייתה צריכה לציין שיש פה גם הכבדה מאוד גדולה.

אבישי ברוורמן: עברנו את זה כבר כמה פעמים.

אבישי ברוורמן: אנחנו יודעים שאנחנו מדברים על Benchmark.

ון פליישר בן-יהודה: אתמול דיברנו על תעריפים שהם תעריפים של שירותים סיטונאיים.

ון פליישר בן-יהודה: כרגע אנחנו מדברים על תעריפים קמעונאיים שבמשך שנים נקבעו אך ורק בעלות פלוס רווח סביר על ידי ועדות גרונאו למיניהן.

אבישי ברוורמן: זה הדבר המרכזי.

אבישי ברוורמן: השיטה המרכזית היא שיטת עלות פלוס רווח סביר.

אבישי ברוורמן: הרן, האם יש איזה משהו שאתה רוצה להוסיף מבחינת הפרקטיקה?

אבישי ברוורמן: זה מה שבדרך כלל קורה?

<הרן לבאות: כן.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד –3

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין

<יעל מלם-יפה: פסקה (7) אושרה.

<יעל מלם-יפה: בסעיף 15א (א) בסעיף קטן (א), ברישה, במקום "בידי בעל רישיון (סעיף זה – שירותי הבזק)" יבוא "בידי בעל רישיון, שאינם תשלומים מרביים או מזעריים (בסעיף זה – שירותי הבזק בתשלומים קבועים)" ואחרי "שירותי הבזק" יבוא "בתשלומים קבועים"; (ב) בסעיף קטן (א1), אחרי "שירותי הבזק" יבוא "בתשלומים קבועים";(ג) בסעיף קטן (ג), במקום "מכוח סעיף זה" יבוא "לפי סעי קטן (א) או (א1); (ד9 אחרי סעיף קטן (ג) יבוא: "(ד) נקבעו תשלומים מרביים או מזעריים לפי סעיפים 5 או 15 בעד שירותי בזק הניתנים בידי בעל רישיון לבעל רישיון אחר (בסעיף זה – שירותי הבזק בתשלומים מרביים או מזעריים), רשאי בעל הרישיון להציע לבעל רישיון אחר סל תשלומים חלופי למקבץ של שירותי הבזק בתשלומים מרביים או מזעריים, או למקבץ של שירותי הבזק בתשלומים מירביים או מזעריים ושל שירותי בזק הניתנים בידו אשר לא נקבע להם תשלום לפי סעיפים 5 או 15, בהתאם לאמור בסעיפים קטנים (א) עד (ג), בשינויים ה מחויבים ובשינויים אלה: (1) בסעיף קטן (א) – (א) בפסקה (2), במקום "30 ימים" יקראו "14 ימי עבודה" ובמקום "15 ימים" יקראו "7 ימי עבודה"; (ב) בפסקה (3), במקום "15 ימים" יקראו "7 ימי עבודה"; (2) בסעיף קטן (ג), במקום הסיפה החל במילים "בארבעה עיתונים יומיים" יבוא "באתר האינטרנט של בעל הרישיון";

<הרן לבאות: מה החשש, הרי מדובר בתיקון שהוא פיקוח?

<הרן לבאות: איזה סמכות אנחנו מבקשים?

<הרן לבאות: החשש הוא סל שירותים סיטונאיים שישווק על ידי הוט או בזק באופן כזה שהוא יאיין את הרגולציה וימנע מחברות, מספקי שירותים כגון סלקום לרדת למטה בסולם ההשקעות.

<הרן לבאות: אם תבחר חברת בזק או הוט לשווק את מוצר האינטרנט שלה במחיר מסוים בתוספת שירותי ענן כלשהם – שירותי אחסון, הוסטינג וכו' - במחיר מאוד מאוד נמוך כסל, ייתכן מצב שבו בעצם היא לא תאפשר לחברות המתחרות שלה להקים את התשתיות הדרושות.

<הרן לבאות: המטרה שלנו שהן ישקיעו ויעשו סוג של דופליקציה ליכולות של בזק.

<הרן לבאות: זה ימנע מהם להקים כי המחיר יהיה כסל, כבנדל שלא נותן תשואה נאותה להשקעה בתמורת השירותים הנוספים בסל, קרי שירותי הענן שנתנו.

<הרן לבאות: זה יכול להיות גם ביחס לסל של טלפוניה בתוספת שירותי אינטרנט.

<הרן לבאות: יכולים להיות הרבה מאוד מקרים.

<הרן לבאות: במקרה הזה אנחנו לא בוחרים בנקודה הזאת באופן הקיצוני שמקובל, שאומר שכשהם מוכרים בסיטונאות שימכרו באופן פריק לגמרי.

<הרן לבאות: בעיני אפשר לתפוס את זה כהקלה, כי אפשר ללכת לקיצון ולהגיד שברגע שמדברים על המוצר הבסיסי ביותר כל קומפוננטה צריכה להימכר בנפרד במחיר בסיסי בנפרד.

<הרן לבאות: אנחנו אומרים שהם יכולים לעשות סל, אבל לפני שהם עושים סל כזה ומציעים אותו לבעלי הרישיונות בשוק, אנחנו מבקשים שהם יגישו לנו אותו לאישור.

<הרן לבאות: יש לנו שבועיים לעיין בו, לבחון אותו ולאשר אותו.

<ניר יוגב: ההצעה שאומרת שחברות התשתית יוכלו להציע בנדל של שירותים סיטונאיים למתחרים היא לכאורה נשמעת כהקלה או כשמשהו שאמור להיטיב עם אותם מתחרים שעכשיו הם לא רק יכולים לקבל את השירותים בנפרד אלא גם כחבילת שירותים.

<ניר יוגב: החשש שלנו, שמבוסס על ניסיון עבר, הוא שהכלי הזה ישמש את חברות התשתית לעשות חבילות שירותים.

אבישי ברוורמן: תן לנו דוגמה תיאורטית.

<ניר יוגב: במקום שחברת בזק תציע תשתית אינטרנט ב-50 שקלים, שכולם מכירים את המחיר כי זאת הצעת מדף, ועוד שירות טלפוניה ב-50 שקלים, שגם זה נמצא בהצעת מדף, היא תעשה שירות משולב של תשתית וטלפוניה ב-80 שקלים.

<ניר יוגב: היא תעשה את זה גם עם בזק בינלאומי.

<ניר יוגב: היא תעלה את זה לאתר אינטרנט שאף אחד לא ימצא בו את הפירוט של המבצע הזה.

<ניר יוגב: אנחנו נגלה את זה אחרי שזה כבר קיים בשוק.

<ניר יוגב: אנחנו נמצא את עצמנו רודפים אחרי בזק בשביל לנסות להבין מה זה הבנדל הזה, מה תנאיו, האם אנחנו יכולים לקבל אותו גם הפעם וכו'.

<ניר יוגב: אנחנו לא רוצים להיות בסיטואציה הזאת שבה בעל תשתית יכול לעשות מבצעים משותפים ובנדלים כאלו או אחרים שאין לנו יכולת לדעת עליהם מראש.

<ניר יוגב: מכיוון שממילא משרד התקשורת קבע שכל שירות סיטונאי יפורסם בהצעת מדף שתהיה זמינה ושקופה לכולם, אנחנו מסתפקים בזה.

<ניר יוגב: ממילא הצעות המדף הם במחירי מקסימום.

<ניר יוגב: אם בזק והוט ירצו להוריד את המחיר של הצעות המדף, הם יוכלו לעשות את זה לכולם בצורה שקופה.

<ניר יוגב: אנחנו מוותרים על האפשרות לעשות בנדל סיטונאי למתחרות של בזק.

<ניר יוגב: אנחנו מבקשים שלא יהיה בנדל כזה, או לחלופין, כמו שהרן אמר, אנחנו מבקשים שהוא יהיה פריק.

אבישי ברוורמן: הרן, אתה יכול להתייחס לנקודה הזאת?

אבישי ברוורמן: מה אתה אומר עליה?

אבישי ברוורמן: יש בה מן התבונה, לא?

<הרן לבאות: שירותי התקשורת הם שירותים מאוד מאוד מורכבים שיש בהם המון רכיבים שיושבים אחד על גבי השני.

<הרן לבאות: בדרך כלל יש ביניהם שותפות גדולה מאוד בעלויות.

<הרן לבאות: לא אמרנו שמחירי האינטרנט בארץ הם מהיקרים בעולם.

<הרן לבאות: הסלים הם מה שמעניינים אותנו.

<הרן לבאות: הסלים מגלמים בתוכם איזו שהיא יעילות כלכלית ואיזה שהוא חיסכון במקטע העלות.

<הרן לבאות: לתפישתנו, לבנדל סיטונאי במקרים מסוימים יש ערך.

<הרן לבאות: למה אנחנו מבקשים את האישור?

<הרן לבאות: כי במקרים מסוימים הוא יכול לפגוע.

<הרן לבאות: אנחנו לא רוצים לשלול את האפשרות הזאת, אבל אנחנו רוצים להיות עם היד על הדופק בצורה הרבה יותר אגרסיבית במקרה ואחד מבעלי התשתית – בזק או הוט- יבחר להשתמש בזה.

אבישי ברוורמן: המילה "דואופול" לא נשמעה.

<הרן לבאות: זאת התפישה שלנו לגבי סל שירותים סיטונאי.

אבישי ברוורמן: ניר, התשובה שקיבלת הייתה ברורה?

<ניר יוגב: התשובה הייתה ברורה לי, אבל החשש - - -

אבישי ברוורמן: לא הבנתי את הבקשה שלך.

אבישי ברוורמן: הבנתי שהחשש שלך הוא שלא תדע מאיפה זה בא לך.

<ניר יוגב: בוודאי שאני לא אדע, כי הצעות המדף מפורסמות וידועות לכל.

<ניר יוגב: הבנדלים שבזק עושה - - -

<הרן לבאות: הוא רוצה שקיפות.

<הרן לבאות: זה בסדר.

אבישי ברוורמן: אתה אומר שהבנדל יהיה בצורת ערפול שבאמצעותה לא תהיה שקיפות.

אבישי ברוורמן: זה מה שאתה אומר.

<ניר יוגב: נכון.

אבישי ברוורמן: הרן, מה אתה אומר על זה?

<הרן לבאות: נקודה אחת שהוא העלה שאני חושב שצריך להביא לידי ביטוי בחוק אם זה לא ברור, אתי, זה שלא ייתכן מצב שבזק תמכור לבזק בינלאומי וכל השוק לא ידע את הפרטים, כמו המחיר, הSLA שלו וכו'.

אבישי ברוורמן: איך מבטיחים את זה?

