ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 80, 2013-06-24 10:00

ניסן סלומינסקי: רבותיי, בוקר טוב.

ניסן סלומינסקי: אנחנו פותחים את ישיבת ועדת הכספים.

ניסן סלומינסקי: מאחר שאנחנו לא רוצים לגזול יותר מדי זמן מהזמן שמיועד לידידנו ואהובנו שר החקלאות, לכן אני אעשה את זה קצר.

ניסן סלומינסקי: הנושא הראשון בסדר היום הוא אישור ועדות משנה.

ניסן סלומינסקי: יש לנו חמש ועדות.

ניסן סלומינסקי: ועדה אחת זו ועדת המשנה לפריפריה והתיישבות בראשותו של זבולון קלפה, ועדת משנה למגזר הערבי בראשותו של אחמד טיבי, ועדת המשנה לעסקים קטנים ובינוניים, בראשותו של רוברט אילטוב, ועדת המשנה - - -

אחמד טיבי: אפשר להחליף עם קלפה?

אחמד טיבי: אני להתיישבות ו - - -

זבולון כלפה: בדיוק, אני הצעתי.

עפר שלח: רגע, מה?

עפר שלח: ערבים זה לא פריפריה והתיישבות?

ניסן סלומינסקי: ועדת המשנה לביטוח בראשותו של יצחק כהן, ועדת המשנה לעניין תקנות ניירות ערך, זירת סוחר לחשבונו העצמי, בראשות בועז טופורובסקי.

ניסן סלומינסקי: בדיוק הוא הגיע.

ניסן סלומינסקי: אני הבנתי שפעם היה מספיק הודעה, אבל הפעם אמרו שצריכים להעלות את זה לסדר היום וגם לקיים הצבעה, אז זה מופיע בסדר היום בסעיף ראשון, ואם אין הערות אני מעלה את זה להצבעה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את כל חמש הוועדות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: אושר פה אחד.

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד אישור חמש ועדות משנה - רוב הסעיף אושר עכשיו אנחנו עוברים לסעיף השני.

ניסן סלומינסקי: זה הנושא של משרד החקלאות ונמצא איתנו חבר, ידיד, אהוב לפחות מבחינתי, אני אומר שוב, זה לא הספד, אבל זה איש שבאמת מייצג עדיין גם בתפיסות העולם את מה שבאמת היה צריך להיות והוא איתן בעמדתו ובינתיים הוא שר החקלאות.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מקווים לאט לאט - - - מאחר שבאחריותנו לא רק חוק ההסדרים - - -

אלעזר שטרן: אני מבין שביקשו מהמפלגה שלו להגיד את זה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו עוסקים בעיקר הזמן בחוק ההסדרים, סעיף סעיף, סעיף סעיף, אבל אנחנו גם צריכים לדעת שחוק התקציב ברשותנו ולכן אנחנו משתדלים להזמין את השרים לשמוע, לראות אם יש הערות, אם הדברים מסודרים ואם יש צורך לתקן אז גם נתקן.

ניסן סלומינסקי: אני מזכיר לחבריי שאנחנו נוהגים לא להפריע לדובר באמצע הדברים, כל מי שרוצה רושם את ההערות.

ניסן סלומינסקי: אחרי שהשר ידבר ואם הוא ירצה, אתה תרצה שעוד מישהו ידבר חוץ ממך?

יאיר שמיר: מי שיציג באופן כללי זה המנכ"ל.

יאיר שמיר: תיכף אני אציג את מי שנמצאים פה.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: אחר כך המנכ"ל ידבר, אנחנו נרשום את ההערות ומי שירצה אחר כך יוכל לומר, ואחר כך יהיה סבב נוסף של השר והמנכ"ל שבו הם יענו תשובות למה שאנחנו מבקשים.

ניסן סלומינסקי: כבוד השר, המיקרופון לרשותך.

יאיר שמיר: קודם כל בוקר טוב.

יאיר שמיר: אני שמח, זו פעם ראשונה שאני מציג תקציב לפני ועדת הכספים, אז לכבוד הוא לי.

יאיר שמיר: אני גאה בתפקיד ואני אשתדל גם להבהיר מה שהשגנו עד כה.

יאיר שמיר: לימיני יושב רמי כהן, מנכ"ל המשרד מזה כחודש, ויש איתנו מספר עוזרים וסמנכ"ל כלכלה של המשרד, כדי שנוכל לתת את התשובות הכי טוב שאנחנו יכולים.

יאיר שמיר: בגדול אני רוצה להגיד שעשינו תהליך מסודר בעניין.

יאיר שמיר: מכיוון שגם רמי וגם אני איננו בקיאים די בנושאים, אני שלושה חודשים והוא חודש, לכן התחלנו קודם כל להגיד מה מטרת המשרד, מה חזון המשרד ואיך עושים את זה ולאחר מכן, לא חיכינו לדיוני התקציב בממשלה וישבנו עם אנשי האוצר.

יאיר שמיר: יושבים פה שאול מרידור ומעיין וחסר אלון, וליבנו נושאים - - -

<קריאה: הם עובדים של המשרד, הבנתי.

יאיר שמיר: משרד האוצר.

<קריאה: אה, חשבתי שהם עברו למשרד החקלאות.

יעקב ליצמן: אתה מזכיר את השמות שעשו לך את הבעיות?

יאיר שמיר: הייתי שמח אם הם היו עוברים אליי.

יאיר שמיר: ישבנו וליבנו.

יאיר שמיר: חלק מהנושאים שעליהם לא הייתה לגמרי הסכמה, סיכמנו על ועדה משותפת, צירוף של חברה חיצונית, בעיקר בנושא של התמיכות, האם תמיכות ישירות, תמיכות עקיפות וכדומה<, מכסים, הגנה, והתחלנו פעילות, כשכבר היו שתי פגישות לפחות, בשיתוף פעולה מלא ובהבנה מלאה והייתי אומר זהות מטרה, ובדברים האחרים הגענו להסכמה מלאה, כך שהתקציב שאנחנו מציגים לכם היום הוא תקציב שאנחנו שלמים איתו.

יאיר שמיר: אני חושב שאפשר להשיג בו את הדברים העיקריים.

יאיר שמיר: נכון שכמו כל שאר התקציבים, גם תקציבנו קוצץ במידה מסוימת, אבל אני חושב שזה במידה סבירה וגם בפינות שהסכמנו עליהן ולא עשינו קיצוצים רוחביים, עשינו קיצוצים ענייניים של נושאים שלמים שבהם אחרי כן נטפל, אפשר לתזכר אותם בהמשך.

יאיר שמיר: כך שאנחנו באים פה להציג משהו שהוא קוהרנטי, משהו שאנחנו מרגישים שאפשר לבנות סביבו.

יאיר שמיר: > צריך עוד דבר לזכור, שבחקלאות יש את אמצעי הייצור שהם האדמה, המים והאנשים, שאף אחד מהם לא באחריות המשרד, שזו בעיה לא פשוטה.

יאיר שמיר: האדמה זה מינהל מקרקעי ישראל, העובדים זה בעיקר עובדים זרים, זה משרד הפנים, ומים זה רשות המים ומשרד האנרגיה והמים.

יאיר שמיר: לעומת זאת המחקר, שזה התכלית או היכולת לפרוח ולפרוץ, הוא בהחלט באחריותנו ופה אנחנו לוקחים אחריות מלאה.

יאיר שמיר: למרות שגם אנחנו רואים את עצמנו כאחראים כלפי החקלאים גם על המים וגם על האדמה וגם על העובדים הזרים, אנחנו נציגם, אבל יש פה קושי לא קטן ולכן גם לא תראו את התקציבים הרלוונטיים לדברים האלה אצלנו בתקציב, אבל אנחנו בהחלט יודעים שאנחנו רוצים להיות כתובת אחת עבור החקלאים, יש להם מקום אחד שנותן להם גם את התקווה וגם את התמיכה וגם את העזרה וכל מה שצריך.

יעקב ליצמן: מה האחוזים בין העובדים הזרים לעובדים?

יאיר שמיר: נדבר על זה אחר כך, יש לנו סעיף מסודר על זה ואני אציג את זה בשלמות.

יאיר שמיר: זה לא מדבר על אחוזים, אין פה עניין של אחוזים, זה עניין של איך בונים את זה נכון, כי זה אמצעי ייצור בסופו של יום.

יאיר שמיר: נושא אחד שאני רוצה להדגיש אותו זה הנושא של המחקר והפיתוח.

יאיר שמיר: פה עשינו אפילו הגדלה יחסית לשנים קודמות.

יאיר שמיר: שוב, אפילו היה פה ויכוח עם האוצר או עם מישהו, זה היה ברור לגמרי שזה נדרש, כאשר הפיתוח הוא בעיקר לא פיתוח תיאורטי, דווקא הפיתוח היישומי, הפיתוח שנמצא בשטח.

יאיר שמיר: יש אצלנו בעצם שתי רמות של פיתוח, אחת זה משרדים אזוריים, או פיתוח אזורי.

יאיר שמיר: בכל אזור ואזור בארץ, שיש בו את אותם מדענים וחוקרים שיושבים קרוב אל החקלאים, אל השטח, אל האזור הקונקרטי שהם יושבים בו, הבעיות של הערבה אינן הבעיות של הבקעה ואינן הבעיות של הגליל או חבל אשכול.

יאיר שמיר: שם הגדלנו את התקציבים בצורה יפה

<רמי כהן: הכפלנו.

יאיר שמיר: הכפלנו את התקציבים שם.

יאיר שמיר: הם לא היו תקציבים מי יודע מה גדולים, אבל הכפלנו.

יאיר שמיר: את המחקר התיאורטי שנמצא בבית דגן לא הקטנו כמובן, שם ההגדלה בשוליים יחסית, אבל שם אני חושב שיש לנו יחסית נפח משמעותי.

יאיר שמיר: עוד דבר שהגדלנו זה הנושא של ההדרכה.

יאיר שמיר: הדבר החשוב ביותר לחקלאים בעצם בסופו של יום זה עם מי להתייעץ, מי נותן לו את העצה, יש לו בעיה, אין לו בעיה, הוא רוצה להחליף גידול, הוא רוצה להגדיל שטח, מים כאלה, מים אחרים, ופה יש את הנושא של המדריכים.

יאיר שמיר: זה גוף שבשיאו היה 600 איש, היום אנחנו באזור ה-150.

יאיר שמיר: אנחנו נשתדל להגדיל אותו, כאשר המגבלה פה היא שהתחייבנו לא להגדיל בתקנים, אבל לעומת זאת כן להגדיל, ולכן נצטרך לעשות פה אאוט סורסינג, כלומר להביא מדריכים מבחוץ, כדי שתהיה נגישות יותר גדולה וזמינות יותר גדולה לחקלאים.

יאיר שמיר: אגב, זה בכל שטחי החקלאות, זה גם לחי וגם לצומח וגם לעופות וכדומה.

יאיר שמיר: לכן גם פה יש הגדלה מסוימת.

יאיר שמיר: אני בסך הכול מרגיש נוח עם התקציב הזה ונשמח לענות לשאלות בסוף, כפי שנאמר פה על ידי היושב ראש.

יאיר שמיר: אני אתן את רשות הדיבור לרמי, מנכ"ל המשרד, שאותו אני מכיר עשרות שנים, עוד בחיל האוויר, בתפקידים הבכירים, גם שלו וגם שלי, וגם בעולם העסקי אחר כך וסך הכול אנחנו באנו עם ראש שצריך למנף את מה שיש לנו, צריך לשמר את מה שצריך שימור ואנחנו רואים את עצמנו כמשרד החקלאות של מדינת ישראל ולא משרד של החקלאים.

יאיר שמיר: יש פה הבדל טיפה בניואנסים ואני אומר את זה גם לחקלאים, אנחנו רוצים להסתכל על זה בראייה לאומית ולכן על הרבה דברים נסתכל מזוויות שונות.

יאיר שמיר: אני מניח שהתוצאות תהיינה טובות לכולם.

יאיר שמיר: אני מעביר את השרביט לרמי.

ניסן סלומינסקי: הרי הבסיס של כל הציוניות תמיד היה, מעבר לציון, היה חזון וזה היה קרקע וזה היה חקלאות ולכן מההיבט הזה אני מאוד שמחתי שאתה, האיש האידיאולוגי בממשלה, נקרא לזה, אתה באמת האיש על העניין הזה.

ניסן סלומינסקי: רק יכול להיות שברבות הזמנים לאט לאט הוציאו את התחומים האלה והשאירו אתכם רק עם החקלאים ולא - - -

יאיר שמיר: לכן אמרתי שאנחנו רואים את עצמנו אחראים.

ניסן סלומינסקי: כולל שימור אדמות הלאום וכו'.

יאיר שמיר: אנחנו נדבר על זה.

יאיר שמיר: אני ורמי רואים את זה והגדרנו לכם, תיכף רמי יתחיל, השקף הראשון שלו זה החזון שלנו, זה חזון שהתלבשנו ויישרנו את הנהלת המשרד והאחרים שזה החזון.

<רמי כהן: כן, אני באמת אתחיל בנקודה הזאת.

<רמי כהן: שלום לכולם.

<רמי כהן: כמו שאמר השר ואמר יושב ראש הוועדה, הגדרת החזון היא הדבר המוביל ודרך זה תיגזר תכנית העבודה שלנו לשנות העבודה 2014-2013.

<רמי כהן: הגדרנו חזון למשרד שעיקרו פעילות לפיתוח ההתיישבות ברוח הציונות, לשמירה על אדמות המדינה, ליצירת תנאי ייצור אופטימליים לצורך הבטחת אספקת מזון טרי למדינת ישראל, למינוף היתרון היחסי של חקלאות ישראל בראייה כוללת וארוכת טווח.

<רמי כהן: החזון הזה בעצם משקף את הכיוון שאליו אנחנו רוצים להגיע.

<רמי כהן: משרד החקלאות הוא משרד מאוד מגוון, מאוד הטרוגני, עוסק בהמון נושאים ודרך הגדרת החזון הזאת אנחנו חושבים שאפשר לתת כיוון בווקטור זהה לכל הגופים שאנחנו מופקדים עליהם.

באסל גטאס: מה זה אומר לשמירה על אדמות?

<רמי כהן: אני אכנס פה לפירוט, ברשותך, במהלך ה - - -

יאיר שמיר: תרשום, אני אענה.

<רמי כהן: כמה נתונים כלליים על הרקע.

<רמי כהן: השטחים שעומדים לרשות החקלאות במדינה הם סדר גודל של 4.2 מיליון דונם ועוד למרעה 1.4 מיליון דונם.

<רמי כהן: השטח שראוי לעיבוד מתחלק בחלוקה הזאת, ושימו לב לגודל הקרקע שמושקעת בפירות וירקות והדרים.

<רמי כהן: אנחנו ניכנס לזה אחר כך, כשנדבר גם על היצוא של החקלאות.