<הרן לבאות: שקיפות, לתפישתנו, לעניין מחירים סיטונאיים לבעלי רישיונות היא אבן יסוד ברגולציה.

אבישי ברוורמן: איך אתה מבטיח את החשש שלו כך שהוא יוריד את ההסתייגויות הדיבורית שלו?

<הרן לבאות: הקונספט של הרגולטור כשאני מבקש את הסמכות לאשר ולפקח הוא לבדוק שזה לא מתקיים.

<הרן לבאות: הבטחה של 100% אני לא יודע להבטיח במקרה הזה.

<הרן לבאות: אני יודע להבטיח לבדוק.

אבישי ברוורמן: כשהוא אומר כל אחד מהפרטים זה ברור.

אבישי ברוורמן: כשעושים בנדלינג זה מבלבל את האנשים, כמו רמי לוי שמוכר עוף בשקל ואת יתר המוצרים הוא מעלה.

<הרן לבאות: בתוך סל שירותים ערפול הוא אינהרנטי.

אבישי ברוורמן: זאת השאלה.

אבישי ברוורמן: אני מבין את הנקודה שלו.

אבישי ברוורמן: מתוך הערפול הזה יכול להיות שהאפשרות ליצור תחרות לא הוגנת עולה.

<הרן לבאות: השלייקס שאנחנו רצינו לקחת זה מה שאנחנו מבקשים.

<הרן לבאות: אנחנו מבקשים את הזכות לבקש אינפורמציה על הבנדל מהחברה ולאשר לה אותו.

<הרן לבאות: זה השלייקס שאנחנו רואים לנכון כרגולטור.

אבישי ברוורמן: האם זה מספיק?

<הרן לבאות: תיכף נגיע לסעיף 17.

<הרן לבאות: אנחנו מבקשים – זה לא נראה כך – כל הזמן להקל על מנת לנסות ולשחרר את כולם מהכבלים שמוטלים עליהם היום.

איציק שמולי: - - -

<הרן לבאות: זאת המציאות.

<הרן לבאות: אם היית יושב במקומי היית מבין שהמצב היום הוא לא מצב אידיאלי ברמת הפיקוח.

<הרן לבאות: הפיקוח נוקשה מאוד.

אבישי ברוורמן: יש ערפול מסוים.

אבישי ברוורמן: אתה עדיין לא בטוח איך השלייקס יעבדו.

<הרן לבאות: נכון, אני לא משוכנע.

<אתי בנדלר: אני רוצה בתגובה לדברים האלה לשאול את הגברת נויפלד.

<אתי בנדלר: אני חיפשתי סעיף - אני זוכרת שיש, אבל אולי הוא באחד החוקים האחרים - שמדבר על כך שבעל רישיון לא יוכל להציע את המחיר הזה לבעל רישיון אחד בלבד אלא once זה אושר לו הוא יהיה חייב להציע את אותו מחיר גם לבעלי הרישיונות האחרים.

<אתי בנדלר: זה מקובל עליך?

<ניר יוגב: כן.

<דנה נויפלד: זה מוגדר ברישיון.

<אתי בנדלר: האם זה מוגדר רק ברישיון?

<אתי בנדלר: אני זוכרת שזה מוגדר גם באיזו שהיא הצעת חוק.

<אתי בנדלר: אפשר להכניס את זה לחוק עצמו.

אבישי ברוורמן: למה שלא נכניס את זה?

ון פליישר בן-יהודה: זה מוסדר ברישיונות של החברות בצורה מאוד ברורה.

ון פליישר בן-יהודה: זה מוסדר בהנחיות דוח חייק ששר התקשורת אימץ.

אבישי ברוורמן: אם הדבר הזה מביא לתחרות ומוריד את הערפול, למה שלא תסדרו את זה?

<דנה נויפלד: שם זה למנויים, פה זה לסיטונאיים.

<הרן לבאות: מבחינה כלכלית אין לנו ויכוח.

<הרן לבאות: אני חושב שזה יותר דיון של אופן גמישות רגולטורית ועניין משפטי.

<הרן לבאות: מבחינה כלכלית ברור שאי הפליה במונופול זה אלף בית.

<הרן לבאות: לא חשבנו לרגע שצריך - - -

אבישי ברוורמן: אני מבין.

אבישי ברוורמן: רצינו לפשט בעניין של הערפול.

אבישי ברוורמן: מה הבעיה להכניס את התיקון הזה?

<אתי בנדלר: אני חושבת שראוי להכניס את זה.

<אתי בנדלר: העיקרון עצמו קבוע בסעיף אחר שנקרא אותו בקשר לחבילה הצרה בשירותי טלוויזיה.

אבישי ברוורמן: נכניס אותו לפה.

אבישי ברוורמן: דנה, תיעזרי באתי ותכניסי את זה.

<ניר יוגב: לכל הפחות צריך להבטיח שאם מתקיים בנדל כזה, אז במקום לבוא ולהסתפק בכך שחברות התשתית יציעו את זה באתר האינטרנט, שכפי שאמרתי הוא מקום טוב להחביא דברים, הן יהיו מחויבות לא רק לעדכן את משרד התקשורת אלא גם לפעול ולעדכן את כל שאר החברות בשוק שיכולות להשתמש בחבילות האלו.

<קריאה: הן לא חייבות לפנות לכל מפעיל.

<ניר יוגב: לפנות לכל החברות ולעדכן שהחבילה הזאת קיימת, כדי שהן יוכלו לבחור ולהחליט אם הן רוצות להשתמש.

<הרן לבאות: זה קיצוני.

אבישי ברוורמן: הרן, תדאג שלגבי הבנדלינג - מה שנאמר קודם - כולם יוכלו לקבל אותו הדבר.

<ניר יוגב: לקבל ולדעת, אדוני.

אבישי ברוורמן: לדעת ולקבל.

<יהב דרורי: כדי שההצעות יהיו ברורות ושקופות לכל אנחנו מציעים שזה לא ייעשה בפרסום באתר האינטרנט של אותו מפעיל רלוונטי, אלא באתר האינטרנט של משרד התקשורת שכבר קיבל את הפרטים שבועיים לפני.

אבישי ברוורמן: יש לך בעיה עם זה?

<הרן לבאות: לא.

אבישי ברוורמן: מצוין, תכניסו את זה גם כן.

איציק שמולי: אפשר להחיל את זה גם על תעריפי הסלולר.

<בקריאה: בדיוק.

ון פליישר בן-יהודה: אם יש הוראה כזאת שהתעריפים צריכים להיות באתר של המשרד, אז שיהיה מדובר שמדובר בתעריפים של כל החברות, לא רק של בזק.

אבישי ברוורמן: הרן, דנה, יש פה הערה מאוד חיובית שמחזקת את התחרות, מחזקת את השקיפות.

אבישי ברוורמן: יש גם את ההצעה של עו"ד דרורי.

אבישי ברוורמן: אנא, בואו תנסו להכניס אותה.

<קריאה: ולכל החברות.

<ניר יוגב: אנחנו מדברים על שירות סיטונאי ולא קמעונאי.

<הרצל עוזר: אני מבקש שהכלל הזה יחול גם על חברות הסלולר.

<הרצל עוזר: העיר לי פה ידידי שמדובר על שוק סיטונאי.

<הרצל עוזר: אני מזכיר שחברות הסלולר מוכרות כל מיני תשתיות.

<הרצל עוזר: מאוד חשוב לי לראות באיזה מחיר מוכרת סלקום לגולן טלקום, כדי שזה יהיה שווה ושוויוני.

אבישי ברוורמן: דנה, הרן, אתי, הבנתם את רוח.

אבישי ברוורמן: האם אתם יכולים לנסח משהו?

<אתי בנדלר: הבנתי שלגברת נויפלד יש השגות לגבי הרעיון שמחייב את המשרד לפרסם באתר את סלי התשלומים החלופיים שאושרו.

<דנה נויפלד: החבילות האלו שמשווקות בעלות הרישיון זו לזו אלה יחסים מסחריים בינן לבינן, לכן לשים את זה באתר של משרד התקשורת זה לא מתאים.

<דנה נויפלד: באתר שלנו אנחנו מעלים מסמכים או החלטות של המשרד.

<דנה נויפלד: פה זה לתת שירותי פרסום למשהו - - -

אבישי ברוורמן: איך אפשר לעזור פה לנושא השקיפות?

<דנה נויפלד: באתרים שלהם.

אבישי ברוורמן: ניר יוגב אומר שאם הם מפרסמים באתר שלהם זה מוחבא.

אבישי ברוורמן: הייתה איזו תקנה שביקשתי ממישהו להתקין.

אבישי ברוורמן: הוא שלח לי SMS – הוא אדם בכיר באחד המשרדים, לא במשרד הזה - שבו נאמר שכל העם רואה.

אבישי ברוורמן: לאה הסתכלה ולא ראתה שום דבר.

אבישי ברוורמן: כנראה שזה נמצא באיזה אתר מוחבא.

אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים שזה יהיה במקום שאנשים רואים.

<דנה נויפלד: אנחנו יכולים לקבוע הוראות לעניין הפרסום.

<דנה נויפלד: השר יכול לקבוע הוראות לעניין אופן הפרסום באתרים שלהם.

ון פליישר בן-יהודה: שיהיה מסודר לכל החברות איך צריך לפרסם.

אבישי ברוורמן: העיקר שזה יהיה פומבי.

<ניר יוגב: אין לי צורך שזה יהיה פומבי, ובלבד שאני אדע מזה לפני שעולות החברות האלו עם המבצעים.

אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים שתהיה תחרות.

אבישי ברוורמן: בתחרות אי אפשר לפרסם כל דבר, כי בסוף יהיה Collusion.

אבישי ברוורמן: בחלק מהדברים אנשים צריכים להתחרות.

אבישי ברוורמן: לא כל אחד צריך לפרסם מה שהשני יודע.

אבישי ברוורמן: זה כל המאבק נגד Collusion.

אבישי ברוורמן: בעבר דיברו על Tacit collusion, היום אם כל אחד יושב עם השני, מפרסם ביחד יש תיאום מחירים מוחלט.

אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים שהאינפורמציה תזרום, אבל לא במצב שכל אחד ידע מה השני והם יעשו טריאופול, קוואדרופול ואת כל המחירים הם יעלו ביחד ויורידו ביחד.

אבישי ברוורמן: איך פותרים את בעיית השקיפות ומונעים את בעיית ה-Collusion?

ון פליישר בן-יהודה: אני חושבת שמשרד התקשורת צריך לקבוע נוהל אחיד לכל ענף התקשורת שקובע איך צריך כל מפעיל באתר שלו לפרסם, איזה מחירים צריכים לפרסם.