<רמי כהן: לגבי מים, יש פה דיאגרמה שמראה את התפתחות השימוש במים לפי סוגים שונים של מים שפירים, מים קולחים, מליחים ושיטפונות, כאשר הנושא המרכזי שאני רוצה לגעת בו בנקודה הזאת שלהמים, בשנת 2013, שטרם הסתיימה, התקבלה החלטה של רשות המים,שהיא בתהליך של מימוש, לעשות תכנון מים לשלוש שנים קדימה, לאפשר לחקלאי לעשות תכנון מים לשלוש שנים קדימה, להגדיל את מכסות המים לחקלאים ב-30% ואת ההקצאות של המים בכ-15% באופן שנתי, כאשר התרגום של זה אומר שיש לחקלאי יותר מים לעשות יותר גידולים על אותה אדמה שיש לו והיעד הבא שלנו וגם אותו אני אפרט בהמשך זה לדאוג שיהיה מחיר אחיד למים ולא התעריפים כפי שהם נגזרים היום בתעריפים שונים.

<רמי כהן: יש פה שקף שמראה את ייעול השימוש במים במהלך השנים האחרונות.

<רמי כהן: אתם רואים את מדד כמות המים למטה בקו השחור ואת מדד התפוקה בקו הירוק.

<רמי כהן: מה שזה אומר בעצם, שהחקלאות בישראל השכילה במשך השנים לנצל את המים לתפוקה צמחית גבוהה מאוד, שהיא די מתיישרת בשנתיים-שלוש האחרונות ואת זה בעצם אנחנו רוצים לשבור בתכנית העבודה הבאה שלנו על ידי מחקר ופיתוח, אנחנו רוצים להגדיל את יכולת התפוקה על אותה כמות של מים.

<רמי כהן: מילה אחת לגבי הייצור והיצוא בחקלאות.

<רמי כהן: סך הכול מייצרים ייצור חקלאי של 29 מיליארד שקל בשנה במדינה, מתוך זה מיוצא סדר גודל של כ-5 מיליארד שקל, שזה משהו כמו 20% מהתוצר המיוצא החוצה.

<רמי כהן: אנחנו רוצים גם את העניין הזה להגדיל ולאפשר ולחקלאים - - -

אראל מרגלית: מה הדבר המרכזי שמיוצא?

<רמי כהן: ירקות, פירות, כולל הדרים.

יאיר שמיר: צריך לראות שזה פחות מ-2% מהיצוא הכללי של מדינת ישראל.

<רמי כהן: אנחנו יכולים לראות בשקף הזה את מה ששאלת.

<רמי כהן: אנחנו רואים שהירקות, הצבע החום, הפירות בצבע הכחול, ואם נוסיף לזה את תפוחי האדמה, זה הדבר הירוק, וההדרים בכחול כהה או הסגול, אז אנחנו רואים שזה בעצם החלק המרכזי ביצוא שלנו.

<רמי כהן: לגבי עיקרי התקציב של 2013:

<רמי כהן: אנחנו כמובן לא נרד פה לפירוט, אבל מילה אחת לגבי השכר.

<רמי כהן: השכר שלנו - - -

באסל גטאס: טכנולוגיות חקלאיות לא נכנס כאן, או שכן?

<רמי כהן: טכנולוגיות חקלאיות לא נכנס כאן, יש עוד 3 מיליארד שקל יצוא של תשתיות טכנולוגיות.

<רמי כהן: אנחנו נדבר על זה גם בהמשך.

באסל גטאס: זה באחריות המשרד או נחשב חלק מהמשרד?

<רמי כהן: המשרד ייקח את זה לאחריותו, כי היום זה באחריות התמ"ת, אבל אנחנו ניקח את זה על אחריותנו, בתיאום עם משרד הכלכלה החדש.

<רמי כהן: לגבי התקציב, השכר שלנו יורד, כי יש לנו קיצוצים בכוח אדם.

<רמי כהן: תקציב הפעולות שלנו יורד בכ-20%, תקציב המחקר יעלה בצורה משמעותית ותקציב התמיכות, בגלל העובדה שיש את מתווה לוקר לשינוי משק החלב ובגלל העובדה שעשו היוון לחוק הגליל שנת 2012, אז יש לנו פה הגדלה בתקציב התמיכות וגם הוא יהיה נושא מרכזי שאנחנו נעבוד עליו עם האוצר בשנה הקרובה, איך אנחנו מצמצמים את התמיכות כתמיכות ומייצרים יותר חכות לאנשים, כדי שיוכלו ליצור מקומות תעסוקה חדשים, לדאוג להכנסתם בצורה ישירה ולא בצורה של תמיכה.

<רמי כהן: לגבי התקציב של הרשאות להתחייב.

<רמי כהן: אתם רואים פה את הנושא של המחקר, שאנחנו מסתכלים עליו בשלוש השנים הקרובות כדבר דומיננטי, איך אנחנו נגדיל את המחקר בצורה שתאפשר לנו להגדיל את היכולות והיעילות של המשק החקלאי.

<רמי כהן: השר דיבר על שלושה אמצעי ייצור מרכזיים, שזה המים, האדמה והעובדים.

<רמי כהן: ואכן, כמו שאמרתי לכם, בתחום המים הצלחנו בשבועות האחרונים להגיע עם רשות המים להגדלה של כמות המים השפירים לחקלאי.

<רמי כהן: אני ארחיב עוד טיפה בנושא המים.

<רמי כהן: היכולת לתת לחקלאי את האפשרות לתכנן בצורה רב שנתית את השימוש במים השפירים היא יכולת מאוד משמעותית לחקלאי שמסתכל קדימה.

<רמי כהן: אנחנו רוצים לבטל את המדרג במחירים של המים השפירים ולהפוך אותם למחיר יותר זול וקבוע וכמובן להמשיך לפתח את משק הקולחין וזה יהיה בעיקר באמצעות מחקר ופיתוח.

<רמי כהן: לגבי אדמה, אנחנו רוצים להגדיל את ההתיישבות במקומות שונים.

<רמי כהן: יש לנו פה שלושה יעדים ששניים מהם כבר בביצוע והשלישי זה בתכנון.

<רמי כהן: חבל אשכול והערבה, אנחנו נגדיל סדר גודל של 100 משפחות בכל אחד מהמקומות האלה.

<רמי כהן: בערבה כבר יש החלטת ממשלה שהיא בתהליך של ביצוע, בחבל אשכול זה עבר את ועדת פרוגרמות שלנו ואנחנו ננצל טוב יותר את הקרקע מסביב למשבצות המרכזיות של המושבים והקיבוצים בחבל אשכול.

<רמי כהן: בתכנית עתידית שאנחנו נעלה בקשה לממשלה בתקופה הקרובה אנחנו נרצה להוסיף עוד 750 נחלות בגליל ובגולן בתכנית משולבת בין משרדית.

<רמי כהן: מילה אחת על הבין משרדי – יש לנו מצד אחד עניין עז לשתף פעולה עם משרדים אחרים, ומצד שני יש נכונות רבה של מנכ"לים במשרדים אחרים לשתף פעולה.

<רמי כהן: יש גם נכונות של שרים במשרדים מקבילים לעשות עבודה משותפת ובעניין של המנכ"לים אני אחראי, בעניין של השרים שר החקלאות כבר עושה את זה.

<רמי כהן: לגבי עובדים זרים – נשאלה פה שאלה לגבי כמות העובדים במשק החקלאי.

<רמי כהן: לנו יש עניין עז לחזק את המשק המשפחתי.

<רמי כהן: המשק המשפחתי דורש עזרה גם בנושא של הפריסה שלו וגם בנושא של היכולת שלו להתייעל.

<רמי כהן: אנחנו רואים שממוצע הגילים במשק המשפחתי שעוסק בחקלאות הולך וגדל בשנים האחרונות, היום ממוצע הגילים הוא למעלה מ-60.

<רמי כהן: כשאנחנו מסתכלים על 26 יישובים שיושבים בגבול הצפון וממוצע הגילים שם של אנשים שעוסקים בעיקר בגידול של לולים הוא למעלה מגיל 60, אנחנו חייבים להסתכל קדימה ולראות מה יקרה בעוד 15-10 שנים, כשהאנשים האלה כבר לא יהיו במעגל העבודה הסדיר ונצטרך לתת מקומות תעסוקה חליפיים באזור הזה, ומצד שני לחזק את האזור ביכולתו לעמוד בגבול הצפון.

<רמי כהן: אנחנו חושבים שאחד הפתרונות זה פתיחת הנושא של עובדים זרים.

<רמי כהן: היום יש אישור ל-24,000 עובדים זרים, עם תכנית התייעלות וירידה ל-18,900 עובדים בטווח הקרוב, של שלוש-ארבע שנים, כאשר אנחנו מנסים לפצות על זה בטכנולוגיות, אבל פה אנחנו חייבים למצוא את האיזון של בין הרצון שלנו להתייעל בכמות העובדים ובין הרצון שלנו לשמור על התיישבות חזקה ואנחנו ננסה למצוא, יחד עם המשרדים הרלוונטיים, שזה משרד האוצר, משרד הכלכלה ומשרד הפנים, את היכולת לאפשר עובדים זרים במספרים האלה שמסביב ל-24,000 ולאפשר לחקלאות להתקיים.

<רמי כהן: אנחנו בטוחים שאנחנו נקטין דרך זה את עלויות הייצור וגם את עלויות המוצר הסופי.

יאיר שמיר: רק אם אפשר, לשאלה של ליצמן.

יאיר שמיר: אנחנו מעריכים שבערך מועסקים כ-50,000 עובדים ישירים בחקלאות, זאת אומרת שחציים עובדים זרים.

יעקב ליצמן: האם ביקשתם תוספת של עובדים זרים?

יאיר שמיר: מה שאנחנו רוצים לעשות זה לשנות את השיטה של מכסות ולעבור לדברים הרבה יותר פשוטים והרבה יותר קלים, כי ההערכה שלנו היא שבכל מקום יש מכסות יש מסחרה נוספת.

<רמי כהן: אנחנו מעריכים שעובדים עונתיים יכולים לתת מענה לעניין הזה ולכן כמותית אנחנו לא רוצים לגדול, אבל בחלוקה ובתהליך הגיוס שלהם, פלוס המנגנון לפיקוח עליהם, אנחנו חושבים שאפשר להתייעל בעניין.

יעקב ליצמן: האם אתם יודעים שכל העובדים הזרים שאתם אישרתם לחקלאות, שזה היה אישור מיוחד לבנייה ולחקלאות, אני זוכר את זה מזמני, האם אתה יודע - - -

אלעזר שטרן: הרב ליצמן, זמנך זה גם עכשיו.

יעקב ליצמן: כן, אבל לא כיושב ראש.

יעקב ליצמן: האם מה שאישרו בזמנו, מה שמאשרים היום, אתם בטוחים שנשאר בחקלאות?

יעקב ליצמן: יש לכם פיקוח שהוא לא עובר לדברים אחרים?

<רמי כהן: אל"ף, אנחנו חושבים שזה המצב, בהכללה זה נכון.

<רמי כהן: בי"ת, אנחנו רוצים להגדיל את יכולת האכיפה והפיקוח בעניין הזה, וזה חלק מהתכנית שלנו כבר בשנה הקרובה.

יעקב ליצמן: יש הרבה פסילות?

<רמי כהן: יש מעט דליפה החוצה, אבל גם את זה אנחנו רוצים לעצור.

יצחק כהן: המגזר הכי מסודר זה המגזר החקלאי.

<רמי כהן: כן, הוא יחסית מסודר מאוד.

יאיר שמיר: לכל עובד רשום ממש מי לוקח אותו, מה לוקח אותו וכדומה, אבל מעבר לכך, על ידי זה שנביא אותם לתקופות קצרות ולא נגביל אותם, היום אתה לא יכול להביא אותו ליותר מסבב אחד או שניים, זה שהוא יוכל לבוא אינסוף פעמים אבל הוא חייב לחזור הביתה אחרי שישה חודשים, גמישות התפעול, גם של החקלאי וגם של - - -

ניסן סלומינסקי: אתם מחזירים אותו אחרי שישה חודשים הביתה?

יאיר שמיר: כן.

עפר שלח: --- עובר משנה לשנה הוא 100%?

עפר שלח: זאת אומרת הוא בא והולך?

<רמי כהן: לא, הם באים לחמש שנים, אבל יש אל"ף, תחלופה באמצע, ובי"ת, חלק מהאנשים באים לתקופות של שישה חודשים או פרקי זמן קצובים והם חוזרים.

ניסן סלומינסקי: אותם אנשים חוזרים שוב, אותם אנשים?

עפר שלח: הם יכולים לחזור.

<רמי כהן: אנחנו רוצים להגיע למנגנון שמאפשר ניצול יעיל של האנשים האלה דרך השיטה של ה - - -

עפר שלח: ומינימום מסחרה בהכנסה שלהם.

<רמי כהן: בדיוק.

<רמי כהן: זה הרעיון המרכזי שלנו.

<רמי כהן: אנחנו חושבים שכמותית לא נגדיל את זה, אבל הניצול היעיל של המכסות האלה, שהוא הולך וחוזר, הוא יהיה ניצול שהוא אפשרי.

<רמי כהן: על המנגנון הזה אנחנו עובדים עכשיו עם האוצר ועם הכלכלה.

ניסן סלומינסקי: זה קורה בפועל, ששישה חודשים הוא נוסע חזרה לביתו?

<רמי כהן: עדיין לא, בכמות מועטה מאוד זה קורה היום.

<רמי כהן: את זה אנחנו רוצים להגדיל.

ניסן סלומינסקי: זה היה יכול להיות אידיאלי אם זה יהיה, זה יפתור הרבה בעיות.

יאיר שמיר: אני רוצה להבהיר.

יאיר שמיר: ההצעה הזאת היא לא הצעה שלנו, היא הצעה שבאה מן השטח, היא בעיקר באה אלינו מהערבה, כי בערבה הם צריכים את העובדים הזרים לשישה-שבעה חודשים.

ראובן ריבלין: גם מהגולן.

יאיר שמיר: אליי היא באה מהערבה, כבודו.

יאיר שמיר: וישבנו איתם והבנו אותם, וגם יש ויזה שמאפשרת לתייר עם רשות עבודה, אז אתה יכול את המנגנון מאוד לפשט, על ידי זה שהוא בא לקונסוליה, יש השם שלו כי חקלאי מסוים ביישוב מסוים הזמין אותו, הוא יבוא, הוא רשום בוויזה, הוא חוזר, יש התחייבות של החקלאי כולל הפקדה שהוא חוזר, הקשר בין החקלאי לאיש הזה נשמר.

יאיר שמיר: הוא חוזר לביתו לחמישה חודשים או שישה חודשים וחוזר חזרה שוב.

יאיר שמיר: בצורה כזאת זה גם ייעול, גם קשרים מאוד טובים והרצון שלו לברוח, הברחנים, כמו שקוראים להם, הוא נמוך יותר.

יאיר שמיר: לעומת זאת יש אחרים שצריכים אותו, נניח מי שמגדל משק חי, רפתות, דיר וכדומה, הוא צריך אותו לשנה שלמה, הוא לא צריך אותו לתקופות פיק.