ון פליישר בן-יהודה: אחיד לכולם, לא שלאחד יגידו שהוא צריך את התעריפים האלה, לאחר את התעריפים האלה.

ון פליישר בן-יהודה: אם קובעים איזה שהוא קו הוא צריך להיות קו אחיד.

אבישי ברוורמן: קיבלתי את ההצעה שלך.

<ניר יוגב: אדוני היושב-ראש, אני מסב את תשומת ליבך לכך שההצעה של גברת פליישר נוגעת לשירותים קמעונאיים.

ון פליישר בן-יהודה: גם סיטונאיים.

<ניר יוגב: אנחנו עוסקים ברכישה של שירותים סיטונאיים של מתחרים מבזק והוט, לא בשירותים לצרכן.

<ניר יוגב: אדוני, היטבת לנסח.

<ניר יוגב: תיאום מחירים מתאפשר ברגע שיש שקיפות ביחס למחירים ולשירותים שניתנים לצרכנים.

<ניר יוגב: זה לא דבר נכון מבחינה תחרותית.

<ניר יוגב: מה שנכון מבחינה תחרותית זה שכשבעלי התשתית מציעים את השירותים שלהם למתחרים הם ידעו בדיוק במה מדובר, לא יהיו מחירים שהם לא מכירים.

אבישי ברוורמן: הרן, תתייחסו למה שאמר ניר יוגב.

אבישי ברוורמן: אנחנו לא רוצים Collusion.

אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים שהשחקנים המרכזיים בתשתיות יקבלו את האינפורמציה.

אבישי ברוורמן: איך אתה פותר את הבעיה הזאת ונותן לדנה ולאתי לנסח את זה חוקתית?

<הרן לבאות: אני חושב שצריך להשאיר את זה לרגולטור ולומר לו שיש לו סמכות לתת להם הוראות.

<הרן לבאות: הסמכות לתת לשר לקבוע הנחיות או הוראות לעניין הזה כפי שהוא יראה לנכון זאת השיטה.

<הרן לבאות: כמו שאתה ואני מבינים, זה יכול להיות דווקא לגבי שירותים מסוימים ולא לגבי שירותים אחרים וזה יכול להיות דווקא במקרים מסוימים ולא במקרים אחרים.

אבישי ברוורמן: זה הטריק של הערפול.

<ניר יוגב: אפשר לפתור את כל הבעיה הזאת אם הבנדל הסיטונאי יהיה פריק.

<ניר יוגב: אז לא ישנה מה דרך הפרסום.

אבישי ברוורמן: הרן, מה ההתייחסות שלך לנושא הזה?

<הרן לבאות: אין ספק שבנדל פריק מצמצם באופן ניכר את הבעיה הזאת.

<קריאה: ומעלה מחירים.

<הרן לבאות: אני סבור שיש יתרונות בסל שירותים במקטע הקמעונאי ובמקטע הסיטונאי.

אבישי ברוורמן: כל החיים שלנו לא מושלמים.

אבישי ברוורמן: אנחנו נמצאים בשיווי משקל לא משוכלל.

אבישי ברוורמן: את העולם אי אפשר לתקן לגמרי.

אבישי ברוורמן: איך בנקודות האלו נגיע לניסוח אופטימאלי תחת האילוצים הקיימים?

אבישי ברוורמן: את החיים נבדוק על פני זמן.

אבישי ברוורמן: יש לך הצעה ספציפית?

<שרון מליכאל: אני מציע שמשרד התקשורת ינהל רשימת תפוצה.

<שרון מליכאל: לכל מי שיהיה מעוניין לקבל מידע על שוק סיטונאי ישלחו מייל.

<קריאה: זה יוסדר במדיניות.

<יריב הורוביץ: אני שייך לדיון הבא על החבילה הצרה, אבל אני רוצה בהערת שוליים או בהערה מרכזית להגיד שזה מדהים לראות אתכם מדברים על הצינורות האלה שמעבירים את המידע.

<יריב הורוביץ: בואו לא נשכח שרוב הצינורות האלה, רוב הדבר שעובר היום באינטרנט בעולם זה תוכן שנעשה על ידי איגודי היוצרים.

<יריב הורוביץ: אנחנו מקבלים 0.

אבישי ברוורמן: אדוני, אתה יודע שישבתי איתכם ואני בעדכם, אבל מה זה קשור עכשיו לדיון?

<יריב הורוביץ: אני רואה את הדיון המלומד על הצינורות.

<יריב הורוביץ: בסוף יש גם תוכן.

אבישי ברוורמן: נדבר על התוכן.

<יריב הורוביץ: זאת סתם הערת שוליים קטנה או מרכזית על כך שבסוף בצינורות האלה עובר תוכן.

<דנה נויפלד: הבנו שיש שתי הערות ושתי הצעות.

<דנה נויפלד: אחת זה שהשירותים שניתנים לפי הסעיף הזה יינתנו באופן שווה לכל בעל רישיון, שזה הדבר הראשון שניר דיבר עליו על העדר הפליה.

<דנה נויפלד: התיקון השני הוא שבסוף סעיף קטן (ג) ייכתב "באתר האינטרנט של בעל רישיון, באופן שיורה השר".

<אתי בנדלר: אם אינני טועה סעיף קטן (ג) חל רק לגבי שירותים קמעונאיים.

<דנה נויפלד: הסעיף הזה הוא סעיף של סיטונאיים.

<קריאה: חבילות של שירותים סיטונאיים.

<דנה נויפלד: בנדל סיטונאי.

<דנה נויפלד: סעיף 15 זה שירותים של בעל רישיון אחר.

<אתי בנדלר: אנחנו מדברים על סעיף 15א.

<אתי בנדלר: הסעיף החדש שנכנס שמדבר על השירותים הסיטונאיים זה סעיף קטן (ד).

<אתי בנדלר: מה שאתם מציעים בסעיף קטן (ג) לתקן חל רק - - -

<דנה נויפלד: אנחנו קוראים את מה שיש בסעיף אחר עם השינויים הבאים.

<דנה נויפלד: אחד השינויים הוא שבמקום פרסום ב-4 עיתונים זה יהיה באתר של בעל הרישיון.

<דנה נויפלד: אנחנו מוסיפים, בהתאם לבקשה ולהערה של שרון, שהפרסום יהיה באתר האינטרנט של בעל הרישיון, באופן שיורה השר.

<דנה נויפלד: השר ייתן הוראות שיהיו לעניין אופן הפרסום באתר, כדי שאפשר יהיה להגיע לזה באופן אחיד לכולם ובאופן שקוף.

<ניר יוגב: אני מציע למחוק את המילים "באתר האינטרנט", כדי לאפשר לשר התקשורת את הסמכות המלאה להורות על אופן פרסום המחירים כפי שהוא רואה לנכון, לא להגביל אותו בפרסום באתר האינטרנט בלבד.

אבישי ברוורמן: מקובל.

ון פליישר בן-יהודה: רק את המחירים הסיטונאיים האלה?

<אתי בנדלר: זה צריך להיות במקום ובאופן שהורה השר.

<דנה נויפלד: אין בעיה.

<מיכל פליישר: האם כרגע כשאתם מדברים על הפרסום אתם מתכוונים לתעריפים הקמעונאיים או הסיטונאיים?

<הרן לבאות: סעיף 15(ד) מדבר על חבילות שנמכרות בין בעל רישיון לבעל רישיון.

אבישי ברוורמן: זה התקבל.

אבישי ברוורמן: אתן יכולות להגיע לניסוח?

<אתי בנדלר: אני רוצה להפנות לסעיף קטן (ג), ככל שהוא רלוונטי לשירותים הסיטונאיים.

<אתי בנדלר: תשלומים שנקבעו לפי סעיף קטן (א) או (א)(1) יפורסמו.

<אתי בנדלר: כאן את רוצה לומר "במקום ובאופן שיורה השר".

<אתי בנדלר: האם ברור שזה על חשבון בעלי הרישיונות?

<דנה נויפלד: מה שהקראת עכשיו זה הסעיף שקיים.

<דנה נויפלד: אותו אנחנו מבקשים בעניין הזה לשנות.

<אתי בנדלר: קראתי את זה עם השינוי המבוקש.

<דנה נויפלד: זה באופן שיורה השר.

<אתי בנדלר: על חשבון מי?

<דנה נויפלד: תשלומים שנקבעו לפי אותם סעיפים יפורסמו.

<דנה נויפלד: במקום שזה יהיה ב-4 עיתונים יומיים - - -

<אתי בנדלר: גם היום יש כאן בעיה, כי לא כתוב על חשבון מי.

<דנה נויפלד: מה זאת אומרת על חשבון מי?

<דנה נויפלד: זה הולך להיות במתכונת שיורה השר.

<דנה נויפלד: העיתונים כאן לא רלוונטיים.

<אתי בנדלר: המתכונת לא אומרת מי יממן את זה.

<דנה נויפלד: בעלי הרישיונות מממנים את זה.

<אתי בנדלר: זה טוב שהם לא העלו עד היום הזה.

<אתי בנדלר: אני לא בטוחה שזה נותן לכם כיסוי לכך.

<דנה נויפלד: הנוסח היום הוא כפי שהוא, אנחנו לא נוגעים בו.

<דנה נויפלד: יש פרסום בעיתונים שאנחנו לא נוגעים בזה.

<דנה נויפלד: אנחנו עכשיו באים להקל.

<דנה נויפלד: רצינו לעשות פרסום באתר.

<דנה נויפלד: אנחנו יורדים מהעניין של האתר נוכח ההערות של ניר ושרון.

<דנה נויפלד: אנחנו אומרים שזה יהיה באופן שיורה השר.

<דנה נויפלד: זה עניין של פרסום בין בעלי רישיונות, זה לא קשור למה שפורסם כאן.

<אתי בנדלר: עד כאן הבנתי.

<אתי בנדלר: מה שאני רק אומרת הוא שאני לא בטוחה שהנוסח הזה יאפשר לשר להורות לממן את הפרסום בדרך ובאופן שהוא רוצה.

<דנה נויפלד: למה לא?

<אתי בנדלר: תחשבי על זה.

<אתי בנדלר: אני מביעה תמיהה בעניין.

אבישי ברוורמן: מי בעד הסעיף עם התיקונים?

<דנה נויפלד: אנחנו מבקשים להצביע על הסעיף שהוקרא בכפוף לשינויים שהוועדה הסכימה עליהם.

<דנה נויפלד: בסדר?

ון פליישר בן-יהודה: אם כבר עושים את התיקון שהוא באמת מבורך, אז יש את סעיף 15א(ג) שמבקש מבעל רישיון לפרסם ב-4 עיתונים יומיים.