יאיר שמיר: אותם אנחנו לוקחים לחמש שנים, אבל החקלאי חייב להחזיק אותו חמש שנים, 12 חודשים בשנה.

יאיר שמיר: הוא לא יכול בחודשים מסוימים להשכיר אותו למישהו אחר במקום אחר או באזור אחר בארץ, ועל זה האכיפה שדיבר רמי.

יאיר שמיר: אנחנו נתפוס על זה, אנחנו נעשה על זה, אלה יהיו עונשים משמעותיים, לא יהיה כדאי לעשות את זה.

עפר שלח: אתם לא כל כך המשתמש בעניין הזה, אבל האם יש היתכנות בכלל להסבה של מסתננים שכבר הגיעו לפה ואנחנו לא יכולים להוציא אותם לעבודה?

יאיר שמיר: עשינו את זה, היה ניסיון, הוא לא הצליח.

יאיר שמיר: הם ברחו.

יאיר שמיר: אחרי יום-יומיים הם ברחו.

יאיר שמיר: כלומר הם עצמם נעלמו, לא רצו להמשיך הלאה.

יאיר שמיר: תשמע, לעבוד ב-50 מעלות בחממה בערבה זה לא דבר פשוט.

יאיר שמיר: אגב, עם חיילים יש לנו הצלחה.

עפר שלח: אתם יכולים להתחיל מ- 30 מעלות בגולן.

יאיר שמיר: עם חיילים יש לנו הצלחה.

יאיר שמיר: אבל עוד פעם, אלה מספרים קטנים.

יצחק כהן: מה עם הפלסטינים?

יאיר שמיר: פלסטינים יש לנו, יש לנו כמה אלפי פלסטינים שבאים גם לפיקים וגם, נניח בערבה, אז יש לנו - - -

<רמי כהן: למשל עכשיו יש תקופה שאנחנו מכניסים יותר פלסטינאים, יש לנו תיאום עם משרד הביטחון בעניין הזה וזה עובד.

<רמי כהן: החוסר בידיים עובדות הוא מאוד מגוון על ציר הזמן ואנחנו מנסים למצוא את המנגנונים שמאפשרים בנקודות זמן מסוימות להביא אוכלוסיות מסוימות, וגם לשאלתך, יש שוני בין היכולת של התאילנדים לעבוד לבין היכולת של האריתריאים לבין היכולת של ויאטנמים.

<רמי כהן: אנחנו די מנסים למצוא את היתרונות היחסיים של כל אחד לכל המגוון המשתנה הזה של השוק, לפירות בצורה שונה, לירקות בצורה שונה, לטיפול בחי בצורה שונה.

<רמי כהן: זה דורש מקצוענות, אבל בסך הכול המספרים הם לא גדולים.

<רמי כהן: תראו, 24,000 עובדים זרים, אם אתה מסתכל על המספר הזה - - -

עפו אגבאריה: זה כולל את הפלסטינים?

<רמי כהן: לא, זה לא כולל את הפלסטינאים, אבל אלה מספרים שהם לא משהו שמשפיע על מבנה המדינה, על הצד הדמוגרפי שלה.

יאיר שמיר: ההערכה שלנו שעם הניידים וכל זה, אז המספרים יקטנו.

יאיר שמיר: וגם המחויבות של מישהו להחזיק מישהו 12 חודשים - - - כי היום הרבה חבר'ה שיש להם מכסות, הוא לוקח את המכסה והוא יודע שכשהוא לא יצטרך אותו הוא יוכל להעביר את המכסה למישהו אחר.

עפר שלח: אגב, אתם יודעים אם מי שבא עונתי משלם בארץ מוצאו כל פעם על זה שהוא מגיע, או שהוא משלם פעם אחת?

<רמי כהן: זה לא יקרה.

<רמי כהן: בעבר זה כן היה.

יאיר שמיר: הפעם אנחנו נעשה ש - - - בעבר זה היה.

יאיר שמיר: ולשאלתך בנושא הפלסטינאים יש היום סדר גודל של כ-5,000 פלסטינאים שעל ציר הזמן נכנסים ויוצאים, עובדי חקלאות פרופר.

ניסן סלומינסקי: נותנים עדיפות לפלסטינאים?

<רמי כהן: אנחנו נותנים עדיפות לפלסטינאים.

יאיר שמיר: הם הולכים לאזורים מסוימים בדרך כלל, הם הולכים לבקעה, הם הולכים לכפרים שמגדלים ירקות, נניח בטמרה ובמקומות כאלה ובשרון.

יאיר שמיר: כלומר יש להם את האזורים שלהם וגם יש להם - - - עוד פעם, זה הקשר הנכון עם החקלאי המתאים.

יאיר שמיר: יש לנו מכסה הרבה יותר גדולה לפלסטינאים והיא לא מנוצלת.

יאיר שמיר: יש לנו 7,000, נדמה לי, מכסות מאושרות על ידי משרד הביטחון וכדומה ואני חושב שאנחנו לא מגיעים, אנחנו מגיעים ל-5,000.

אלעזר שטרן: מאיזה צד היא לא מנוצלת?

<רמי כהן: מהצד שלהם, מהצד של ההיצע.

<רמי כהן: זאת אומרת יש יותר אישורים מאשר כאלה שבאים.

עפו אגבאריה: זאת אומרת הם לא רוצים לעבוד בחקלאות?

<רמי כהן: נכון.

עפו אגבאריה: אני יודע שלמשל בבניין יש ביקוש יתר.

יאיר שמיר: אני לא יודע על בניין.

עפו אגבאריה: אני מבין, אני אומר - - -

יאיר שמיר: בחקלאות המצב הנתון הוא שהייתה אפשרות להביא יותר ו - - -

<רמי כהן: ומשרד הביטחון ומשרד הפנים מגלים גמישות בעניין הזה.

<רמי כהן: אם יבואו 10,000 או 12,000, תהיה לנו עבודה בשבילם.

<רמי כהן: אנחנו פתוחים לעניין הזה.

ניסן סלומינסקי: ההיגיון לתת עדיפות להם מאשר לעובדים זרים.

יאיר שמיר: בוודאי.

ראובן ריבלין: בתאילנד זה מאפיה שלמה שבה 300 מיליון דולר.

ראובן ריבלין: במקרה הייתי בביקור שם, שהם באו והתלוננו בפניי על העניין הזה.

יאיר שמיר: כן, אבל מנסים כל פעם לסדר את העולם.

יאיר שמיר: אנחנו נדפקנו לא מעט כי ניסינו לנצח את המאפיה התאילנדית ופנינו לארגון של האו"ם, שהוא ימצא לנו את זה וכו' וכו', אז העובדים לא הגיעו.

ראובן ריבלין: ברור, המאפיה יותר חזקה.

יאיר שמיר: בואו נתגבר על ענייני ישראל בישראל מאשר לסדר את ה - - -

עפר שלח: לא, אני שואל על המסחרה אצלנו.

עפו אגבאריה: למה העובדים הפלסטינים לא מגיעים?

עפו אגבאריה: יש היצע ואין ביקוש, למה?

עפו אגבאריה: בגלל זה שהם צריכים לחזור כל יום, ואולי בגלל התנאים הפיזיים שהם צריכים לעבוד ב - - -

<רמי כהן: יש גם אפשרות להשאיר אותם פה.

<רמי כהן: לתקופת הקטיף למשל אתה יכול להביא אותו לחודש או לחודשיים, הוא מגיע עם כל המשפחה, באים 30-20 איש, משתכנים באזור, ואנחנו מחייבים באיזה שהם תנאים סניטריים שיאפשרו להם לעשות את העבודה.

<רמי כהן: הם לא באים בכמות מספקת.

<רמי כהן: אני רוצה ברשותכם לעבור לנושא הבא.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, חרגנו קצת הפעם, אז בואו ניתן לרמי - - -

<רמי כהן: לא, הייתה שאלה.

ניסן סלומינסקי: לא, השאלות הן חשובות, ההיפך, אם יישאלו בהמשך אנחנו ניתן לך להשלים.

<רמי כהן: כפי שציין השר, הנושא של מחקר ופיתוח מבחינתנו זה המנוף הגדול למשק החקלאי.

<רמי כהן: אנחנו החלטנו לשים 100 מיליון שקל על מחקר ופיתוח בשנה הקרובה ואנחנו חושבים שזה בעצם יהיה המנוף שיאפשר לנו לתת לחקלאות להתקדם.

<רמי כהן: כפי שציין השר מקודם, הכפלנו את גודל התקציב למו"פ (מחקר ופיתוח) האזורי, שזה המו"פ היישומי ממש בשטח.

<רמי כהן: אנחנו הולכים לעודד את שיתוף הפעולה עם המגזר העסקי ואנחנו מעריכים שהמגזר העסקי יוכל להביא כסף נוסף, מעבר לכסף הממשלתי שאנחנו עושים בו שימוש, לגייס הרבה כסף, כי המגזר העסקי אכן מחפש אפיקי השקעה.

<רמי כהן: אנחנו הולכים להקים פארק אגרוטק בצמוד לקריה החקלאית שלנו, שבו נאפשר לגופים שונים לבוא ולהשתמש בחוות שלנו ובידע שלנו ובניסיון שלנו ובטכנולוגיה שצמודה אלינו, ואנחנו רוצים למנף את הידע ואת היתרונות היחסיים של החקלאות הישראלית לצרכים מדיניים ואנחנו עושים את זה באמצעות משרד החוץ ועושים את זה בהחלט בצורה טובה.

<רמי כהן: רק שאפשר למנף את זה עוד יותר, אנחנו חושבים שדרך זה גם אפשר להביא הרבה אנשים לארץ ללמוד.

<רמי כהן: יש אוכלוסייה גדולה שבאה מווייטנאם, אוכלוסייה גדולה שבאה ממקומות אחרים ואנחנו מכשירים אותם לפעילות חקלאית בחוץ לארץ.

באסל גטאס: זה מו"פ תחרותי, או מו"פ ש - - -

<רמי כהן: זה יהיה מו"פ תחרותי, בהחלט.

יאיר שמיר: אנחנו נעשה אותו מו"פ תחרותי, אני כבר ארחיב בעניין הזה.

יאיר שמיר: יש כמה נקודות.

יאיר שמיר: למשל לפני חודש הייתי בפרו.

יאיר שמיר: בפרו יש 3,600 בוגרים של תכניות ההדרכה שלנו.

יאיר שמיר: אתה מסתכל איפה הם פזורים, הם פזורים על כל המגוון, אתה מוצא אותם באוניברסיטאות, כפרופסור, לחלב במקרה, אתה מוצא אותם בחוות, אתה מוצא אותם בכל מקום, ואין שגריר יותר טוב מהשגרירים האלה עבורנו.

יאיר שמיר: הנקודה השנייה שאני רוצה לומר זה לגבי פארק האגרוטק.

יאיר שמיר: הרעיון פה הוא לאפשר לחברות שרוצות לפתח פיתוחים במחקר ופיתוח, לחסוך מהן את ההשקעות הנדרשות.

יאיר שמיר: נניח שזאת חברה שרוצה לפתח חיסון כנגד מחלה מסוימת, אני נותן לו את הרפת שיש לנו מעבר לכביש.

יאיר שמיר: יש לנו רפת, עם פרות ורפתנים וכו' ואז הוא איננו צריך להשקיע את ההשקעה הזאת, לקנות פרות, להקים רפת וכדומה, הוא נעזר בנו.

יאיר שמיר: כמובן הוא ישלם על זה תמורה אבל ברמה של קוסט ובנוסף, אם הוא ירצה גם נניח מחקר מסוים או ידע מסוים, אז אנחנו גם ניתן לו את זה, מהמכון הוולקני, בגלל הסמיכות, עוד פעם, תמורת תשלום מסוים.

יאיר שמיר: בצורה כזאת נוכל למנף שוב את מה שיש לנו, יש לנו שטחים וגם ניתן את הידע, והיופי פה יהיה שיש פה שילוב מעניין - - -

אראל מרגלית: כמה אתם רוצים לעשות שותפות עם השוק הפרטי?

יאיר שמיר: מקסימום, מה זאת אומרת?

אראל מרגלית: למשל, האם אנחנו רוצים שבמכרז הבא של החממות הלאומיות תהיה חממה אחת שמוקדשת לאגרו?

יאיר שמיר: למשל.

יאיר שמיר: תראה, עוד פעם, הפארק, כרגע זה ברמה של רעיון, בחנו את הדברים, אנחנו צריכים עוד את כל האישורים, זו עדיין אדמה חקלאית וכו' וכו', יש לפנינו- - - רשות החברות היא כבר בלופ, כי אנחנו נצטרך להקים פה חברה שמנהלת את העניין הזה, זה ייקח שנתיים-שלוש, אבל צריך כבר להתחיל בזה.

יאיר שמיר: להערכתי בפארק תהיה גם חממה.

יאיר שמיר: היא לא תהיה חממה שלנו, היא תהיה חממה פרטית.

אראל מרגלית: ועוד דבר, למשל המדינה עשתה מכרז של קרן להשקעות בתחומים שונים במגזר הערבי .

<רמי כהן: הנה אני נוגע בנקודה הזאת עכשיו.

יעקב ליצמן: רק שאלה אחת.

יעקב ליצמן: המו"פ ומחקר שיש לכם, האם בתמ"ת גם יש עבור חקלאות, או - - -

<רמי כהן: בתמ"ת אין עבור חקלאות.

יעקב ליצמן: בעצם למה לא? יש להם שם הרבה כסף.

<רמי כהן: אין להם הרבה כסף, אגב.

<רמי כהן: אם כבר מדברים על העניין הזה אז הם ירדו בכסף, אבל אנחנו - - -

יעקב ליצמן: לא, אל תרחם עליהם.

<רמי כהן: האוריינטציה של התמ"ת היא יותר לכיוון התעשייה, האוריינטציה שלנו תהיה כמובן חקלאות וטכנולוגיה של חקלאות.

יאיר שמיר: צריך גם להגיד עוד דבר אחד.

יאיר שמיר: התמ"ת תמיד היה בפוקוס, בצדק, ליצוא.

יאיר שמיר: מטבע הדברים הראייה, לפחות עד שאנחנו, הצמד החדש, הגענו, הראייה הייתה פנימה ולא החוצה במחקר לחקלאות, כלומר איך לטייב.

יאיר שמיר: אני רוצה שאם היום אנחנו רק 2% מהיצוא, כשאני גומר את הקדנציה אני רוצה שנהיה 20% מהיצוא, וזה אפשרי, רק צריך לבחור מה לייצא.

יאיר שמיר: לא חייבים לייצא את התפוז כולו, אפשר לייצא שתילים של התפוז.

יעקב ליצמן: כולם היום משקיעים במחקר - - -

ניסן סלומינסקי: זה המוח היהודי.

ראובן ריבלין: אתה צנוע.

ראובן ריבלין: היעדים שהעמדת הם צנועים לגבי היכולות.

<רמי כהן: עוד בנושא הזה, אתה שאלת את השאלה, אנחנו רוצים להקים קרן שהיא יוזמה לחקלאות, על בסיס הקרנות שהיו בעבר בנושא יוזמה, בעיקר לתעשיינים, שזה מה שבעצם נתן את הדחיפה הגדולה להיי טק.

<רמי כהן: אנחנו מעריכים שאפשר לעשות את אותו דבר בנושא החקלאות.

<רמי כהן: אנחנו מינינו עכשיו צוות בראשותי לקדם את התהליך הזה.

<רמי כהן: אנחנו רואים פה משהו שהוא תהליך רב שנתי.

<רמי כהן: אנחנו מעריכים בסדר גודל של שנתיים-שלוש שנגיע לאיזה שהוא תוצר, אבל כבר על ההתחלה, כבר בשנת העבודה הקרובה אנחנו רוצים שיהיה מנגנון שמאושר על ידי האוצר ומאושר על ידי התמ"ת כמנגנון בסיסי שבו נגייס כסף אזרחי.

<רמי כהן: אין לנו ספק שיש ים של כסף פנוי, גם בגופים המוסדיים וגם בגופים חיצוניים מחו"ל שרוצים להשקיע, נמצא את הכלים לאפשר להם לעשות את ההשקעה הזאת.

יאיר שמיר: עוד מילה על זה.

יאיר שמיר: יש דבר שהצליח, היוזמה להיי טק הייתה הרי הצלחה מסחררת.

יאיר שמיר: אני חושב שב-100 מיליון דולר שהמדינה שמה הביאו מיליארדים והקימו פה תעשייה מפוארת.

יאיר שמיר: אז אם יש דבר, למה להמציא?

יאיר שמיר: מה שאני עושה, גם התייעצנו עם יגאל ארליך ושוקי גלייטמן, אלה שהיו המדענים הראשיים בתקופה שבאמת הדבר הזה תפס תנופה, איך אפשר להתאים את זה.

יאיר שמיר: יש שוני בין חקלאות להיי טק בהרבה דברים, אבל יש גם דמיון.

יאיר שמיר: גם אני חושב שיהיה הרבה יותר קל להעביר בצינורות הביורוקרטיה הממשלתית את ההחלטות, כי זה בעצם נתיב ידוע, עשינו את זה.

יאיר שמיר: למשל יוזמה ששמה בעשר קרנות, היא שמה 10 מיליון דולר בכל קרן או משהו - - -

אראל מרגלית: 8.

<קריאה: אבל מי סופר?

יאיר שמיר: 8, נכון.

יאיר שמיר: כרגע אנחנו בתהליכים, אני משתמש בכוחות חיצוניים, רובם ככולם בהתנדבות, דרך אגב, מהחבר'ה שהמדינה באמת נתנה להם וכו'.

יאיר שמיר: אנחנו מסתובבים בשטח, מביאים רעיונות, אנחנו מבשלים את זה עם המשרד, גם החבר'ה של המשרד, גם המדענים שלנו כבר התחילו לדבר ביזנס קצת, לשון טיפה שונה, מונחים של ביזנס וזה, אתה יודע, זה כבר מעניין יותר, ואני חושב שפה יש קרן אור עצומה בעניין הזה.

יאיר שמיר: ראיתם גם שיש פה שריוּן לכסף, ברגע שיהיו רעיונות טובים אנחנו נרוץ על זה.

יאיר שמיר: אנחנו לא רק חקלאות פר-סה, זה יכול להיות גם אגרוטק, זה יכול להיות גם טכנולוגיה מסייעת, זה יכול להיות מכשור, מינוף, זה יכול להיות הרבה דברים.

<רמי כהן: אני רוצה לגעת בסעיף מרכזי, הסיפור של העובדים בחקלאות.

<רמי כהן: אנחנו מצאנו שהחקלאי חייב להשתמש בהון החוזר שלו כדי לעשות השקעות קדימה ואם אנחנו רוצים לפתח את החקלאות אי אפשר לתת לאנשים להשתמש בהון החוזר שלהם כי בשנה מסוימת יש להם, בשנה אחרת אין להם וזה מכניס אותם מיד לתקלה שהיא לופ סגור שהוא לא יכול לצאת ממנו.

<רמי כהן: לצורך העניין החלטנו להגדיל את הפעילות של הקרן לנזקי טבע שלנו, שהיא בעצם חברת ביטוח.

<רמי כהן: אנחנו רוצים להרחיב את הפעילות הזאת לפעילות פיננסית שתאפשר מתן הלוואות לחקלאים, שהבנקים לא יודעים לתת אותם היום, כי כנגד ביטחונות של חקלאות קשה מאוד להגיע למיצוי של יכולת.

<רמי כהן: אנחנו, עם חברות ביטוח ועם בנקים, ננסה ליצור מנגנון, סדר גודל של מיליארד שקל שיבוא מבחוץ, לא על תקציב המדינה, ויאפשר על בסיס בדיקות מקצועיות שאנחנו נעשה ועל בסיס ביטחונות שאנחנו נגדיר, שהגופים החיצוניים ייתנו אשראי לפיתוח החקלאות.

<רמי כהן: יש פה שני צינורות מקבילים.

<רמי כהן: אנחנו בכלל רואים בחקלאי כדבר הבסיסי של כל המערכת הזאת.

<רמי כהן: הרי בסופו של דבר הכול בנוי על אנשים והחקלאים היום הם די שבויים בעבודה השוטפת שלהם, בהישרדות שלהם, הם לא מצליחים להרים, אני עושה פה הכללה אבל רובם לא מצליחים להרים את הראש מעבר לשוטף שלהם.

<רמי כהן: המצוקה שהייתה להם באדמה, מצוקה שהייתה במים, מצוקה שהייתה בתזרימים שוטפים, המצוקה שהייתה בעובדים היא מצוקה שמקשה עליהם את החיים ואנחנו רוצים לקחת על עצמנו את היכולת הזאת לפתוח להם את זה מחדש.

<רמי כהן: אם אנחנו נדע לתת להם עובדים ואם נדע להגדיל להם את האדמות לעיבוד ואם נדע לתת להם כסף למינוף המערכת שלהם, אנחנו מעריכים שאנחנו נוכל להגיע פה לתוצאות טובות.

<רמי כהן: במקביל לתהליך הזה אנחנו בודקים מחדש את כל שרשרת הערך במחירים - - -

יאיר שמיר: אני רוצה רגע לפרט.

יאיר שמיר: חקלאי, זה המשק המשפחתי.

יאיר שמיר: בוא נדבר לא על קיבוצים, נניח על משק משפחתי קטן.

יאיר שמיר: הוא רוצה עכשיו להחליף את הטרקטור שלו, אין לו מאיפה לקחת, הוא הולך לבנק, אין לו מה למשכן, האדמה לא שלו, הזה לא שלו, ההוא לא שלו.

באסל גטאס: קרן בערבות מדינה?

אראל מרגלית: פעם היה אג"ח מיועדות לחקלאים, זה נעלם.

יאיר שמיר: היה גם בנק החקלאות פעם.

יאיר שמיר: הקרן לנזקי טבע בעצם היא יודעת על כל חקלאי וחקלאי שמקבל ביטוח אצלה בדיוק מה יש לו, מה אין לו, מה הוא מגדל, מה ההיסטוריה שלו, כמה כסף הוא הרוויח, כמה כסף זה, כמה הוא קיבל וכדומה.

יאיר שמיר: זו אינפורמציה עצומה.

יאיר שמיר: אני לוקח את האינפורמציה, עכשיו אני בא אל בנק דיסקונט, בנק לאומי, השד יודע מי, ואני אומר, 'תשמע, החקלאי הזה 10 מיליון שקל', מיליון שקל, חצי מיליון, 20,000 שקל, 'זה הרקורד שלו, זה הביזנס מן שלו', אנחנו נהיה ערבים או נמצא איזה שהוא סידור אבל ההלוואה תינתן לו מהבנק המסחרי.

ראובן ריבלין: אבל הערבות שלך, ערבות מדינה.

יאיר שמיר: או ערבות או במידע, עדיין לא הגענו לזה.

יאיר שמיר: כמובן שמכיוון שזאת חברת ביטוח, חברת הביטוח יושבת היום על הרבה מאוד כסף יחסית, כי היא צריכה לכסות את ההפסדים, יש גם חברה יחסית רווחית והכספים שם זה מכספי החקלאים, צריך לזכור את זה.

יאיר שמיר: יש גם כסף מדינה, אבל הרוב זה כסף חקלאי.

יאיר שמיר: לכן אנחנו כרגע עובדים גם עם הממונה על הביטוח, גם על שוק ההון, ונבנה פה עוד יחידה שבעצם תקבל את הדרישות מהחקלאים, תבדוק אותם שהוא באמת מסוגל להחזיר את הכסף הזה או מסוגל לעשות את זה ותעשה מכרזים מול הבנקים, מול הדברים האלה.

יאיר שמיר: נעשה מאטצ'ינג, נעשה בשבילם גם את המשא ומתן לתנאים הטובים ביותר להלוואות האלה, כאשר מבחוץ אנחנו עומדים מהצד ונוודא שהדבר הזה באמת ייעשה.

יאיר שמיר: כמובן צריך לקחת פה רמת סיכון מסוימת, להקציב כסף מסוים, לעשות את הניתוח של הסיכונים, כמו שעושה כל גוף פיננסי מסודר.

אראל מרגלית: אז רמת הסיכון היא בעצם המתוקצבת.

יאיר שמיר: ודאי, איזה שאלה, אבל בתוך הקרן.

<רמי כהן: הסיפור של קרן לנזקי טבע והיכולת לפתוח לחקלאי את האופק שלו הוא דבר שהוא מאוד מרכזי בראייה שלנו.

<רמי כהן: אנחנו גם רוצים לבדוק את נושא שרשרת הערך במחירים שבין החקלאי שמייצר בסכום מסוים ומוכר את זה לסיטונאי, לבין הצרכן בסוף, שזה אשתי שבאה למכולת, ואנחנו רוצים את הפער הזה שנמצא בין זה לזה, לנסות ולצמצם ככל שניתן.

<רמי כהן: יש לנו יותר מתחושה שהפער הזה היום הוא גדול מדי במרבית הנושאים.

<רמי כהן: אנחנו נשקיע בעניין הזה מאמץ ואני מקווה שנגיע גם לתוצאות.

<רמי כהן: יש לי יסוד סביר להניח כי משרד האוצר, גם אגף התקציבים וגם החשב הכללי וגם רשות החברות, הם מאוד קואופרטיביים ויש לנו עם מי לעבוד בדברים האלה.

יצחק כהן: תוותרו על כל המתווכים, לא צריך מתווכים באמצע.

יצחק וקנין: המתווך הכי גדול זה הממשלה בכלל.

יצחק וקנין: עם כל הכבוד לכל המילים היפות, המתווך הכי גדול זה הממשלה.

ראובן ריבלין: ברור, אבל היה לנו משבר ב - - -

ניסן סלומינסקי: רבותיי, עוד דקה הוא מסיים.

<רמי כהן: רבותיי, יש היום פרסום בתקשורת לנושא מכרז, מה שנקרא פיק יו, לשוק הסיטוני.

<רמי כהן: אנחנו נמצאים בלי שוק סיטוני, בטח לא שוק סיטוני משוכלל, יצא היום פיק יו, שזה משהו מקדמי להוצאת מכרז גדול, להוציא את השוק הסיטוני לדרך.

<רמי כהן: אנחנו חושבים שהקמה של השוק הסיטוני בהקדם, פלוס יצירת מנגנוני פיקוח על המחירים של התוצרת החקלאית, זה מרכיב קריטי ביכולת של החקלאי לשרוד ולהתפתח וזה מרכיב קריטי ביכולת של הצרכן לקבל מוצרים במחירים הולמים.

<רמי כהן: כדי לסיים את דבריי אני אומר עוד שני משפטים.

<רמי כהן: יש פה הרבה רעיונות שהם יפים, הרעיונות האלה דורשים מימוש, הכלים למימוש הזה זה פעם אחת עובדי המשרד, שיש לנו עובדים מצוינים במשרד, קיבלנו משרד עם עובדים מאוד איכותיים בתחומים המקצועיים השונים שלהם, הנושא השני זה המשרדים הממשלתיים, שכבר אמרתי מקודם, שכרגע לפחות אנחנו זוכים לשיתוף פעולה מאוד רציני שבא לידי ביטוי בפעולות שנעשו כבר עד היום, וגורם שלישי ומרכזי זה החקלאים.

<רמי כהן: אנחנו בקשר עם הארגונים החקלאיים ועם מועצות הייצור שאחראיות על הנושאים האלה, אנחנו נפגשים פעם בשבוע, השר יוצא לסיור בשטח, לדבר עם החקלאים, לשמוע אותם, להקשיב להם.

<רמי כהן: רוב הדברים שאנחנו שומעים מהם הם טיפה שונים ממה שאנחנו יודעים על הנייר.

<רמי כהן: המפגשים הבלתי אמצעיים האלה מאפשרים לנו להבין את השטח טוב וגם רפורמות שנקבעו, אם זה בנושא רפורמת לוקר לחלב ואם זה בנושא רפורמת הלולים, אלה דברים שיישקלו מחדש על ידינו ובמקומות שנוכל להשפיע אנחנו נשפיע, כי יש לנו עניין להשפיע ואנחנו גם מאמינים שכל מה שאמרנו פה הוא בהחלט מעשי, הוא בהחלט ריאלי ונבוא לפה לוועדה בעוד שנה להראות את התוצאות.

יאיר שמיר: אנחנו נוסעים פעם בשבוע כל הנהלת המשרד, כל פעם אזור, מבוקר עד ערב, שומעים.

יאיר שמיר: זה גם מקום להוציא מהבטן מה שיש, אבל גם עולים המון נושאים מהותיים.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה לשר ולמנכ"ל ואני אתן לחבריי.

ניסן סלומינסקי: אנחנו ניתן לכולם לדבר ואתם תרשמו את השאלות, כל אחד לפי - - -

ראובן ריבלין: זה מאוד מסוכן מה שהשר אומר, כי זה מחייב את כל שרי הממשלה, אתה יכול לגרום למהפכה פה.

ניסן סלומינסקי: גם את חברי הכנסת, לא רק שרי הממשלה.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה להיות שר?

ניסן סלומינסקי: תעשה את זה עוד כשאתה חבר כנסת.

ניסן סלומינסקי: שני נושאים שאני רק אגיד, שאני לא אדבר עליהם, אלא אם כן חבריי בסוף לא ידברו עליהם, אחד זה פער התיווך והשני זה שנת השמיטה.

ניסן סלומינסקי: אם חבריי לא ידברו על הנושאים האלה אני בסוף אדבר.

ניסן סלומינסקי: כך אני נותן לחבריי, הראשון ליצמן, רב יעקב.

יעקב ליצמן: על השמיטה אני אשאיר לך באמת - - -

עפו אגבאריה: אני בטוח לא אדבר על שמיטה.

יצחק כהן: אתם הפתרון, אתם לא הבעיה.

יעקב ליצמן: העובדה שבהסכם הקואליציוני מופיע סעיף על שמיטה, סימן שהבית היהודי הבטיח לערבים פעמיים בשבע שנים שמיטה, לא פעם אחת.