ון פליישר בן-יהודה: אמנם זה לא היה כאן בתיקון, אבל זה נראה לי משהו מאוד אנכרוניסטי.

ון פליישר בן-יהודה: אם כבר עושים בהזדמנות הזאת את התיקון הזה, צריך להוריד את עניין הפרסום ב-4 עיתונים יומיים.

ון פליישר בן-יהודה: כבר אין 4 עיתונים יומיים.

<אתי בנדלר: אני לא יודעת אם צריכים 4 עיתונים, אבל אני מתנגדת לעניין של ההורדה.

<אתי בנדלר: היו כמה הצעות חוק בעבר לגבי ביטול פרסומים בעיתונות שמיועדים לציבור הרחב.

<אתי בנדלר: הכנסת התנגדה לכך באופן עקבי, משום שעדיין לא לכל אדם יש מחשב, לא כל אחד יודע לגלוש באינטרנט.

<אתי בנדלר: מדובר כאן על מחירים קמעונאיים.

ון פליישר בן-יהודה: לגבי המכרזים של הממשלה נעשה תיקון והם כבר לא צריכים להתפרסם בעיתונים.

<דנה נויפלד: לא הצליחו להעביר אותו.

<אתי בנדלר: זה עדיין לא עבר.

גלעד ארדן: זה לא היה במטרה להעביר, זה היה במטרה שאת מי שמציע יפצו במהלך - - -

אבישי ברוורמן: אנחנו עוברים להצבעה.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד – פה אחד

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין

<יעל מלם-יפה: (9) בסעיף 17 – (א) בכותרת השוליים, בסופה יבוא "קבוע"; (ב) האמור בו יסומן "(א)" ובו, במקום "סעיף 15" יבוא "סעיפים 5 או 15 או שנקבע לו תשלום מרבי או מזערי לפי סעיפים אלה"; (ב) אחרי קטן (א) יבוא: "(ב) השר רשאי להורות לבעל רישיון לדווח לו או למי שהוא הסמיכו לכך על התשלום שבכוונתו לדרוש בעד שירותים כאמור בסעיף קטן (א), וכן על כל שינוי בתשלום כאמור, בטרם מתן השירות או השינוי בתשלום, הכל כפי שיורה.

<יעל מלם-יפה: (ג) ראה השר כי בעל רישיון מתכוון לדרוש בעד שירות בזק כאמור בסעיף קטן (א) תשלום שאינו סביר או תשלום שמעורר חשש לפגיעה בתחרות בתחום הבזק, רשאי השר לתת לבעל הרישיון הוראות בכל אחד מאלה: (1) בדבר התשלום שידרוש בעד אותו שירות בזק; (2) בדבר התשלום שידרוש בעד שירות בזק אחר; (ג) בעד הפרדת התשלום בעד שירות בזק מסויים מהתשלום בעד מקבץ של שירותי בזק, לרבות מקבץ שירותים הכולל שידורים, שבו נכלל אותו שירות.

<יעל מלם-יפה: (ד)(1) בחינת השר לפי סעיף קטן (ג) אם תשלום בעד שירות בזק כאמור בסעיף קטן (א) הוא תשלום שאינו סביר, יכול שתיעשה, בין השאר, בהתבסס על נקודת ייחוס הנגזרת מכל אחד מאלה: (א) תשלום בעד שירותים שנותן בעל הרישיון; (ב) תשלום בעד שירותים אחרים בני-השוואה; (ג) תשלומים כאמור בפסקאות משנה (א) או (ב) או תשלום בעד שירות בזק כאמור בסעיף קטן (א), במדינות אחרות.

<יעל מלם-יפה: (2) הוראת השר לפי סעיף קטן (ג) לגבי שירות בזק שנקבע לו תשלום מרבי או מזערי לפי סעיפים 5 או 15 תינתן לתקופה שלא תעלה על שנה.

<יעל מלם-יפה: (ה) בסעיף זה – "בעל רישיון" – לרבות בעל רישיון לשידורים המתכוון לדרוש תשלום בעד מקבץ שירותים הכולל שידורים ושירותי בזק; "שירות בזק" – לרבות כל אחד מאלה: (1) פעולות, שירותים והסדרים נלווים למימוש קישור גומלין או למימוש שימוש כאמור בסעיף 5; (2) לעניין סעיפים קטנים (א), (ב), (ג)(1) ו-(2) ו-(ד) – מקבץ של שירותי בזק, לרבות מקבץ שירותים הכולל שידורים.

<יעל מלם-יפה: "

<דנה נויפלד: סעיף 17 מתוקן באופן הבא.

<דנה נויפלד: זה סעיף שהתחלנו לדבר עליו לפני שתי ישיבות.

<דנה נויפלד: זה הסעיף שקובע את חובת הדיווח.

<דנה נויפלד: הוא נותן סמכות לשר לקבוע את היקף חובת הדיווח שיהיה על בעל רישיון לגבי אותם תעריפים שהוא הולך לגבות.

<דנה נויפלד: בנוסף, אם ראה השר שיכולה להיות בעיה תחרותית כאשר התשלום המתבקש אינו תשלום סביר, זו הסמכות שלו להתערב ולתת הוראות בדבר אותו תשלום שייתן בעל רישיון על שירות אחר שהוא ייתן, או להפריד את אחד מהשירותים מהמקבץ, ככל שיש מקבץ.

<דנה נויפלד: אמרנו שהמקבץ כולל גם שידורים.

אבישי ברוורמן: הרן, דוגמה.

<הרן לבאות: דיבר ניר מקודם וגם אתה על הסיכון בחבילת שירותים.

<הרן לבאות: הסמכות שאנחנו מבקשים להעניק ושאנחנו סבורים שצריכה להיות לשר זה שבמקרים שבהם סל כזה מגלם איזו שהיא הנחה שפוגעת, שתגרום לכך שהמתחרים שרוכשים מוצרים בשוק הסיטונאי לא יוכלו להתחרות, הוא יוכל להורות על רכיב אחד, לדוגמה שידורים, ולהגיד שהרכיב הזה בסל הזה צריך להימכר פריק – יכול להיות בסל אחר שלא מגלם הנחה - או לא לשווק במחיר הזה את הסל הספציפי.

<הרן לבאות: דיברנו על מגוון הכלים שאנחנו מבקשים לנהל כשאנחנו הולכים ללא נודע.

<הרן לבאות: אנחנו רוצים לראות מראש, רוצים להבין מה קורה ואם יש חשש כזה, להנחות את אותה חברה, בזק או הוט במקרה הזה, ולהגיד שהסל שלהם מגלם כך וכך הנחה לפי הרכב העלויות.

<הרן לבאות: המתודולוגיה היא שקופה, ברורה וידועה מראש.

<הרן לבאות: יש פה איזה צמצום מרווחים, לכן או שהם ימכרו את הסל הזה במחיר אחר, או שבסל הזה הטלוויזיה תימכר באופן פריק ואז זה אומר שכל צרכן שירצה לקבל את אותו מקבץ שידורים יוכל לקבל אותו באופן פריק ישירות מהחברה, לא במסגרת הסל.

<הרן לבאות: זאת בעצם המשמעות.

אבישי ברוורמן: אני חושב שיש בזה משום ההיגיון.

איציק שמולי: לפי מה הוא יקבע?

<הרן לבאות: מה שמקובל בעולם זה מנגנון שנקרא מנגנון לבחינת צמצום מרווחים.

<הרן לבאות: במנגנון הזה הרגולטור מחצין לשוק את המתודולוגיה שבה הוא בודק, שבה הוא אומר שיש עלויות שיווק סבירות, שיש עלויות מכירה סבירות, שיש עלויות שירות לקוחות טכני, טלפוני ולא טלפוני.

<הרן לבאות: בגרמניה קובעים את זה פיקס, אם 3 יורו, חצי יורו וכו'.

<הרן לבאות: אומרים שבסל כזה צריך להינתן לפחות 7 יורו לצורך עלויות קמעונאיות.

<הרן לבאות: מי שלא מקיים את זה כנראה לוחץ את השוק בפרקטיקה אנטי תחרותית.

<הרן לבאות: יש בזה מינוסים ופלוסים.

<הרן לבאות: המינוסים זה שבטווח הקצר אתה מאוד רוצה שיורידו מחירים ויהיו אגרסיביים.

<הרן לבאות: הפלוס הוא שבסופו של דבר זה שומר על התחרות לטווח הארוך.

<הרן לבאות: זה מה שחשוב.

<הרן לבאות: צריך להבין שאחרי ששחקן יוצא לוקח הרבה מאוד זמן עד שהוא בכלל נכנס.

<הרן לבאות: סביר להניח שהוא לא נכנס עוד לשוק מסוים.

<הרן לבאות: גם מישהו אחר כבר קיבל איתות שלא שווה להיכנס וכולם עומדים על הגדר.

אבישי ברוורמן: התהליכים האלה מאוד א-סימטריים.

אבישי ברוורמן: ברגע שאתה יוצא קשה לחזור.

ון פליישר בן-יהודה: בדיון הקודם היה דיון מאוד ענייני על סעיף 17(ב), על כך שבעל הרישיון יידרש לדווח לשר מראש על המחיר.

ון פליישר בן-יהודה: אחד הדברים שעלו פה זה שהמשרד עוד לא הודיע כמה זמן מראש הדרישה הזאת תהיה.

ון פליישר בן-יהודה: הדבר הזה, לטעמי, הוא מאוד לא נכון מבחינה תחרותית.

ון פליישר בן-יהודה: אנחנו רואים מה קרה בשוק הסלולר, ששם בגלל שהחברות לא נדרשו למנגנון כזה אלא הייתה תחרות חופשית בין כולם ולא הייתה דרישה להודיע מראש למשרד על מחירים, כל חברה יכלה להתאים את עצמה למה שהמתחרה שלה עושה באופן מיידי.

ון פליישר בן-יהודה: במנגנון שכרגע יש כאן והוא גם לא מנגנון בהיר כי לא נאמר פה בהצעת החוק כמה זמן מראש - בסוף משרד התקשורת יכול לקבוע שזה 45 יום מראש - אנחנו נידרש להודיע למשרד לפני שאנחנו מפעילים איזה שהוא מחיר.

ון פליישר בן-יהודה: לא נוכל להתאים את עצמנו לתחרות ולהתחרות באופן חופשי.

ון פליישר בן-יהודה: אני חושבת שהדרישה הזאת להודיע מראש לא נכונה.

ון פליישר בן-יהודה: אין לי שום בעיה עם שקיפות.

ון פליישר בן-יהודה: העניין הוא שהמשרד רוצה להיות מודע לכל דבר.