יעקב ליצמן: אבל אני אעזוב את השמיטה, אני רוצה לדבר על מה שבעיקר מעיק על האזרחים.

יעקב ליצמן: אני חושב שהצגת דברים גדולים, אני חושב שמחקר זה הפתרון, אני אמרתי את זה גם בבריאות ואני חושב שגם אצלכם זה נכון לעשות, לצערי המדינה לא משקיעה מספיק במחקר.

יעקב ליצמן: מה שמפריע לי זה הפער ואני רוצה להרחיב על זה וזה בעיקר מה שהאזרחים מפריע להם.

יעקב ליצמן: לפי ה-מ.מ.מ (מרכז המחקר והמידע של הכנסת) אנחנו רואים שחמש שנים, מ-2005 עד 2011, הפירות עלו ב-27%.

יעקב ליצמן: אני מניח, לא בדקתי, אני מבקש שמישהו מה-מ.מ.מ, אם הוא נמצא, אם הוא יודע להגיד לי, מ-2011, שנה, שנה וחצי, אם מישהו יודע כמה עלו הפירות, לדעתי הרבה יותר יחסית מאשר מופיע כאן בחמש השנים.

יעקב ליצמן: זאת אומרת זו בעצם השתוללות.

יעקב ליצמן: מה שעולה ב-25% ריאלי, לפי ה-מ.מ.מ זה מצריך פיקוח, אין מילה אחרת.

יעקב ליצמן: אנחנו חייבים לעשות על הפירות האלה שעלו ריאלית 25%, והירקות זה פחות אמנם, שם זה 14.5%, זה סכום גדול מאוד, ולדעתי משרד החקלאות לא עושה מספיק בדברים האלה.

יעקב ליצמן: צריכים, כפי שאנחנו יודעים לעשות קוטג' וגבינה בפיקוח, חייבים לעשות את הפירות בפיקוח.

יעקב ליצמן: הפער, ואנחנו יודעים את זה, אני לא יודע אם הממשלה אשמה, לא יודע אם המתווכים, הסוחרים, לא יודע, אני יודע דבר אחד, שאם ענבים צריכים לעלות 20 שקל לקילו או משהו כזה, גם האבטיח, אני זוכר את המחירים, אלה לא מחירים שצריכים להיות, זה די גבוה וזה מוסיף למדד, זה מוסיף לאינפלציה, זה מוסיף לעוני, כי אי אפשר בלי פירות וירקות, זה הלחם, זה הבסיס של כל הדברים.

יעקב ליצמן: כמובן בחלב יש חלקי, אז אני לא רוצה לנגוע בזה כל כך.

יעקב ליצמן: ניצול המשרד – לפי ה-מ.מ.מ לא ניצלתם את תקציב המשרד במלואו והחלק שכן ניצלתם, עשיתם חלק כמחויבים אבל נשארו כמה אחוזים שלא מחויבים.

יעקב ליצמן: זאת אומרת הפסדתם את הכסף הזה.

יאיר שמיר: מה זאת אומרת?

<רמי כהן: שלא עשינו שימוש בכל תקציב 2012.

ניסן סלומינסקי: זה לא אתם, זה הקודמים לכם.

<מעין נשר: זה לא נכון.

<רמי כהן: הנתון לא מדויק, אנחנו מיצינו את התקציב.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, יהיו תשובות.

ניסן סלומינסקי: בגלל זה יש שאלות ויהיו תשובות.

יעקב ליצמן: תצטרכי להתמודד מול ה-מ.מ.מ.

יעקב ליצמן: יש לי נתונים לפניי.

<רמי כהן: היה ניצול של 97.2%.

יעקב ליצמן: זה כולל המחויבים.

יעקב ליצמן: זאת אומרת שקרוב ל-3% הפסדת.

יעקב ליצמן: אתה יודע מה זה 3% מתקציבך?

יעקב ליצמן: היית נותן את זה לקיצוץ, זה הקיצוץ, תן להם את הקיצוץ הזה 3%, כי הם לקחו את זה בין כך.

<רמי כהן: אדוני צודק.

יאיר שמיר: תסמוך עלינו שלא יישאר.

עפר שלח: כמה שאלות.

עפר שלח: עובדתית אתה אמרת 100 מיליון למחקר.

עפר שלח: בספר הכחול שאנחנו קיבלנו - - -

יאיר שמיר: זה לא כולל שכר, זה נטו.

עפר שלח: אז בכלל אני לא מבין.

עפר שלח: כי מינהל המחקר החקלאי, אם זה מה שנקרא היחידה ש - - -

יאיר שמיר: זה חלק מזה.

יאיר שמיר: מינהל המחקר החקלאי זה 66% מהתקציב של המדען הראשי שלנו, שמוציא עוד 35% לגופים שהם לא המינהל שלנו ויש חוץ מזה עוד את המשכורות של החוקרים שהם נכנסים לסעיף משכורת ולא לסעיף הוצאה.

יאיר שמיר: זה הוצאה נטו של המינהל החקלאי.

עפר שלח: הבנתי, זאת אומרת ה-300 מיליון הם 213 מיליון הוצאה ועוד 92 הוצאה מותנית הכנסה, 200 מזה הולך לשכר ו-100 הולך למחקר?

<רמי כהן: בערך, כן, בהחלט.

עפר שלח: כמה שאלות.

עפר שלח: אחת, לפי הנתונים של ה-מ.מ.מ יש ירידה דו ספרתית באחוזים, של בערך 15%, במועסקים השונים הישראלים, לא הזרים ולא פלסטינים.

עפר שלח: האם יש לכם מחקר הערכה שאומרת לאן זה הולך?

עפר שלח: לכמה חקלאים אנחנו הולכים?

עפר שלח: אם אנחנו ירדנו ב-15% מ-2005 - - -

ראובן ריבלין: בגלל דור המשך בעיקר.

עפר שלח: הדבר השני זה סעיף שאם אני קורא נכון את ספר התקציב שקיבלנו, הוא כבר לא אצלכם, אבל אני מבקש להבין אותו דרככם, וזה הנושא של החטיבה להתיישבות, שהייתה בשנה שעברה, לפי המסמך של ה-מ.מ.מ, סעיף הביצוע הכי גדול של המשרד.

<רמי כהן: היא לא הייתה אצלנו גם בשנה שעברה.

<רמי כהן: האמירה שכתובה שם היא לא נכונה.

עפר שלח: גם בספר הכחול זה מופיע אצלכם.

<רמי כהן: זו אמירה לא מדויקת, היא הייתה גם בשנה שעברה במשרד ראש הממשלה.

עפר שלח: מופיעה אצלכם ירידה של 48 מיליון משנה שעברה, מהמעבר לראש הממשלה.

עפר שלח: אין כסף שעובר ל - - -

<רמי כהן: החטיבה להתיישבות לא הייתה על תקציב משרד החקלאות בשנת 2012.

עפר שלח: אוקיי, אז או שמישהו לא יודע לכתוב או שאני לא יודע לקרוא.

יאיר שמיר: לא, אבל השתמשנו בה כקבלן ביצוע.

<רמי כהן: אנחנו משתמשים בה כקבלן ביצוע והיא קבלן ביצוע טוב מאוד.

יאיר שמיר: בתחרות מול קבלנים אחרים.

<רמי כהן: היא קבלן ביצוע טוב.

<רמי כהן: למשל שיקום תשתיות, שנעשה על בסיס 100 מיליון שקל שהממשלה נתנה בשנה שעברה - - -

יצחק וקנין: היא מחקה את הסעיף הזה לגמרי.

<רמי כהן: בשנה הקרובה, 2014-2013, היא מחקה, אבל התקציב הזה נוצל מצד אחד למיונים ומצד שני לשיקום של תשתיות בפועל, והחטיבה להתיישבות עשתה פה עבודה יפה מאוד, היא ומועצות אזוריות.

<רמי כהן: הייתה חלקה ביניהם בביצוע.

עפר שלח: אני לא רוצה להיכנס למשהו שאתה אומר שהוא לא היה אצלכם, למרות ה - - -

יאיר שמיר: עפר, זה לא אצלנו.

עפר שלח: זה שהוא לא אצלכם השנה אני מבין - - -

יאיר שמיר: לא, גם בשנה שעברה.

עפר שלח: אני רוצה להבין איך זה עובד.

עפר שלח: כשכתוב פה, למשל במסמך של ה-מ.מ.מ., זה די מקביל גם למה שיש בספר הכחול, על משהו שתוקצב מקורית ב-78 מיליון ובביצוע היה 320 - - -

יאיר שמיר: לא יודע על מה אתה מדבר, אין לי את התשובה.

<רמי כהן: אנחנו מוכנים לבדוק את זה.

<רמי כהן: למרות שזה לא היה באחריותנו נבדוק.

ניסן סלומינסקי: כשראש הממשלה יופיע לדבר על המשרד שלו, אז - - -

עפר שלח: התחושה שלי היא שעובר פה הרבה כסף בתנועה.

עפר שלח: אגב, זה מופיע - - -

ראובן ריבלין: השאלה היא נכונה, אבל לא אליהם.

עפר שלח: בסדר, רציתי לדעת אם אתם יודעים לספר לי על זה.

עפר שלח: אז אתם לא יודעים, הכול בסדר.

<מעין נשר: רק לפי החלטת הממשלה, האחריות על הפיקוח על החטיבה לא נמצאת במשרד החקלאות כבר מסוף 2011.

עפר שלח: בסדר, זה פשוט מופיע בספר הכחול, גם יש מספרים של 2012.

ניסן סלומינסקי: אלעזר ואחריו חמד.

אלעזר שטרן: גם אני, גם נהניתי וגם אני מסכים עם הקווים שהוצגו פה.

אלעזר שטרן: דרך אגב, בחזון אני מבין שהיצוא כלול בתוך הראייה הכוללת וארוכת הטווח.

יאיר שמיר: אני רוצה שפרנסה תהיה פרנסה.

יאיר שמיר: כמו היי טק, ב-87' או ב-88' כשהוקמה, התחלנו לדבר על קרן יוזמה, היו אולי עשר חברות בתעשיית ההיי טק בישראל, אבל מה עשינו?

יאיר שמיר: אתה יכול פה ענף שלם ליצוא חקלאי, אין שום סיבה בעולם שזה לא יקרה.

אלעזר שטרן: אוקיי, אני גם חושב שבגלל זה גם ההשקעה במחקר היא מאוד נכונה.

אלעזר שטרן: יש לי שאלה שאולי אני לא מבין בה והיא בטוח לא פופולארית, אני מעריך.

זבולון כלפה: עדיף לא לשאול.

אלעזר שטרן: אני אשאל.

זבולון כלפה: עדיף לא.

אלעזר שטרן: כדאי שכן, זבולון.

אלעזר שטרן: אנחנו לא באנו להיות פה פופולאריים במקום הזה.

אלעזר שטרן: אני מדבר ברצינות.

עפר שלח: לא באנו להיות פופולאריים ואנחנו מצליחים בזה.

אלעזר שטרן: אני מתכוון ברצינות.

אלעזר שטרן: אתמול היה דיון על התקציב של הרשויות המקומיות, על הערים, על ה-15 או 57, לא משנה איך, והייתה פה השתה של חלק מהמיסים, או חיסכון ממיסים, מהחזקים על החלשים.

ראובן ריבלין: כי החזקים מקבלים בחזרה מהאזרחים שלהם.

אלעזר שטרן: כן.

אלעזר שטרן: אני אומר את האמת, זה קצת עשה לי רגשות על הטרקטור, אבל אני מסתכל על כל הרווחים של חלק מהחקלאים, אני לא מדבר בערבה ואני לא מדבר בפריפריה, מהכספים של המגרשים שהמדינה העמידה לרשותם לצרכי עיסוק בחקלאות ולא מתעסקים בחקלאות.

אלעזר שטרן: אני הולך מהשטחים הגדולים שהופכים להיות שטחי מסחר וסוגים של תעשייה שהמרחק בינם לבין החקלאות הוא רחוק מאוד, כמו לדוגמה מהסולריים והלאה, ועד הבן הממשיך.

אלעזר שטרן: האם יש סוג של התקזזות על הדברים האלה?

אלעזר שטרן: זאת אומרת כשאני מסתכל על מגרשים במושבים, שמסביב לשרון, לתל אביב, בצפון, לא משנה איפה, אני מסתכל כתוצאה מהמקום שהמדינה נתנה להתיישבות/חקלאות.

אלעזר שטרן: אם אנשים עשו כסף ועזבו את החקלאות והכול בסדר, אז אל"ף, אני שואל האם יש פה גם מקום להסתכלות כזאת, לא בדיוק של ערבות הדדית אבל סוג של הסתכלות כזאת?

אלעזר שטרן: ובי"ת, האם כשבאים לדבר על הטרקטור מדברים גם על המגרשים של הבנים הממשיכים, של מה שעשו איתם?

אלעזר שטרן: אני לא מדבר על הצרות המשפחתיות שהם גורמים ועל הבעיות שהם עושים שם, אלא רק בהיבט הכלכלי, ושם אני חושב שיש הרבה יותר כסף מכל התקציבים שהוצגו כאן.

יאיר שמיר: מה זאת אומרת?

יאיר שמיר: אדמה לנדל"ן?

יאיר שמיר: למה אתה מתכוון?

אלעזר שטרן: ברור.

יאיר שמיר: אני רוצה להבין מה הוא אמר.

יאיר שמיר: הוא אמר שיש המון כסף, אני רוצה לדעת איפה, 'שרשה לה כסף'.

אלעזר שטרן: אני אגיד.

אלעזר שטרן: אני חושב שמגרש של בן ממשיך ב-150 יישובים שאני יכול לתת את השמות, אתם לא צריכים אותי, זה שווה מאות מיליוני שקלים.

אלעזר שטרן: נתנו את זה כשחשבנו שאף אחד לא רוצה להישאר בחקלאות ואולי צריך את הבן הפחות מוצלח שיישאר בבית.

אלעזר שטרן: השתנו הזמנים.

אלעזר שטרן: אותה חקלאות השתנתה, אז תגידו, היום לא צריך את הבן ליד הבית, בגלל שצריך טרקטור שעולה כסף, זה מה שנאמר פה, או צריך לשים במחקר, אבל הכסף הזה התקבל מתוך הסתכלות מסוימת של חקלאות.

אלעזר שטרן: אז אי אפשר שניקח חצי מההסתכלות ונגיד עכשיו החקלאות יותר יקרה אז צריכים יותר אמצעים ולא נזכור שאותם אמצעים שהועמדו היום הם מומרים לכסף, אני מדבר מהבן הממשיך עד מרכזי קניות.

אלעזר שטרן: תסתכלו על כל הדברים האלה, והאם אין פה מקום למשרד החקלאות מול המינהל, או לא משנה מול מי, על מקורות שבאמת ראוי שיבואו למקומות הנכונים בשביל להגשים אפילו את החזון הזה.

ניסן סלומינסקי: מאחר שאני רואה את השעון, וכדי שלא ניכנס למצב שאנחנו נשאל ובסוף לא יהיה זמן לשר ולמנכ"ל להשיב, אלא רק קצר ואנחנו לא רוצים, כי ב-11:30 מוזמנים ראשי השלטון המקומי, זה יום השלטון המקומי בכנסת ויש לנו דיון איתם, לכן אני מבקש שהבאים ינסו מאוד לקצר, בתמציתיות.

ניסן סלומינסקי: בהיכרותי את השר וגם את המנכ"ל, הם קולטים מהר מאוד.

ניסן סלומינסקי: אז לנסות, אני אומר, שוב, לקצר.

חמד עמאר: אדוני היושב ראש, קודם כל אני רוצה לאחל הצלחה לשר בתפקיד, פעם ראשונה שאנחנו פוגשים אותו בוועדה, למנכ"ל שנכנס לתפקיד בשבוע-שבועיים האחרונים.

חמד עמאר: שיהיה לך בהצלחה בתפקיד.

חמד עמאר: אני רואה תפיסה חדשה במשרד החקלאות, בכל הנושא של השקעה בפיתוח ומחקר, אני חושב שזה ייתן תנופה חזקה מאוד לחקלאות הישראלית.

חמד עמאר: זה מה שהבאת איתך, כבוד השר, למשרד, וזה מאוד יכול לעזור.

חמד עמאר: פערי תיווך, מה שדיברו עליו, כל הפערים של המחירים.

חמד עמאר: בשבוע האחרון בסוף השבוע במקרה ישבתי עם חקלאים ברמת הגולן, עם הדובדבנים, ושאלתי אותם 'כמה אתם מוכרים קילו לסיטונאים?' הם סיפרו לי שהם מוכרים את זה בשלושה שקלים.

חמד עמאר: בדרך חזרה ירדתי ונכנסתי לסופר ורציתי לקנות קילו דובדבנים, לבדוק.

חמד עמאר: קניתי קילו דובדבנים ב-30 שקל.

חמד עמאר: תראו את ההבדל, הבדל עצום, מרמת הגולן לקרית שמונה.

חמד עמאר: בקרית שמונה נכנסתי 30 שקל לקילו, זה המון, זה הפרש אדיר.

חמד עמאר: אני חושב שהמשרד צריך לקחת את הנושא הזה ובאמת, את ההפרש בין החקלאי שנותן את זה לסיטונאי וזה שאני הצרכן צריך לקנות, צריך ממש שיהיה משהו - - -

ראובן ריבלין: פער התיווך.

חמד עמאר: שיהיה משהו שגם החקלאי ייהנה, אם הוא מוכר את זה ב-30, שהחקלאי ימכור לו את זה ב-15 לפחות, שאנחנו נרגיש שמי שעובד שמשקיע שהוא ירוויח, לא הסיטונאי שעושה את זה באמצע וכל הפער הזה.

חמד עמאר: הנושא השני.

חמד עמאר: ישבנו שם גם בנושא התפוחים, זה משהו שאני רוצה גם לשבת.

חמד עמאר: היום החקלאים ברמת הגולן מייצאים את התפוחים לסוריה.

ראובן ריבלין: זה לא היום, זה כבר שנים רבות.

חמד עמאר: כשאני אומר היום זה בשנים האחרונות מייצאים את התפוחים לסוריה.

יאיר שמיר: זה לא שנים רבות.

חמד עמאר: זה כמה שנים, חמש שנים בדיוק מייצאים את התפוחים לסוריה.

חמד עמאר: היום אנחנו יודעים את המצב בסוריה ונראה לי שגם אם הייתה להם אפשרות לייצא את התפוחים לסוריה עדיין לא קיבלו את כל הכסף משם ולזה אנחנו לא יכולים להיכנס, אבל אני רוצה אולי יש אפשרות להתחיל לחשוב על דרך אחרת של יצוא התפוחים של החקלאים שם.

חמד עמאר: כי אם לא נמצא להם דרך אחרת הרבה תוצרת חקלאית שלהם תרד לטמיון ואנשים לא יוכלו להתקיים, כי הרבה מאוד משפחות חיות היום מחקלאות ברמת הגולן.

יאיר שמיר: ספציפית לגבי סוריה אתה שואל, או באופן - - -

חמד עמאר: הם מייצאים לסוריה, מי שקונה את התפוחים היום, הממשל בסוריה רוצה לעזור לחקלאים ברמת הגולן, הוא קונה את כל התפוחים והוא מייצא את זה למדינות המפרץ.

חמד עמאר: צריך למצוא דרך אחרת - - -

יאיר שמיר: מה זה דרך אחרת?

ראובן ריבלין: הממשל בסוריה קונה את זה על העץ באמצעות קבלנים.

עפו אגבאריה: זה ידוע, כי הוא יודע שאלה האזרחים שלו.

עפו אגבאריה: בגלל זה.

חמד עמאר: בוא נגיד שבינתיים הוא רוצה לעזור לחקלאים ברמת הגולן והוא לוקח את כל התפוחים שלהם לסוריה.

חמד עמאר: את הנקודה הזאת צריך לבדוק ,איך אנחנו יכולים לעזור להם אם הדרך נסגרת סופית.

עפו אגבאריה: זה לא חשוב, מה עם האזרחים הסורים?

חמד עמאר: הנושא של החקלאות.

חמד עמאר: פעם דיברו על המגזר הדרוזי ואמרו שכל המגזר הדרוזי מתעסק בחקלאות.

חמד עמאר: היום כמעט שאין חקלאות בכלל במגזר הדרוזי, אפילו מכסה של חלב אחד אין, לולים אין, למרות שבחוק הלולים הייתי שותף והכנסנו את הנושא של המיעוטים בתוך הלולים ועד עכשיו כמעט ולא קיבל אף אחד מכסה של לולים, ואם מישהו קיבל שם, כי שמעתי שאחד, הקשיים שמערימים עליו בשביל לקבל את המכסה זה כמעט בלתי אפשרי שהוא יקבל את המכסה.

חמד עמאר: לכן את הנושא הזה צריך גם לבדוק.

חמד עמאר: ונושא מאוד חשוב, הנושא של שמן זית, שאני חושב שנוגע לכל החקלאים בארץ ישראל.

חמד עמאר: היבוא של שמן הזית, שהוא באיכות מאוד מאוד נמוכה, שיש לנו עודפים של שמן זית היום בארץ, חקלאים שמים את זה אצלם בבית ואתם יודעים, כל שנה יש שמן זית חדש ושמן הזית הישן כבר לא שווה.

חמד עמאר: את הנושא של שמן זית, גם את הנקודה הזאת צריך לפתור.

ראובן ריבלין: דרך אגב, היום שמן זית ישראלי בלונדון הוא אחד השמנים הכי טובים שקונים.

חמד עמאר: ומה שקורה, שכאן יש לנו עודפים אדירים של שמן זית שישנם אצל החקלאים.

חמד עמאר: את שלוש הנקודות האלה, אם אנחנו יכולים לקבל תשובה.

חמד עמאר: שיהיה לכם בהצלחה במשרד.

יצחק וקנין: אדוני השר, אני אישית מאחל לך הרבה הצלחה בתפקיד שלך, גם למנכ"ל.

יצחק וקנין: אני הייתי חקלאי שמגדל בפועל במושב יערה בגליל המערבי.

יצחק וקנין: בענף ההטלה, רוב יישובי קו העימות, המושבים, הקיבוצים, מתבססים על ענף ההטלה, פטם והטלה ונשירים, שזה אחד הענפים המרכזיים.

יצחק וקנין: אחת הבעיות, אני, כמי שמלווה את החקלאות בשנים האחרונות בכנסת בכל פורום אפשרי, אני חושב שהבעיה שלנו, רבותיי, אני אומר את זה במלוא הרצינות, איפה אלעזר?

אלעזר שטרן: כאן.

יצחק וקנין: רק שתדע שאין חשש מאוד שאין דור המשך לחקלאות במדינת ישראל.

יאיר שמיר: חד משמעית.

אלעזר שטרן: אני יודע.

יצחק וקנין: אני אומר את זה כמי שמגדל, כמי שחי את זה.

יצחק וקנין: אל תחשבו, זה נראה איזה אופוריה, אנחנו מבינים שחקלאות מובנת מאליה.

יצחק וקנין: רבותיי, זה שאנחנו הולכים לשוק, לבסטה בשפה שלנו, ורואים את הירקות ואת הפירות בכל הצבעים והגוונים, זה לא אומר כלום.

יצחק וקנין: החקלאי מתמודד עם בעיות קשות מאוד, יומיומיות, ואני אומר לכם, אני מכיר עשרות חקלאים שסגרו את הבסטה, שלא ממשיכים לגדל, בגלל הבעיות שחלק אנחנו משיתים עליהם.

יצחק וקנין: ואני יכול לתת דוגמה, ויכולים להגיד את זה גם נציגי משרד האוצר, שבשנה שעברה אני הייתי איתם בסיור בנושא של העובדים הזרים, ביחד עם (אבשלום) אבו וילן, סיירנו עם המנכ"ל, עם יוסי ישי בזמנו.

יצחק וקנין: נושא העובדים הזרים, אני נותן דוגמה פשוטה.

יצחק וקנין: החקלאי בונה 30 דונם חממה, הוא בונה אותה, הוא צריך שישה עובדים, עשרה עובדים, שנה אחרי כן משיתים עליו הפחתה, הוא יורד לשלושה עובדים.

יצחק וקנין: הוא לא יכול לתפקד כך בחממה, פשוט העגבניות נופלות לבד.

יצחק וקנין: אני אומר את זה על כל דבר אחר בענף החקלאות, רבותיי.

יצחק וקנין: אי אפשר שחקלאות לא תהיה מתוכננת לטווח ארוך.

יצחק וקנין: אני לא יכול לעשות את זה זבנג וגמרנו, את זה הסברתי לאנשי משרד האוצר כמה פעמים ובזה עוד הצלחנו לעצור את ההפחתה בעובדים הזרים.

יצחק וקנין: אני חושב שמי שמבין נכון, שהנדבך המרכזי בענף החקלאות, ישראלים עם כל ההטבות לא באים לעבוד בענף החקלאות, כל מה שאנחנו מציעים להם, עוד תוספת, כל הדברים שאנחנו מציעים, ישראלים לא מגיעים, הם לא מסוגלים לעבוד, לא בערבה ולא בדרום, גם כשאנחנו רוצים להסתמך על הפלסטינים, אנחנו בבעיה שנייה, כי יש סגר.

יצחק וקנין: חקלאי לא יכול לעבוד עם סגרים, סגר אחד, רבותיי, נגמר הסיפור, העגבנייה לא מחכה על הענף, ולא המלפפון ולא הפלפל ולא שום דבר, רבותיי.

יצחק וקנין: אני חושב שהרעיונות שהשר הציג פה, חלקם, אני לא שמעתי את כל הסקירה מתחילת הישיבה, אבל שמעתי את הדברים האחרונים, אני חושב שבסך הכול הרעיונות טובים, אני מקווה מאוד, השר, שאתה תוכל ליישם 10% ממה ששמת לנו פה.

יצחק וקנין: רבותיי, חקלאות צריכה תכנון מסודר.

יצחק וקנין: בשנים האחרונות עליות מחירי המים, הפער שאנחנו משלמים על העובדים, חקלאים לא מסוגלים לעמוד בזה.

יצחק וקנין: אתה משית על החקלאי ואז החקלאי מפסיד בפעם הראשונה - - - אני אגיד לכם, כמי שגידל אבוקדו.

יצחק וקנין: אני גידלתי אבוקדו, רבותיי.

יצחק וקנין: בשנה ראשונה הפסדתי, בשנה שנייה הפסדתי, שנה שלישית הפסדתי והמשכתי לגדל, בשנה רביעית העצים התייבשו כמו שהם, כי לא הייתה לי הון חוזר אפילו להמשיך ולגדל את זה.

יצחק וקנין: והנה, 15 דונם, לא מגדל אותם יותר.

יצחק וקנין: זו בעיה.

יצחק וקנין: אני מדבר כחקלאי ואני לא עושה הצגות, אני אומר לכם את האמת לאמיתה.

יצחק וקנין: עשרות חקלאים באותה סיטואציה, מגיעים למצב שהם מפסידים שנה ראשונה, שנה שנייה.

יצחק וקנין: אל תחשבו שיש רווחים.

יצחק וקנין: אני אתן עוד דוגמה אחת.

יצחק וקנין: רבותיי, בשנה שעברה עם האפרסקים והשזיפים והנשירים בתקופה הזאת.

יצחק וקנין: אני ראיתי עשרות דונמים שהאפרסקים נשארו תלויים על העץ, בחצי שקל, רבותיי, לא היה מי שיקטוף אותם.

יצחק וקנין: הם נמכרים ב-10 שקלים על המדף.

יצחק וקנין: תבינו, החקלאי הוא לא המיליונר, החקלאי בקושי מוציא את התשומות שלו ואולי בשנה טובה הוא יכול להרוויח וגם הרווח הוא לא איזה רווח שאנחנו נאבד את העשתונות.

יצחק וקנין: אלעזר, אני אומר לך את זה באחריות - - -

אלעזר שטרן: מה אתה אומר לי?

אלעזר שטרן: אני ראיתי אותם על העצים, ברמות נפתלי, בכרם בן זמרה.

יצחק וקנין: נכון, אבל אתה לקחת עוד דבר, את הבן הממשיך.

יצחק וקנין: אני רוצה להגיד לך משהו, שבמקומות מסוימים הבן הממשיך משלם, במרכז הארץ.

יצחק וקנין: בפריפריה, בוא תיקח אצלי שכונה שלמה, קרקע חינם בלי כסף, אף אחד לא רוצה לבוא לבנות.

אלעזר שטרן: אבל זה מה שאני חושב שצריך לעשות.

יצחק וקנין: אף אחד לא רוצה לבוא לבנות.

יצחק וקנין: הנה, אני נותן לך את קו העימות, מושב שהוא - - -

ראובן ריבלין: הוא מדבר על מרכז הארץ.

יצחק וקנין: במרכז הארץ משלמים היום 700,000 ו-800,000 על הקרקע.

<קריאה: בסירקין מיליון וחצי.

אלעזר שטרן: זה לא נכון, זה לא על זה.

יצחק וקנין: חבר'ה, אל תתווכחו, אני אומר לכם.

יצחק וקנין: אדוני השר, זה נכון מה שאני אומר, משלמים על הקרקע במרכז הארץ.

יצחק וקנין: פריפריה זה משהו אחר.

יצחק וקנין: לכן, רבותיי, אני מסכם את הדברים, אחד הדברים שאני אומר לשר, אני חושב שאם אנחנו נסייע לו בדבר הזה, החקלאות, רבותיי, זה שורש האחיזה שלנו בארץ הזאת.

ראובן ריבלין: נכון.

יצחק וקנין: וזה המרכז של הדברים.

יצחק וקנין: אני אומר לכם על החקלאים היום, אין לנו דור המשך, אחת הסיבות היא שכולם הולכים ל - - - זה הולך ונוגס ונוגס ומביא אותנו למצב שאני אקח אתכם לסיור ואתם תראו כמה חקלאים סגרו את הבסטה.