ון פליישר בן-יהודה: ברגע שאני יוצאת עם מחיר אני אצטרך באותו רגע לדווח למשרד על המחיר הזה.

ון פליישר בן-יהודה: דבר נוסף שלצערי הרב קרה בעבר – אולי הוא נשמע קצת דמגוגי אבל אנחנו חיים בעולם הזה- הוא שבגלל שאנחנו נמצאים היום במנגנון שבזק היא החברה היחידה שצריכה לדווח מראש ואפילו לקבל אישור, המתחרים שלנו קיבלו ממשרד התקשורת את הפרטים על אותם מבצעים.

ון פליישר בן-יהודה: זה אפילו הופיע בכל מיני ידיעות בעיתונים.

אבישי ברוורמן: אפילו בישיבות הממשלה הסודיות מדליפים.

ון פליישר בן-יהודה: אני חושבת שזה מסוג הדברים שמאוד מאוד קשה להימנע מהם.

ון פליישר בן-יהודה: אני לא מאשימה אף אחד, חס וחלילה, אבל ברגע שזה קיים - - -

אבישי ברוורמן: ברגע שיש מספר אנשים שנמצאים ביחד ההסתברות קצת יותר גבוהה.

ון פליישר בן-יהודה: ברגע שזה קיים ואתה מדווח על דבר כזה לפורום כל כך רחב של אנשים, הדברים האלה דולפים החוצה.

אבישי ברוורמן: הרן, אלו נקודות ענייניות.

אבישי ברוורמן: מה אתה אומר להגנת עמדתך?

<הרן לבאות: לגבי ההדלפות.

<הרן לבאות: אם בזה עסקינן, אז אני לא יכול לקבל שום מידע מאף אחד.

<הרן לבאות: כל המידע שאני מקבל מהם הוא סודי, מסחרי, בלב ליבו של העשייה שלהם.

אבישי ברוורמן: הבעיה היא הזמן.

אבישי ברוורמן: ההנחה שתהיה הדלפה - - -

אבישי ברוורמן: אני לא חושש מזה, זה לא קיים אצלנו.

אבישי ברוורמן: זה קיים בכל מקום שבו נמצאים בני אדם.

<הרן לבאות: אנחנו בדקנו, למדנו וראינו שהמנגנון הזה מאוד מאוד מקובל באירופה.

<הרן לבאות: כאשר משיקים שוק סיטונאי ההתנהגות הצפויה של השוק היא כזאת שצפוי שחברות התשתית יאבדו נתחי שוק.

<הרן לבאות: מן הסתם מה שאנחנו רוצים שיקרה זה שהם יגיבו בהורדת מחירים, שכל השוק יגיב ויסתחרר לתחרות שתבוא לידי ביטוי בשירות, בשיפור הטכנולוגי ובמחיר.

אבישי ברוורמן: כדי שכולם יוכלו לשחק בכל המגרשים, להוריד מחירים ולשפר את השירות.

<הרן לבאות: מה לימדו אותנו האירופאים?

<הרן לבאות: אתה צריך לדמיין מה קורה לאותו מנכ"ל או בעלים שרואה יום אחרי יום שהוא מאבד קווים למתחרים שלו.

<הרן לבאות: בנקל הוא יכול גם לנקוט בפרקטיקה אנטי תחרותית ולהוריד את המחיר בצורה דרסטית מידי.

<הרן לבאות: במדינות מסוימות באירופה נתנו בתחילת הדרך 90 יום לפני שיווק.

<הרן לבאות: יש מדינות שהיו ב-60 יום ועכשיו אחרי שהשוק הסיטונאי עובד אצלם כבר כמעט עשור הם הורידו מ-60 יום ל-30 יום.

<הרן לבאות: יש מדינות שנותנות את זה לסמכות הרגולטור.

<הרן לבאות: ספרד וצרפת אומרים: "an obligation for the SMP operator to communicate all retail offers to CMT in advance of the commercial lunch.

<הרן לבאות: הם אומרים שהרגולטור יכול לקבוע בעת אחת הרבה ימים, בעת אחרת מעט ימים, כשברור בפרקטיקה שזה צריך להיות לפני.

<הרן לבאות: יש כאלה כמו גרמניה או בריטניה שנותנים 90 יום.

<הרן לבאות: זה ברור.

אבישי ברוורמן: מה אצל הסקנדינביות והולנד?

<הרן לבאות: אני לא מכיר, אבל נוכל לספק.

<הרן לבאות: יש מקרים שבהם הולנד היא לא הכי טובה וגם לא דנמרק במקרה הזה.

אבישי ברוורמן: מה הסיכום שלך של כל הנקודות שהועלו על ידי גברת פליישר?

אבישי ברוורמן: האם במסגרת הדברים האלה אתה לא יכול לקחת משהו מהרעיונות הברוכים שלה כך שדנה באמצעות אתי יכניסו אותו להצעת החוק?

<הרן לבאות: אני חושב שזה לב העניין.

<הרן לבאות: בלי לדעת מראש זה יכניס אותנו לעולם שאנחנו לא רוצים להיות בו, של כל הזמן בדיקות בדיעבד של לעצור, לא לעצור.

<הרן לבאות: זה עולם בלתי אפשרי.

<הרן לבאות: רגולטור לא יכול להתנהל ככה.

אבישי ברוורמן: גברת פליישר, מותר לעשות טעויות.

אבישי ברוורמן: אי אפשר למנוע טעויות.

ון פליישר בן-יהודה: לצערי הרב, מהניסיון שאני חובה מהשנים האחרונות העניין הזה של הורדה מראש יכול להגיע לתקופות מאוד מאוד ארוכות של זמנים.

<דנה נויפלד: יכול להיות, שרון, שיש בעיה עם ההצעות, בעיה תחרותית שבגלל זה לוקח זמן לבדוק?

<דנה נויפלד: זה לא קורה אף פעם?

ון פליישר בן-יהודה: רובן מאושרות בסוף, רק לוקח להן חצי שנה.

<הרן לבאות: קודם כל, הן רובן מאושרות בזמן.

ון פליישר בן-יהודה: הניסיון מלמד אותנו שבקשות רבות שהגשנו, למרות שלוח הזמנים שכתוב בחוק מדבר על 45 ימים, לקח להן חצי שנה ואף שנה להיות מאושרות.

ון פליישר בן-יהודה: לקח לפעמים שנה לאשר בקשה, כשבסוף היא אושרה אחת לאחת כמו כשביקשנו אותה מלכתחילה.

ון פליישר בן-יהודה: זה לא שנעשו בה תיקונים או משהו, אלא שאלו אותנו שאלות ועוד שאלות ועוד שאלות.

ון פליישר בן-יהודה: אין פה בסעיף הזה שום התייחסות לזה שהמנגנון הזה מופעל רק ביום שיש שוק סיטונאי.

ון פליישר בן-יהודה: אני מזכירה לכולם שדוח חייק קבע שההפרדה המבנית על קבוצת בזק, רק החלק הקטן שלה, יתחיל להתבטל 9 חודשים מיום שיש שוק סיטונאי.

ון פליישר בן-יהודה: אנחנו נמצא את עצמנו במצב ששוק סיטונאי כבר פועל ואנחנו נותנים למתחרים שלנו את התשתיות.

ון פליישר בן-יהודה: עלינו לא מבוטלת ההפרדה המבנית והפיקוח על התעריפים, אבל אנחנו צריכים לדווח.

ון פליישר בן-יהודה: הדבר הזה צריך לפעול רק מהיום שמבוטלת ההפרדה המבנית.

ון פליישר בן-יהודה: הסעיף הזה חל מעכשיו.

<ניר יוגב: הצד השני של המטבע, שאותו גברת פליישר הציגה מאוד יפה, זה שהיו מבצעים של בזק שסברנו שהם לא בהתאם לחוקים ופנינו למשרד התקשורת ולא קיבלנו תשובות גם 3 שנים.

<ניר יוגב: יש גם צד שני.

<ניר יוגב: יכול להיות שיש מבצע לא תקין ואז המתחרים רודפים אחרי משרד התקשורת הרבה זמן.

<ניר יוגב: אני מסכים עם גברת פליישר במובן הזה שצריך להיקבע פרק זמן שאם המשרד לא מגיב, בזק רשאית - - -

אבישי ברוורמן: מה שאמרנו לגביכם במקרה שאתם לא מגיבים או לא מגיעים לשר צריך להיות גם לגבי המשרד.

<ניר יוגב: צריך להיות פרק זמן .

<ניר יוגב: נכון שייקבע פרק זמן.

<ניר יוגב: זה צריך להיות פרק זמן שמאפשר למשרד ללמוד את העניין.

<ניר יוגב: לא צריך ללחוץ אותו לפינה כדי לקבל החלטה.

<ניר יוגב: אני לא יודע מה פרק הזמן שהמשרד חשב עליו, אבל צריך להיות פרק זמן של לפחות מספר שבועות שבהם המשרד לומד את העניין ואם אין לו בעיה הם יכולים לשווק.

<הרצל עוזר: אני מזכיר שלפני שעה קלה החלטנו שלמשרד יש זכות לעצירה של כל מבצע.

<הרצל עוזר: הבקשה הזאת שאיפשרנו לעצור כל מבצע ברגע שרואים שהוא בעייתי ומראש להכריז על שבועיים זה נראה שני מנגנונים שמיותר לעשות את שניהם בו זמנית.

<הרצל עוזר: נקודה שנייה שאני אומר לכם זה שהמנגנון הזה מסורבל, הוא לא מאפשר להגיב.

<הרצל עוזר: אנחנו נמצאים בשוק תחרותי.

<הרצל עוזר: הדוגמה הבולטת ביותר היא שוק הסלולר.

<הרצל עוזר: בשוק הסלולר הכל קורה בלי שום מעורבות של המשרד ואין שום בעיה.

גלעד ארדן: מי הכניס אתכם לשוק הסלולר?.

גלעד ארדן: אותו משרד שאתה מטיל בו דופי.

<הרצל עוזר: אני מסכים ב-100%.

<הרצל עוזר: אני מודה למשרד שהכניס אותנו לשוק הזה.

גלעד ארדן: לא בטוח שזה היה נכון.

<הרצל עוזר: אני רק מזכיר שלא נתנו לנו שום הגנות משום כלום שמבוקשות פה היום.

<הרצל עוזר: אדוני היושב-ראש, לא נתנו שוק סיטונאי, לא קבע שר התקשורת שהוא יחליט איזה מחיר יהיה ואם cost-plus או לא.

<הרצל עוזר: נכנסנו, בנינו את התשתיות שלנו.