יצחק וקנין: למה?

יצחק וקנין: כי לא מרוויחים, רבותיי.

יצחק וקנין: לא מרוויחים.

יצחק וקנין: לחקלאי כואב כשהוא רואה את התוצרת שלו על ענפים, אין מי שיקטוף לו את זה, לפעמים הוא נתקע עם עובדים.

יצחק וקנין: כל הדבר הזה צריך להיות למול עינינו, כל מה שאנחנו רואים על המדפים זה לא מחויב המציאות, יכול להיות מצב שכל זה ייפול ברגע אחד.

יצחק וקנין: לכן צריך לבדוק את נושא: מחירי המים, רבותיי, האמירו בשנים האחרונות, המס שמשלמים החקלאים לעובדים, רבותיי, העובדים הזרים עולים לנו יקר מאוד, שלא תיטעו, אנחנו משלמים שכר של 8,000 ו-9,000 שקל לעובד זר.

יצחק וקנין: אתם יכולים לבדוק את הדברים, באחריות, כל מה שאני אומר.

יצחק וקנין: לכן, רבותיי, אל תחשבו שזה מובן מאליו, צריך לתת את הדעת, אני חושב שצריך לחזק את השר וגם את המנכ"ל וצריך לבנות פה איזה סדר מסוים כדי שהחקלאים יוכלו כן להתקיים ושנראה את מה שאנחנו רואים על המדפים לטווח ארוך.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: לא יכולתי להפסיק את איציק, הוא דיבר מדם לבו, אבל אני מבקש, שוב, אם אנחנו רוצים תשובות, אז המקסימום שלוש דקות.

ניסן סלומינסקי: אני שם את השעון, כל אחד יוכל לראות שזה נגמר.

ניסן סלומינסקי: חבר הכנסת ריבלין ואחר כך גילה גמליאל.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: בהמשך לדברים שאמר חבר הכנסת וקנין, רק מכיוון אחר לגמרי, אנחנו צריכים לראות את החקלאות כערך, כזרם בהקמת המדינה ובציונות ולא להתייחס רק לנושאים האלה בצורה שהיא מחייבת הסתכלות על פי אמות מידה וכללים כלכליים.

ראובן ריבלין: אנחנו יכולים להיווכח כאשר נעמוד בלחצים כאלה או אחרים כמה החקלאות חשובה והדברים האלה צריכים להיאמר בצורה חד משמעית, גם לשר ולמנכ"ל, שאני יודע עד כמה הדברים קרובים לליבם.

ראובן ריבלין: אני רוצה רק באותו עניין, אבל לא באותו עניין, לומר לכם, אדוני השר ואדוני המנכ"ל.

ראובן ריבלין: אנחנו כאן יושבים בוועדת הכספים ומנסים ומתלבטים לגבי גזרות שנגזרו על הציבור ומנסים להימנע מהם ככל האפשר וכחוט השני עולה המחשבה מטעם האוצר, איפה מרידור הצעיר?

ראובן ריבלין: שהפתרון יהיה על ידי הטלת מס ערך מוסף על פירות וירקות, דבר שהוא אמירה הפוכה לאמירתי הראשונה, שיש לראות בחקלאות ערך.

ראובן ריבלין: תודה רבה, אדוני השר.

ראובן ריבלין: לא צריך לומר יותר.

ראובן ריבלין: אני רק מזהיר, ואני יודע ואני מכיר את השר, מזהיר אתכם - - -

ניסן סלומינסקי: טוב, תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: חברת הכנסת גילה גמליאל.

גילה גמליאל: טוב, ראשית בהצלחה לשר ולמנכ"ל החדש.

גילה גמליאל: אני כיהנתי כסגנית שר במשרד החקלאות ופיתוח הכפר ומכיוון שהייתי אמונה על נושא פיתוח הכפר מציק לי שבפרזנטציה הזאת לא כתוב דבר וחצי דבר על הנושא, אז באמת מן הראוי היה לתת את הדעת.

יאיר שמיר: זה תקציב זניח.

גילה גמליאל: חמור מאוד.

גילה גמליאל: אפשר בהחלט לקדם את החקלאות ואת כל הדברים שדיברו כאן חבריי קודם, מתוך כן מתן דגש לעניין פיתוח הכפר.

יאיר שמיר: אנחנו נדבר על זה.

גילה גמליאל: אני אשמח מאוד לקבל על זה באמת את ההתייחסות, כי אני חושבת שכאן, בעידן שבו אנחנו מדברים על מצב שבו לצערנו ענף החקלאות הוא מאוד מקשה על החקלאים לשרוד, העניין של פיתוח הכפר יכול להוות אלטרנטיבה, לפחות כלכלית,ב עניין של הסיוע לחקלאים.

גילה גמליאל: אני חושבת שכאן צריך לתת את הדעת בתוך המשרד.

גילה גמליאל: מניסיוני הקצר בתחום אני אשמח גם כן לעזור בעניין הזה.

גילה גמליאל: אז זו נקודה אחת שבאמת עברתי ואני קוראת מהר את הפרזנטציה וראיתי שזה באמת לא מוזכר בכלל, ואמרתי אוי ואבוי, שלא יהיה מצב שבמשרד החקלאות לא יראו את זה באמת כמינוף ממש לתחום של החקלאות.

גילה גמליאל: זה עניין אחד.

גילה גמליאל: דבר שני, הזכירו את זה כאן גם קודמיי, אין ספק שהחקלאות היום די נמצאת בפרשת דרכים ולפתחך, כבוד השר, יש באמת תפקיד מאוד מאוד חשוב על מנת להוביל את התחום הזה ולהצעיד אותו על כל השלכותיו.

גילה גמליאל: אני חושבת שמה שהציג כאן חבר הכנסת וקנין, ממש מתוך הניסיון שלו והחוויה האישית שלו גם בתחום ומההיכרות שלו, כי הוא באמת מייצג את החקלאים היום בכנסת, בעבר היה פה, אני רואה פה את חבר הכנסת לשעבר אבו וילן, שממשיך לעשות את עבודתו נאמנה גם כשהוא לא בכנסת בעניין הזה, וכאן צריך לבחון איך מקלים על החקלאים, איך מסייעים בידם ולא מקשים.

גילה גמליאל: אני תמיד נתקלתי בהרבה פניות של חקלאים שמערימים עליהם קשיים ביורוקרטים מהמשרד, אז צריך לראות כאן איך באמת באים בגישה הרבה יותר חיובית, מתוך הבנה שזה צריך להיות אינטרס משותף.

גילה גמליאל: לגבי עניין העובדים.

גילה גמליאל: אני חושבת שהיום, במצב שבו במדינת ישראל יש כמות עובדים פוטנציאליים, גם אלה שהגיעו לארץ כפליטים, ואני אגיד רק את הפליטים, לא את השאר, לא המסתננים ודורשי העבודה המקורית שאותם צריך להחזיר למדינותיהם, אלא את אותם פליטים שהגיעו לכאן, אולי באמת יש איזה שהיא פלטפורמה ששווה לבחון להשקיע בה את ההכשרה המקצועית על מנת לסייע בעניין החקלאות.

גילה גמליאל: זה יכול בהחלט לתת מענה, לפחות לשנים הקרובות בעניין הזה.

גילה גמליאל: אז הרבה הרבה הצלחה

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: חבר הכנסת עפו אגבאריה.

עפו אגבאריה: אני לא יודע כמה הדברים שאני אגיד פה ישפיעו על מדיניות משרד החקלאות לגבי 20% מהאוכלוסייה.

עפו אגבאריה: אני לא אדבר על האוכלוסייה הפלסטינית בשטחים הכבושים, אני מדבר על האוכלוסייה הערבית שמהווים כ-20% מאוכלוסיית מדינת ישראל שחלק מהם עדיין, כמה שנשאר מהקרקעות שלהם, הם נשארו גם חקלאים, אבל אני לא רואה, מכל הפריסה של התקציב ושל התכניות של משרד החקלאות, איזה שהיא התייחסות או תכנית לגבי פיתוח החקלאות במגזר הערבי.

באסל גטאס: הם לא קיימים.

ניסן סלומינסקי: אחר כך אתה מדבר.

עפו אגבאריה: למרות שבאמת לא נשארו הרבה קרקעות, אז אפילו בחקלאות המודרנית יותר, גם לזה אין התייחסות.

עפו אגבאריה: אנחנו רואים שדיברו כאן קצת על אלבטוף ואזור טמרה, שיש שם קצת חקלאות, שקצת פה ושם עוזרים, אבל אנחנו יודעים למשל באלבטוף, איפה שעובר המוביל הארצי באדמות שלהם, הם לא יכולים אפילו לקבל טיפה אחת של מים להשקיה בבטוף, וזה אתם יודעים.

עפו אגבאריה: הדבר השני, יש אזורים אחרים, כמו המשולש וכמו הנגב.

עפו אגבאריה: למשל הדברים שדיבר על הלול, חבר הכנסת חמד עמאר דיבר על קשיים, אבל אני יודע שלמשל במגזר הערבי כמה לולים יש לגידול למשל ביצים, או לבשר, אני חושב שזה אפסי.

עפו אגבאריה: האם ידוע לשר החקלאות שאין אפילו ולו מגדל אחד הודו במגזר הערבי?

עפו אגבאריה: אין.

עפו אגבאריה: למה לא נותנים?

עפו אגבאריה: מדוע הרישוי הוא רק - - -

<אורי צוק בר: זה שוק פתוח, כל אחד יכול ל - - -

<קריאה: זה מכסות.

<אורי צוק בר: אין מכסות.

יצחק וקנין: זה לא מכסות, זה פתוח, מי שרוצה, יש לו כסף, שישקיע בגידול - - -

עפו אגבאריה: אני לא חושב.

עפו אגבאריה: אני אגיד לך מאיפה אני יודע.

עפו אגבאריה: יש יישוב קטן של 64 משפחות, שהוקם על יד אום אל פחם, על האדמות של אום אל פחם, והם מגדלים הודו והעובדים שלהם הם מאום אל פחם.

עפו אגבאריה: אז אני שואל אותם, למה אתם לא יכולים לעשות גם כן דבר כזה?

עפו אגבאריה: לא ייתנו לנו רשות.

<רמי כהן: הם יכולים, מותר להם.

ראובן ריבלין: העירייה אולי לא מרשה.

עפו אגבאריה: לא העירייה.

עפו אגבאריה: יש שטחים, אזורים, שאפשר לטפל בהם גם מבחינת להקים לולים, לפחות זה.

עפו אגבאריה: אז גם בזה אני לא רואה תכניות במשרד החקלאות, לעשות את הדבר הזה.

עפו אגבאריה: ידוע שבמגזר הערבי יש גם את הזיתים ואת השקדים.

עפו אגבאריה: אם הדברים האלה קיימים, מדוע המדינה לא נותנת את האפשרות ולא נותנת את התכנית כדי לעודד את הענפים האלה?

ראובן ריבלין: --- לא משתפים פעולה יחד בענף?

עפו אגבאריה: לא, זה לא אותה תמיכה שמקבלים במגזר היהודי.

עפו אגבאריה: הדבר האחרון, אני לא רוצה להרבות, זה על הנגב.

עפו אגבאריה: בנגב יש עדרים.

עפו אגבאריה: אתם יודעים, אני רופא, יש עדרים שהם פגועים בברוצלה, חצי מהעדרים האלה נגועים במחלה הזו.

עפו אגבאריה: אפשר להתגבר על המחלה הזו.

עפו אגבאריה: הרי בטיפול בכמה ילדים שנפגעו משתיית החלב שנגוע בברוצלה אפשר להשמיד את כל העדרים, חצי מהעדרים שהם באמת נגועים, ועדיין להשתמש בבשר.

עפו אגבאריה: וזה אתם יודעים, הבשר לא נגוע, החלב נגוע.

עפו אגבאריה: עד עכשיו הדבר הזה לא קיבל מענה ויש אוכלוסייה של כבשים שהם חולים ויש גמלים, לצערי הרב, אבל הדבר הגרוע מכך זה שיש אוכלוסייה של ילדים נגועים והם מקבלים את הטיפול הזה בבתי החולים, שזה עולה פי כמה מלטפל בבעיה הזו.

עפו אגבאריה: לכן אני פונה למשרד החקלאות - - -

<אבשלום וילן: 900 חולי ברוצלוזיס בשנה.

<אבשלום וילן: 350 מדווחים ובערך כפול מזה לא.

<אבשלום וילן: הייתה אפשרות למשרד לטפל בזה בשנה וחצי האחרונות.

ניסן סלומינסקי: אבו, אתה תדבר לקראת הסוף, תהיה לך הזדמנות.

ניסן סלומינסקי: חבר הכנסת באסל גטאס.

באסל גטאס: אם ירשה לי היושב ראש, שזה לא ייחשב בזמן שלי.

באסל גטאס: אני רוצה לספר לכם סיפור על עניין הציונות והכנסת הציונות לכל דבר.

באסל גטאס: סיפרתי על זה פעם, אנחנו הקמנו מו"פ אזורי באגודת הגליל וזה היה בשני קרוונים בעילבון.

באסל גטאס: שם יצאו הסטרט אפים הראשונים.

באסל גטאס: כשהיה מגיע שר המדע וילנאי, הוא היה מסתובב שם ואומר בקול הבאס שלו, 'אתם הציונים האחרונים במדינה'.

ראובן ריבלין: נכון, מה אתה חושב, שהציונות זה לא לחיות יחד עם ערביי ארץ ישראל?

ראובן ריבלין: אתה חושב רגע אחד שציונות זה גזענות?

ראובן ריבלין: יש מופרעים, זה אני יודע, הכרתי אותם.

באסל גטאס: לא, לא על זה, אני מדבר על הסטריאוטיפים ועל הכנסת הנרטיב הציוני בכל חלקה טובה.

באסל גטאס: אז גם בחקלאות רוצים להכניס את זה.

באסל גטאס: אז אני אומר שגם יש ציונות אצלנו בחקלאות.

ראובן ריבלין: אשכרה.

באסל גטאס: אנשים שעדיין שומרים על הקרקע.

באסל גטאס: גם השר לא נתן לי תשובה מה זה אומר ברוח הציונות זה שמירה על אדמות המדינה.

באסל גטאס: אנחנו חלק מאדמות המדינה, שלא להגיד שרוב אדמות המדינה הופקעו ויש לנו חלק, לפחות לפי האחוז שלנו באוכלוסייה.

באסל גטאס: זה מביא אותי לשלוש-ארבע נקודות מהירות.

באסל גטאס: אני באמת מברך על הרוח שאני רואה, רוח יזמית ורוח של חדשנות במשרד החקלאות ואני מאחל לכם הצלחה בפרויקטים שאתם מובילים.

באסל גטאס: מצא חן בעיניי כל מה שאתם יוזמים, באמת.

באסל גטאס: כשאתם מדברים על פיתוח גם שטחים חקלאיים ונחלות חדשות וכו', השאלה האם פעם חשבתם שזה גם יכול לתפוס אצלנו?