<הרצל עוזר: זו רק תגובה למה שאמר שר התקשורת.

<הרצל עוזר: הנקודה היא שאנחנו מדברים על שוק סלולארי שהוא שוק תחרותי ביותר.

<הרצל עוזר: כזה אני מציע לאמץ.

<הרצל עוזר: צריך לזכור שלחברות הסלולר מותר היום לשווק את כל השירותים.

<הרצל עוזר: מחר בבוקר יש שוק סיטונאי.

<הרצל עוזר: מותר להם הכל.

<הרצל עוזר: אני מבקש שכל מה שלא יוחלט, יוחלט אחרי השוק הסיטונאי ויוחל גם עליהם, כי כרגע אין להם שום הפרדה מבנית, מותר להם לעשות הכל מכל.

<הרצל עוזר: אני מבקש שזה יהיה סימטרי.

אבישי ברוורמן: ההערה של מר עוזר מאוד מאוד נבונה.

אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים שתהיה גזירה שווה על כל השחקנים.

אבישי ברוורמן: אנחנו רואים שרשור בכל המקומות.

אבישי ברוורמן: אנחנו מכירים את הבעייתיות שישנה כאן.

אבישי ברוורמן: כמובן שמר עוזר הוא בעל עניין, אבל במקרה הזה ההערה שלו היא הערה מערכתית נכונה.

<קריאה: צריך להוריד את זה לנוסח.

<מיכאל גולן: יש הבדל משמעותי בין הסלולר לקו הביתי, לקו הנייח.

<מיכאל גולן: זה הנזילות בשוק.

<מיכאל גולן: היום אתה רוצה , כבוד היושב-ראש, לנסות חברה אחרת – אני ממליץ על גולן טלקום - בחצי שעה אתה יכול לשמור על המספר שלך ולעבור מחברה לחברה.

<מיכאל גולן: תנסה לעשות אותו דבר בקו הנייח שלך.

<מיכאל גולן: זה יותר מורכב, צריך ממיר וכו'.

<מיכאל גולן: השוק הוא לא אותו שוק.

<מיכאל גולן: איך זה עובד בשטח?

<מיכאל גולן: מאוד חשוב שמראש ניתן 6 חודשים.

<מיכאל גולן: היום יש להם מלאי של מיליון לקוחות.

<מיכאל גולן: אנחנו מגיעים לשוק עם 0 ויוצאים עם חבילה אגרסיבית.

<מיכאל גולן: הם רוצים להגיב ברגע.

<מיכאל גולן: הם מגיבים בשוליים על הלקוח שאולי מאיים עליהם לעבור.

<מיכאל גולן: הם נהנים מהמלאי של מיליון לקוחות.

<מיכאל גולן: זה מאוד חשוב.

<מיכאל גולן: יש בעיה של נזילות בשוק.

<מיכאל גולן: זה לא שוק שצומח כשיש גידול בשוק.

<מיכאל גולן: אנחנו חייבים לקחת אחד אחרי אחד.

אבישי ברוורמן: פה אין ספק שלמרות הגידול באוכלוסייה יש Redistribution.

גלעד ארדן: בסלולר, כמו שדנה הסבירה לי כרגע, אפשרנו וחייבנו את השחקנים החדשים להקים תשתית משלהם, לכן הם יוכלו להתמודד כשווים מול החברות הקיימות.

גלעד ארדן: בהקשר הזה החברות עם התשתית הנייחת יכולות ויוכלו בעתיד, אחרי שתוסר ההפרדה המבנית, למכור.

גלעד ארדן: הן הבעלות של התשתית הנייחת וגם משווקות על זה, לכן יש להן יתרון.

גלעד ארדן: אנחנו צריכים כל הזמן לעקוב שלא משתמשים בו לרעה.

<מיכל פליישר: הסעיף הזה חל מרגע זה והלאה.

<מיכל פליישר: המשמעות היא שממחר בבוקר כל החברות - זה חל על כל בעלי הרישיונות - לא יכולות להשיק מבצע, לא יכולות להוריד את מחיר הסלולר, לא יכולות לעשות שום דבר בטרם הן תדווחנה למשרד.

<מיכל פליישר: אני חושבת ששווה לחשוב על זה שוב.

<מיכל פליישר: זה מה שכתוב.

<קריאה: זה מה שנאמר.

<קריאה: אנחנו נעמוד על זה שזה יקרה.

<מיכל פליישר: אני מצטערת שאני תמיד חוזרת לנוסח, אבל אלוהים הוא בפרטים.

<מיכל פליישר: בעל רישיון ידווח לשר או למי שהוא הסמיך על כל תשלום שבכוונתו לדרוש בעד כל שירות, מבצע, סל וכו', וכן על כל שינוי בתשלום.

<מיכל פליישר: פתאום על ההתקנה חינם צריך לדווח, לא לעשות, לא להשיק.

<אתי בנדלר: לא כתוב שלא תעשו.

<דנה נויפלד: שינינו את הנוסח.

<דנה נויפלד: אנחנו הקראנו נוסח קצת שונה.

אבישי ברוורמן: עו"ד פליישר, הנוסח ישונה כדי שלא יהיה עודף בירוקרטיה.

<מיכל פליישר: הנקודה הובנה.

<מיכל פליישר: אני אומרת שב-day one, לפני שוק סיטונאי צריך לתת לשוק להמשיך להתנהג באופן חופשי ורגיל.

<מיכל פליישר: בעולם של margin squeeze שעליו מדובר ההסדר כפי שנאמר הוא לא הסדר סגור, כי בסך הכל כתוב שיתנו לנו הוראות בעניין מתן מידע מראש, הכל כפי שיורה השר.

<מיכל פליישר: לא כתוב כמה זמן מראש, ובעיקר לא כתוב על איזה בעלי רישיונות זה יחול.

<מיכל פליישר: אנחנו מבקשים להוסיף שהוראות כאמור יינתנו באופן שוויוני.

<מיכל פליישר: אם רוצים בשוק סיטונאי לווסת את השוק ולבדוק את המבצעים, שיבדקו את המבצעים של כולם.

<מיכל פליישר: לא יכול להיות שמתחרנו ישיקו מבצעים מיום ליום ואנחנו נחכה חצי שנה.

<מיכל פליישר: בשביל להכניס מתחרים חדשים לא עוצרים תחרות של הקיימים, בסך הכל מוודאים שאין margin squeeze.

<מיכל פליישר: צריך להישאר במסגרת הזאת.

אבישי ברוורמן: עו"ד פליישר, השלמת את מר עוזר יפה מאוד.

<ניר שטרן: אני רוצה לציין עובדה מאוד חשובה.

<ניר שטרן: הדיון כולו נע סביב הנקודה הבאה.

<ניר שטרן: כל הרעיון הוא לאפשר תחרות אפקטיבית במקטע הקווי.

<ניר שטרן: אנחנו אחרי 8 חודשים, אם לא יותר, של ניסיון למו"מ אמיתי בין חברות הסלולר מול בעלי התשתית.

<ניר שטרן: לא הגענו להסכמות.

<ניר שטרן: כל הניסיונות של משרד התקשורת, שאני חושב שהם מבורכים, הם לבוא ולתת סמכות על-מנת לאפשר את הדבר הזה.

<ניר שטרן: לא מדובר פה על ניסיון לאפשר למשרד התערבות בוטה בכל מה שקשור להתמודדות של שוק התקשורת.

<ניר שטרן: מדובר על ניסיון כנה ואמיתי לאפשר תחרות.

<ניר שטרן: זה נכון שזה קשה וזה מפריע.

<ניר שטרן: לפני שהייתה התחרות בשוק הסלולר היה מו"מ בין החברות.

<ניר שטרן: הרצל ייצג צד אחד.

<ניר שטרן: גולן, ידידי, ייצג את הצד השני.

<ניר שטרן: הייתה תחרות אפקטיבית ודיון אפקטיבי מול חברות הסלולר שהגיעו לתעריפים שאפשרו כניסה של מתחרים חדשים שהובילה לתחרות והובילה לרווחה צרכנית.

<ניר שטרן: כל זה קרה.

<ניר שטרן: מה שאנחנו רוצים היום, לאחר שלא הצלחנו להשיג את זה בצורה של מו"מ, זה את ההתערבות של המשרד שתאפשר תחרות.

אבישי ברוורמן: זאת אומרת, מר שטרן, אתה תומך בסעיף הזה.

<ניר שטרן: לא רק שאני תומך, בדבר הזה, אני חושב שהוא מחויב, כי אחרת מה שיקרה הוא שיעצרו את התחרות עוד לפני שהיא תצא לדרך.

ון פליישר בן-יהודה: יש לי הצעת ביניים.

ון פליישר בן-יהודה: דיבר פה מנכ"ל גולן טלקום על בעיה שהיא יותר ייחודית לחברה שמתחילה מ-0.

ון פליישר בן-יהודה: החוק הזה והסעיף הזה לא חלים רק על גולן טלקום, הם חלים על כולם.

ון פליישר בן-יהודה: חברות כמו פרטנר וסלקום לא מתחילות מ-0, גם לא בתחום הנייח.

ון פליישר בן-יהודה: יש לכל אחת מהן 400 אלף לקוחות בטלפוניה.

ון פליישר בן-יהודה: מה שדובר פה המון בדיון הזה וגם שר התקשורת אמר את זה הוא על עתיד של חבילות.

ון פליישר בן-יהודה: כשמוכרים חבילות, לחברות הסלולר יש יתרון מאוד גדול.

ון פליישר בן-יהודה: כאשר אתה מוכר חבילה ואתה חברה שנותנת שירות ל-2 מיליון לקוחות בסלולר, הרי לא תמכור את השירות הנייח לבד, אתה תמכור אותו יחד עם שירות הסלולר.

ון פליישר בן-יהודה: הן חברות מאוד מאוד גדולות.

ון פליישר בן-יהודה: צריך לתת להן יחס שווה בדיוק כמו היחס שנותנים לחברת בזק ולחברת הוט.

ון פליישר בן-יהודה: אם דורשים מאיתנו להודיע מראש, צריך גם לדרוש מהם להודיע את התעריפים מראש, כי אלה לא יהיו רק תעריפים של שירותים נייחים, זה לא יהיה רק תעריף של רשת האינטרנט, זה יהיה תעריף של שירות גדול.

ון פליישר בן-יהודה: אני מקבלת את מה שאמר פה ידידי מחברת גולן טלקום.

ון פליישר בן-יהודה: יכול להיות שצריך להיות הסדר שונה לחברות קטנות שמתחילות מ-0.

ון פליישר בן-יהודה: צריך שהסעיף הזה יהיה ברור, כי כרגע לא כתוב כמה זמן מראש, לא כתוב על איזה חברות זה יוטל.

ון פליישר בן-יהודה: כל זה חייב להיאמר כבר עכשיו לפני שמצביעים.

ון פליישר בן-יהודה: מבחינתי אפשר לעשות דיפרנציאציה בין חברות קטנות שמתחילות מ-0 לחברות המאוד גדולות, כמו פרטנר וסלקום.

אבישי ברוורמן: דנה והרן, שמעתם את ההערות.

אבישי ברוורמן: אנא, תתנו תגובות.

אבישי ברוורמן: תיקחו את מה שאתם יכולים לשפר, כי הרוח פה היא כולה רוח של תחרות.

אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים שכולם יתחרו.

אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים את כל הדברים הטובים שאמר השר בתחילה.

אבישי ברוורמן: מה הצעתכם?

<הרן לבאות: אין שוויון היום בשוק התקשורת, בטח לא היה שוויון בתחילת התהליך.

<הרן לבאות: אין שוויון.

<הרן לבאות: מה לעשות, גם סלקום הגדולה – אני לא אטען שהיא חברה מסכנה, קטנה או לא רווחית - צריכה עכשיו להעביר מאות אלפי לקוחות שמדברים עם הוט או עם בזק בתשתית, רואים את הוט או בזק כספק התשתית שלהם לכל דבר ועניין.

<הרן לבאות: ההיפך.

<הרן לבאות: את סוגיית ה-ISP רוב הלקוחות לא מבינים.

<הרן לבאות: הם צריכים להשקיע הרבה מאוד כסף לגייס את הלקוחות האלה, להגיע אליהם.

<הרן לבאות: מדובר על משכי זמן די קצרים שבהם הם צריכים להגיע לכל הלקוחות.

<הרן לבאות: אין פה שוויון.

<הרן לבאות: אתם לא באותו מצב.

<הרן לבאות: כל הפלטפורמה המשפטית של החוק הזה נשענת על כך שהשר צריך לקבוע את ההסדר של הדיווח.

<הרן לבאות: הוא לא קבוע בחוק.

<הרן לבאות: השר צריך לקבוע.

<הרן לבאות: אני מאמין שהשר יקבע את חובת הדיווח הזאת לאחר שהמשרד יפרסם שימוע על מחירים, כאשר השוק יתקוונן ויתחיל להתכנס לקראת השקה של שוק סיטונאי.

<הרן לבאות: לא נאמר באופן מפורש לקבוע מחר בבוקר ומה לקבוע.

<הרן לבאות: "השר רשאי להורות" אומר שהשר יחשוב עם הצוות המקצועי שלו, יקבל או לא יקבל ויקבע את כללי הדיווח המדויקים בפרטים הקטנים ביותר.

<הרן לבאות: אני מוכרח לומר שבכללי דיווח יש הרבה מאוד פרטים.

<הרן לבאות: אף אחד לא רוצה שכל הדבר הזה ייכנס לחוק.

<הרן לבאות: זה לא נראה לי המקום המתאים.

<הרן לבאות: רק הערה לעניין הסלולר.

<הרן לבאות: ניר אמר את זה.

<הרן לבאות: אני אגיד את זה במשפט.

<הרן לבאות: אם הייתם עושים את מה שקרה בסלולר אז או שלא היינו יושבים פה היום, או שהיינו יושבים בסיטואציה שונה לגמרי.

<הרן לבאות: היה לכם 8 חודשים מו"מ עם הרבה רצון טוב של כל הצדדים .

<הרן לבאות: בסלולר אני לא מאמין שהמתחרים מאוד מאוד רצו להכניס את גולן כמתחרה - ראו מה קרה להם - אבל הם הגיעו להבנה על מחיר, על תנאי שירות, על service agreement מוסכם.

<הרן לבאות: שניהם פה יכולים להגיד שהם חיים איתו מצוין.

<הרן לבאות: כולנו נשאבים לקביעת מחירים, על כל המשתמע מזה.

אבישי ברוורמן: בנקודת הזאת, הרן – אני חושב שאמר את זה מר שטרן, הוא גם נענע בראש עכשיו - אתם חיים ביחד לא באהבה גדולה אבל בהשלמה ובהבנה הדדית .

אבישי ברוורמן: מכיוון שהתהליך הזה לא הגיע למיצוי במו"מ אנחנו צריכים את המדינה, את השר.

אבישי ברוורמן: כולנו מסכימים לנושא הזה.

אבישי ברוורמן: האם לגבי התיקונים שהוצעו ברוח הדברים האלה אנחנו הולכים as is?

<קריאה: כן.

אבישי ברוורמן: הרן, אתה משוכנע?

<הרן לבאות: כן.

<אתי בנדלר: אני רק רוצה לוודא אם בסעיף קטן (ד) (1) אין צורך לעשות התאמה לשינויים שדובר עליהם בסעיפים האחרים כשדובר על עלות פלוס רווח סביר או נקודות ייחוס.

<הרן לבאות: לא.

<אתי בנדלר: למה?

<אתי בנדלר: אם אתה בוחן תשלום סביר, לא תבדוק גם את העלויות?

<אתי בנדלר: יכול להיות שתצטרך את העלויות.

<הרן לבאות: כן.

<אתי בנדלר: אין לך את זה כאן.

<דנה נויפלד: כתוב בין השאר.

<אתי בנדלר: סוכם שלא משאירים את בין השאר בלי הנושא הזה.

<דנה נויפלד: זה לא מודל שאנחנו בודקים את העלויות.

<אתי בנדלר: איך בודקים את הסבירות של התשלום שנדרש?

<הרן לבאות: המודל שעליו מדובר איננו מודל עלויות.

<הרן לבאות: הוא בודק עלויות נוספות.

<הרן לבאות: במקרים מסוימים נקבע מרווח מסוים.

<הרן לבאות: שם יכול להיקבע מרווח מסוים מקובל עולם.

<הרן לבאות: יש מדינות שקבעו מרווחים שמשקפים.

<הרן לבאות: אני לא חושב שמתאים להתייחס לזה פה.

<אתי בנדלר: אתם בכלל לא תבדקו עלויות?

<אתי בנדלר: זה לא פרמטר שתקבעו אותו?

<הרן לבאות: יכול להיות שכן, יכול להיות שלא.

<דנה נויפלד: אתי, זה לא רלוונטי פה.

<דנה נויפלד: אנחנו גוזרים מרווח.

<קריאה: זה קשור לניסוח.

<דנה נויפלד: זה לא קשור לניסוח, זה קשור למה שבודקים.

<דנה נויפלד: שאלה היועצת המשפטית לגבי האופן שבו בודקים.

אבישי ברוורמן: על מה את חולקת בדברי המשנה ליועץ המשפטי של הכנסת, הגברת בנדלר?

<דנה נויפלד: פה אנחנו בודקים בדיקה שונה ממה שדובר עד עכשיו.

<אתי בנדלר: מדובר על מקרים שבהם בעל רישיון נדרש לדווח לשר על תשלומים שהוא הולך לדרוש.

<אתי בנדלר: השר צריך לבדוק אם מדובר בתשלום סביר או בתשלום שאיננו תחרותי.

<אתי בנדלר: כאן מגיע סעיף קטן (ד) האומר "בחינת השר לפי סעיף קטן (ג) אם תשלום בעד שירות בזק כאמור בסעיף קטן (א) הוא תשלום שאינו סביר, יכול שתיעשה בין השאר בהתבסס על נקודת ייחוס הנגזרת מכל אחד מאלה".

<אתי בנדלר: כאן מדובר על ה-benchmark שדובר עליו בעבר.

<אתי בנדלר: כאן, כדי לבדוק אם תשלום סביר או לא, לא מאפשרים לבדוק את זה על בסיס העלויות פלוס רווח של בעל הרישיון.

<אתי בנדלר: שאלתי אם לא צריך להכניס את זה.

<אתי בנדלר: דנה טוענת שלא.

אבישי ברוורמן: דנה, אולי אחרי השאלה שנשאלה בפעם השנייה דעתך שונתה.

<הרן לבאות: בוא נבין על איזה מודל אנחנו מדברים ואז נבין אם זה במקום או לא.

אבישי ברוורמן: איך אתם מציעים לפתור את הערת בנדלר?

<הרן לבאות: המודל הוא מודל מרווחים.

<הרן לבאות: ברוב הפרקטיקות של התמחור הוא לא נעשה במודל עלות פלוס רווח סביר, כיוון - יש על זה לא מעט חומר במדינות שונות - שאתה מנסה ליצור בכל זאת איזו שהיא יכולת לחברות לעשות, להיות אגרסיביות במחיר.

<הרן לבאות: גם כאן חברות או מדינות רבות מאפשרות לעצמן להגיד שהרווחיות פה צריכה להיות יותר נמוכה מהרווחיות שהן היו עושות במודל רגיל.

<הרן לבאות: נהפוך הוא.

<הרן לבאות: אני בכוונה לוקח איזה שפיל קטן כי אני לא יודע לנבא את כל העלויות.

<הרן לבאות: התחרות עושה את זה מצוין.

<הרן לבאות: אם הצלחתי לייצר שוק תחרותי אני צריך להשאיר חופשים לעצמי, להגיד שאם זה עוד שקל לפה, שקל וחצי לכאן אני לא מתערב, רק כשזה מגיע לקיצון שבקיצון.

<הרן לבאות: לקחת פה עלות פלוס רווח סביר זה כמעט תמיד לא יהיה המודל בו נבחר למרווח.

<מיכל פליישר: אם החלופות הן בלאו הכי שוות בערכן, תכניס את החלופות.

<דנה נויפלד: השאלה אם זה רלוונטי.

אבישי ברוורמן: הרן אמר שהוא לא רוצה להתערב פה בכל פרט ופרט.

אבישי ברוורמן: זה נימוק ענייני.

<איילת כהן מעגן: הסעיף הזה תוקן והעלות הוכנסה בהקשר של שירותים סיטונאיים.

<איילת כהן מעגן: הוסבר לנו שהתיקון הזה גם הוכנס בסעיף 15 כשהוכנסה היכולת לעשות השוואות בינלאומיות ולא נשאר רק הבסיס של העלות.

<איילת כהן מעגן: מה שיוצא כאן הוא שלפי סעיף 15 בעל הרישיון אמור לקבוע מחיר בשים לב למבחנים שאחר כך יבקרו אותו בהתאם להם, שזה בין היתר כל מה שפורט שם.

<איילת כהן מעגן: היכולת של השר אחרי זה לקבוע שהמחיר לא סביר ולהתערב בו לא קשורה לעלות.

<איילת כהן מעגן: זה לא רק יוצר אי ודאות, זה יוצר בלגן חקיקתי, תפעולי ויישומי שלם.

<איילת כהן מעגן: זה חייב להיות אחיד.

<איילת כהן מעגן: העלות פה חייבת להיות לפחות רכיב כפי שהיא נמצאת בשאר המקומות.

<הרן לבאות: אני לא מסכים עם בזק.

<הרן לבאות: אם המנגנון שקוף מראש וברור מראש אין שום סיבה, לא משנה עכשיו אם הוא נקבע על פי עלות או לא על פי עלות.

<הרן לבאות: הוודאות הרגולטורית מאוד מאוד ברורה.

<הרן לבאות: הדרך לשחקנים איך לנהוג מאוד מאוד ברורה.

<הרן לבאות: אין לזה שום קשר לאם השתמשתי בעלות.

<הרן לבאות: בסעיף 5 העיקרון שאנחנו נוהגים בו הוא שאנחנו מתמחרים רשתות.

<הרן לבאות: פה לא מדובר על תמחור רשתות.

<הרן לבאות: פה זה בטח לא יהיה העיקרון.

<מיכל פליישר: דווקא ה-margin squeeze אלה העולמות שאנחנו הולכים בהם בסקר עלויות קמעונאי.

<מיכל פליישר: אני דווקא רואה שבכל העולמות של בדיקת ה-margin squeeze מחפשים את העלות.

<מיכל פליישר: יש עכשיו תהליך שלם שבודקים את העלויות שלנו, בודקים שאנחנו לא נותנים מרווחים, שאנחנו מתחת לעלות.

<מיכל פליישר: נכון שעוד לא פורסם השימוע איך ה-margin squeeze הזה ייעשה, אבל הכל מבוסס על עלות.

<מיכל פליישר: אני לא רואה סיבה לא לשמור על החלופה הזאת פה, ולו כדי להניח את דעתנו באחידות חקיקתית.

אבישי ברוורמן: אני חושב שתשאירו אותה בתור אחת מהאופציות.

אבישי ברוורמן: זה לא פוסל שאתה לוקח חלופה אחרת.

<הרצל עוזר: אני ברשותך רוצה לחזור לנושא של השוויוניות, כי יש לי תחושה שהוא התמסמס פה.

<הרצל עוזר: אני מסכים עם מה שאמר ניר שטרן על כך שבתחום הסלולר הגענו להבנות באופן עצמאי, על כך שבתחום התשתיות בשוק הסיטונאי לא הגענו ועל כן נדרש שר התקשורת ומבקש את הסמכות להחליט.

<הרצל עוזר: זה בסדר גמור.

<הרצל עוזר: אנחנו לא מדברים על המחיר כשאני מדבר על שוויוניות.

<הרצל עוזר: בכל שאר הדברים צריכה להיות שוויוניות.

<הרצל עוזר: בבקשה של מבצעים מראש צריכה להיות שוויוניות.

<הרצל עוזר: פה שוכחים כולם שתשתית סלולר יש לחברות הסלולר ואין לאף חברה אחת.

<הרצל עוזר: גם לי יש באופן חלקי.

<הרצל עוזר: אני משלם לפלאפון cost plus plus plus.

<הרצל עוזר: פלאפון מורידה מחיר, סלקום מורידה מחיר ואורנג' מורידה מחיר.

<הרצל עוזר: הן משתקות את התחרות לגמרי.

<הרצל עוזר: אני דורש שוויונות מלאה.

<הרצל עוזר: אני דורש שלא יאפשרו להן להוריד מחירים בשוק הסלולר, או לחילופין, ששר התקשורת יתערב ויקבע.

גלעד ארדן: אתם מוכרים את זה עם טלוויזיה.

גלעד ארדן: את זה אנחנו כן מאפשרים.

גלעד ארדן: להם אין טלוויזיה.

<הרצל עוזר: אתה מאפשר להם שוק סיטונאי.

<קריאה: אנחנו לא מוכרים סלולר וטלוויזיה.

הרצל עוזר: זה לא קשור.

הרצל עוזר: הם יכולים למכור היום הכל.

גלעד ארדן: הם לא יכולים למכור שידורים ליניאריים.

<הרצל עוזר: כבר היום מותר לחברות הסלולר למכור את כל מה שיש להן.

<הרצל עוזר: מחר בבוקר תהיה להן גם טלוויזיה.

<הרצל עוזר: גם טלוויזיה בסיפור הזה בלי הפרדה מבנית, בלי שום מגבלות, בלי שום אישורים מראש, בלי כלום - - -

אבישי ברוורמן: אתה רוצה שוויון.

<הרצל עוזר: הן עושות את אותן דברים שמפחדים שאנחנו נעשה.

אבישי ברוורמן: מה אתה רוצה?

<הרצל עוזר: אני רוצה שתהיה שוויונות מלאה בכל מה שקשור לאישור מבצעים מראש.

אבישי ברוורמן: מה אתה רוצה באופן קונקרטי כאן?

<הרצל עוזר: אני רוצה שאם יש פה בקשה שנבקש מראש אישור למבצעים זה יחול גם על חברות הסלולר.

גלעד ארדן: תהיה לנו גם סמכות לדרוש מהם?

<קריאה: כן.

גלעד ארדן: מה הבעיה?

גלעד ארדן: אתם רוצים להכתיב לי מעכשיו את שיקול הדעת?

<הרצל עוזר: הרן אמר שלא.

<הרן לבאות: אמרתי שהשר רשאי.

אבישי ברוורמן: אני רוצה שמר שאמר מר עוזר - אני מבין שהעניין של השר זה בדיוק רוח הדברים שכולנו רוצים - יהיה ברור כאן לכל קורא.

אבישי ברוורמן: אם דנה צריכה לחדד באמצעות אתי את העיקרון - - -

<אתי בנדלר: אין צורך לחדד שום דבר.

<ניר יוגב: ביחס להערה של מר עוזר.

<ניר יוגב: אני מוכן לקבל את ההמלצה שלו, ובלבד ששוק התשתיות שיש בו דואופול יהיה תחרותי כמו שוק הסלולר.

אבישי ברוורמן: קיבלתי.

<ניר יוגב: הערה השנייה בנושא ה-margin squeeze.

<ניר יוגב: נדמה לי שממילא משרד התקשורת מתכוון לפרסם שימוע בנושא ה-margin squeeze.

<ניר יוגב: ממילא כל מי שיש לו מה להגיד בנושא איך לקבוע את המודל, האם לקבוע את זה על בסיס כזה או אחר יוכל להביע את דעתו, כולל בזק והוט, במסגרת השימוע.

<ניר יוגב: נדמה לי שזה מעט מיותר לקבוע בחקיקה איך צריך להיקבע המודל הזה, כשהמודל הזה ממילא אמור לצאת לשימוע.

<מיכל פליישר: אפשר לא לקבוע אף מודל.

<מיכאל גולן: אדוני היושב-ראש, לא הבנתי מההערה של הרצל אם בסוף זה מקובל על כל חברה או לא.

<מיכאל גולן: אם כן, אני חושב שכדאי לחשוב על הפתרון של בזק כך שזה יהיה כל החברות חוץ מהקטנים שמתחילים מ-0 בסלולר ובנייח.

<קריאה: מי שאין לו בכלל תשתית.

אבישי ברוורמן: מכיוון שבעל הבית שלך גדול במקומות אחרים הוא יסתדר.

<מיכאל גולן: לא.

אבישי ברוורמן: אתה לבד?

<מיכאל גולן: לבד.

אבישי ברוורמן: מי בעל הבית שלך?

<מיכאל גולן: הבעלים הכי גדול זה אני.

אבישי ברוורמן: כל הכבוד.

ון פליישר בן-יהודה: יכול להיות שבגלל שמשרד התקשורת רוצה לווסת את התחרות הוא יאשר מהר יותר לאחרים את האישורים.

ון פליישר בן-יהודה: לא יכול להיות שיטילו בירוקרטיה על מפעילים מסוימים ועל מפעילים אחרים לא תהיה הבירוקרטיה, לכן המילה "שוויוני" בסעיף (ב) של הדיווח חייבת להופיע.

ון פליישר בן-יהודה: אם קובעים חובת דיווח, חובת הדיווח חייבת לחול על כולם.

ון פליישר בן-יהודה: לעניין העלות.

ון פליישר בן-יהודה: אפילו ברמה הדיונית פה הייתה הסכמה שבכל המקומות שבהם הסירו את הנושא של העלות יתווסף העניין של העלות.

אבישי ברוורמן: אני אדרוש את העניין של העלות.

<ניב אומזגין: אני חושב שהנושא של החלת שוויוניות בצורה גורפת על כל שחקן שהולך להיכנס לשוק הסיטונאי או הקמעונאי לא נכונה, כי היא תהרוג מראש - - -

אבישי ברוורמן: אתה מחזק את דבריו של מיכאל גולן על כך שהקטנים הם לא אותו דבר.

<ניב אומזגין: הם ימותו.

<ניב אומזגין: אנחנו פה על מנת להגיד את דברנו.

אבישי ברוורמן: יש הבדל בין סלקום ופרטנר לגולן טלקום ואנונה טי.וי.

<ניר יוגב: אדוני, גם לסלקום יש 0 לקוחות בתחום התשתיות.

ון פליישר בן-יהודה: גם לי יש 0 לקוחות ב - - -

<הרצל עוזר: למה היית מוטרד מהוט נט, מכך שלא היה להם שום דבר?

אבישי ברוורמן: הרן הסביר לכם שגם לרגולטור יש שיקול דעת.

אבישי ברוורמן: הוא מבין שיש קטן בשם סלקום, יש קטן בשם גולן והקטן הזה הוא לא הקטן הזה.

<דנה נויפלד: הנוסח הוא כזה שמאפשר שיקול דעת בהתאם למה שאדוני אמר.

<דנה נויפלד: יש הבדל.

<דנה נויפלד: להסתכל על כולם באותו אופן זה לא נכון מבחינה רגולטורית.

<דנה נויפלד: הם לא דומים.

אבישי ברוורמן: ברור לכם שהרגולטור מספיק נבון.

אבישי ברוורמן: אני רוצה שה-cost plus ייכנס לפה.

<אתי בנדלר: אדוני, אני מציעה להכניס את זה הפעם כפרמטר רביעי, כדי שכוונת המחוקק תהיה ברורה.

אבישי ברוורמן: יש כאן עדיפות ל-benchmark אפילו בחשיבה.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: מי נגד?

אבישי ברוורמן: בעד – פה אחד

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין אושר אני מודה לכם.

אבישי ברוורמן: זה היה דיון פורה.