באסל גטאס: וכשאנחנו מדברים על אלבטוף היום, זה מביא אותי לנושא בכלל, בכל הארץ, העניין של התיירות החקלאית.

באסל גטאס: בטוף, מאז שאני זוכר, אולי 30 שנה מדברים על ניקוז הבקעה ושימוש של קרקע חקלאית כשהשנה לדוגמה שליש מהבקעה, שזה 50,000 דונם, לא נוצל שנה שלמה, בגלל שזה היה מלא מים, עד לפני חודש.

באסל גטאס: אני הופתעתי בדיון שהיה בוועדת הכלכלה האחרונה שעמדת הבכירים במשרד השתנתה, נגד פרויקט הניקוז, אני לא יודע למה.

באסל גטאס: 30 שנה משקיעים, אפילו אם זה היה מאות אלפי שקלים, בתכנון ובהנדסה ובסוף המשרד משנה את הדעה שלו, וזה עניין חשוב ביותר ממדרגה ראשונה, עניין הבקעה, זה 50,000 דונם, חלק מהחקלאים שם יהודים של יישובים באזור, אבל זה המקום שעדיין חקלאים ערבים משמונה כפרים עד היום מתפרנסים.

באסל גטאס: אפשר שם לעשות פרויקט לתפארת, של גם תיירות חקלאית וסביבתית, אקולוגית, וגם חקלאות.

באסל גטאס: שהמשרד ייכנס סוף סוף ויפתור באמת את העניין של ניקוז הבקעה, לא רק לדבר על זה ותכנונים פה ושם, ובסוף איזה שהוא ארגון סביבתי, בגלל איזה עוף שעמד פעם בחמש שנים, הרי פעם בחמש שנים הבקעה - - -

ראובן ריבלין: הנדידה היא גם דרך הבקעה.

באסל גטאס: יש לי עוד שאלה לגבי עניין שמן הזית.

באסל גטאס: אני מצטרף לחברי.

באסל גטאס: לדעתי עניין היבוא של שמן זית הוא אבסורד, כשאלפי טונות מדי שנה נשארים במחסנים.

באסל גטאס: בעניין מכסות המים.

באסל גטאס: אני שמעתי שהרשות נתנה אישור ל-30%?

<רמי כהן: למים שפירים נוספים.

באסל גטאס: למים שפירים?

באסל גטאס: האם זה כולל גם חקלאים ערבים?

<רמי כהן: בוודאי.

יאיר שמיר: לא עשינו שום הבחנה, אין הבחנה.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: חבר הכנסת קלפה ואחרון חברי הכנסת אראל מרגלית ואחריו אבו וילן, ידידנו.

ניסן סלומינסקי: ובזה נסגרת הרשימה כדי שנוכל לאפשר לשר ולמנכ"ל לענות.

זבולון כלפה: אז קודם כל אני מצטרף לברכות כמובן, גם לשר ולמנכ"ל ולכל הצוות של המשרד.

זבולון כלפה: לגבי שיתופי פעולה, אנחנו נשמח ביחס לכל הדברים, בכל המקומות ובכל מה שאנחנו מסוגלים ויכולים.

זבולון כלפה: אני, ברשותכם, רוצה את מיקוד תשומת הלב או קבלת תשובה ביחס לנקודה מהיבטים שונים.

זבולון כלפה: אנחנו נכנסים אוטוטו לשנת שמיטה, בעוד שנה וקצת.

זבולון כלפה: אז יש לזה כמה אספקטים, אספקט אחד זה האספקט התקציבי, שהוא רץ על פני לדעתי שלוש שנים לפחות, 2013-14-15, אבל יש גם אספקט נוסף, שיכול להיות שדווקא בהתנהלות נכונה אנחנו מונעים חלק גדול מהבעיה על ידי זה שלמשל, נניח סתם דוגמה, ניקח את הנושא של היין, ממילא יש עודפים בבציר הקרוב, יהיו עודפים של יין בבציר הקרוב.

זבולון כלפה: אם נייצר יכולת לקלוט אותם זה יפתור חלק גדול מהבעיה בשנת השמיטה לאחר מכן וזה יצמצם את האירוע.

זבולון כלפה: אם יש בעיה איפה לאחסן, יש לי רעיון איפה אפשר לאחסן, יש מקום, לדעתי, שיכול לעלות בקנה אחד, כי הייתה תזוזה בתחום התעשייה, יש מקומות פנויים במקום טוב שמתאים לעניין, וצריך פה איזה שהיא חבירה משולבת של כל הדברים.

זבולון כלפה: לאספקט התקציבי, אני אשמח להתייחסות שלכם, אני לא רוצה לגזול מהזמן של התשובות.

ניסן סלומינסקי: אז כל הכבוד, אז אני יצאתי ידי החובה בנושא של לדבר על זה.

ניסן סלומינסקי: אמרתי מראש שאם מישהו ידבר על - - -

זבולון כלפה: לא, לדאוג לכסף, לא יצאת ידי חובה.

ניסן סלומינסקי: על זה נצטרך לשבת איתם בנפרד, שהתקציב יתחיל לרוץ כבר מעכשיו.

ניסן סלומינסקי: חבר הכנסת אראל מרגלית.

אראל מרגלית: אז קודם כל באמת ברכות ושיהיה לכם הרבה בהצלחה ואני רוצה להביע תמיכה בכמה נושאים שהעליתם ולומר שנשמח לתמוך ברמה הקונקרטית, כי לדעתי זה חזון טוב, צריך הרבה עבודה לעשות את זה.

אראל מרגלית: מחקר ופיתוח, מסכים איתכם, מסתובב בכל הארץ, רואה דברים מדהימים ברמה של הפיתוחים, חלק גדול מהם לא מיושם ברמה הכלכלית.

אראל מרגלית: יוזמה לחקלאות – מה שאני מציע לעשות ואני אשמח לדבר על זה בנפרד, התכנית של יוזמה בזמנו נתנה cash money, קרן בינלאומית שהביאה 12 מיליון נתנה 8 מיליון.

אראל מרגלית: אני חושב שהיום יש דרכים יותר נכונות לעשות את זה.

אראל מרגלית: הייתי מציע להסתכל על הצורה שבה הקרן הביו טכנולוגית והקרן הערבית גויסו וזה בעצם שהמדינה נתנה איזה שהיא ערבות על ה-down side לגורמים מוסדיים ישראליים שנכנסו לתוך התמונה.

יאיר שמיר: כן, זה בדיוק המודל.

אראל מרגלית: ואז זה יכול להיות דבר עם הרבה כסף.

יאיר שמיר: זה המודל.

באסל גטאס: בקרן הערבית המדינה שמה כסף.

אראל מרגלית: כן, נכון.

אראל מרגלית: היא שמה ביטוח, היא לא שמה כסף.

יאיר שמיר: היא שמה את ה-down side.

אראל מרגלית: היא שמה ביטוח, לא כסף.

יאיר שמיר: מבחינת התקציב זה כסף.

ראובן ריבלין: כל ערבות זה כסף.

אראל מרגלית: כן, אבל זה אחרת, אני חושב שזה הרבה יותר נכון שהמדינה תשים ערבות מאשר כסף, כי המשקיעים צריכים להחזיר את הכסף.

אראל מרגלית: בעניין של האשראי, אני חושב שזו אחת הבעיות הכי גדולות של חקלאים.

אראל מרגלית: היה פעם אג"ח מיועדות שאם היית רוצה עוד 10 פרות היה לך מאיפה לקחת, והיום אין.

אראל מרגלית: אני מאוד מברך על המטרה שלכם, אני רוצה לראות איך אתם מבצעים את זה, כי מה שקורה, יצטרכו לתקצב את כמות הביטוח.

אראל מרגלית: מאה אחוז, אם אתם יכולים לעשות את זה תעשו את זה.

אראל מרגלית: אני מציע בעניינים האלה, כמו שאנחנו עושים בהיי טק, לתת עדיפות ברורה, לאומית, בנושא של הגליל, בנושא של הנגב, בבקעה אולי, בקליה, בדרום וכו', כי יש שם היום פיתוחים אדירים שחייבים לתת להם אותו תמרוץ שאנחנו נותנים לתעשייה, כלומר דיפרנציאלי, ברמה הלאומית.

אראל מרגלית: זה עניין של החלטה.

אראל מרגלית: אחרי זה אני רוצה להגיד, בסוף, את העניין של התיווך של החקלאים.

אראל מרגלית: כלומר כל הנושא של פער התיווך בין המצב שבו חקלאי מגדל וקוטף עד המצב שזה על המדף וכל הגורמים באמצע שלוקחים קאט, בואו ניקח על עצמנו מטרה, לקצץ את זה.

אראל מרגלית: כלומר פשוט לנסות להפוך את זה למשהו עם מינימום דמי תיווך, כדי שברגע שיש מחיר לאפרסק, הוא יגיע במידה רבה גם לחקלאי.

ניסן סלומינסקי: אוקי, תודה.

ניסן סלומינסקי: אז אני גם יצאתי ידי חובה של פער התיווך, שאמרנו.

ניסן סלומינסקי: אז נשאר מר אבו וילן, ולאחר מכן נשמע את תשובת השר והמנכ"ל.

אלעזר שטרן: רק משפט אחד, אם דיברת על שמיטה.

אלעזר שטרן: זה: וצויתי את ברכתי לכם בשנה הששית ועשת את התבואה - - - לפני שנת שמיטה יש עודפים בשמן וביין.

ראובן ריבלין: ומה עניין שמיטה להר סיני, אתה יודע?

ראובן ריבלין: והיה כי תבואו אל הארץ.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, הצטרפו כבר, אני רואה, לפחות אני מזהה כאן שני ראשי מועצות, אבל אלה מועצות אזוריות, לכן ודאי שלכם זה גם מעניין כי בתוככן יש גם מושבים וקיבוצים וכו', אפילו בגזר יש שם.

<אבשלום וילן: קודם כל אני רוצה לברך את השר.

<אבשלום וילן: פעם ראשונה אחרי הרבה מאוד שנים שגם השר וגם המנכ"ל לא באים מתחום החקלאות.

<אבשלום וילן: יש לזה אולי חיסרון, אבל יש לזה גם הרבה מאוד יתרונות.

<אבשלום וילן: אני מקווה מאוד שהתכנית שהוצגה פה, גם אם תוגשם ב-70% היא בגדר מהפכה ותבורכו על כך.

<אבשלום וילן: זה כיוון אחר וזה כבר חשוב.

<אבשלום וילן: יש כמה נקודות שלא מופיעות בתקציב, אני רוצה לעבור במהירות.

<אבשלום וילן: נושא השמיטה, הכנסת זאת השתיים לפניה, עשתה סדר בנושא ופתרה את הסוגיות גם ברמה הכספית.

<אבשלום וילן: רק לטיפול בהיתר בשנת 2013 צריך 10 מיליון, מראש השנה בשנה הבאה יש שלושה חודשים ב-2014 וכבר צריך להתחיל להפעיל את הנושא.

<אבשלום וילן: זה סדר גודל של 120 מיליון שקל.

<אבשלום וילן: רבע מזה, כלומר 10 מיליון פלוס רבע מ-120 היה צריך להיכנס לתקציב השנה.

<אבשלום וילן: שאול, אתה מכיר את המספרים מצוין, לא יודע איך זה נעלם.

יאיר שמיר: יש, יש.

<אבשלום וילן: זה לא מופיע בספר.

<אבשלום וילן: הלאה, פיתוח קולחין.

<אבשלום וילן: ישראל במקום ראשון בעולם, כתוצאה ממדיניות לאומית של ניצול מי הקולחין, 80% ממי הקולחין חוזרים לחקלאות.

<אבשלום וילן: היה גם בתוך החקלאות את מרכיב הפחת, השנה בסעיף הזה אפס, הפסיקו.

<אבשלום וילן: משרד האוצר החליט שלא צריך, המים יזרמו על הוואדיות, יזהמו, חקלאים שהשקיעו, גם מכספם וגם כספי המדינה, כל הסיפור של הפחת לא מופיע בפניהם, צריך להתמודד עם זה.

<אבשלום וילן: הנושא השלישי, דובר פה על העובדים הזרים.

<אבשלום וילן: קחו בחשבון שממשלת ישראל חתמה על הסכם - - -

ראובן ריבלין: למה?

ראובן ריבלין: הפסיקו עם הקולחין בגלל ההתפלה?

<אבשלום וילן: מי שקיבל את ההחלטה צריך להסביר.

<שאול מרידור: לא הפסיקו עם הקולחין.

<אבשלום וילן: כסף בתקציב אין.

באסל גטאס: איך הסקת מסקנה כזו?

<אבשלום וילן: אין כסף בתקציב.

<אבשלום וילן: אני אדבר טלגרפית.

<אבשלום וילן: העובדים הזרים.

<אבשלום וילן: ממשלת ישראל חתמה על הסכם עם ארגון התעסוקה של האו"ם, כרגע ההסדר התחיל לעבוד, יש לא מעט בעיות, רמת העובדים היא יותר נמוכה.

<אבשלום וילן: אני מוכרח להודות פה לפרוטוקול, בחלק מהמקרים כן נכנסו ישראלים לעבודה בחקלאות, לא הרבה, לא מספיק, נכנסו.

<אבשלום וילן: עדיין הבעיה היא, מה שאמר השר זה נכון, סביב 25,000 ומעלה אפשר להסתדר.

<אבשלום וילן: יש בקשה מאוד חזקה מסרילנקה שיבואו עובדים עונתיים, לצערי משרדי הממשלה השונים שמים הרבה מאוד מכשולים ביורוקרטים , צריך לגשת לפה עם חשיבה קצת מחוץ לקופסה, יש למשרד רעיונות טובים מאוד, אם נצליח להגשים אותם, צריך פה את העזרה של כל משרדי הממשלה.

<אבשלום וילן: בלי זה, זה לא יעבוד והחקלאים משלמים מחיר יקר ואחרי זה נתגלגל במשפטים והמדינה משלמת הרבה כסף.

<אבשלום וילן: אני חושב שלמרות מה שאיציק אמר, בגדול, ברוב ההתיישבות העובדת, גם בפריפריה, במושבים ובקיבוצים יש חזרה היום מסיבית של בנים.

<אבשלום וילן: הולכים ללמוד חקלאות, אני אומר את זה מתוך ידע אישי, אפילו אצלי בבית, אבל אני אומר לכם, אלה חבר'ה מצוינים, ופה דובר על פיתוח, אנחנו במקום ראשון בעולם בכל הפיתוחים הגנטיים.

<אבשלום וילן: האירופאים לא אוהבים את זה, הם קוראים לזה הנדסה גנטית, באמריקה זה הרבה פחות בעייתי, אבל אין לי ספק שזה עולם המחר, פה מונח כסף מאוד גדול וזה גם הרבה מאוד לימודים.

<אבשלום וילן: הפקולטה, מבחינה זאת, נמצאת שם בנקודת זינוק, ואם רק חלק, אמרתי, מהתכניות של המשרד יוגשמו, זה יכול לתת דחיפה מאוד רצינית.

<אבשלום וילן: יש לנו טכנולוגיות מים הכי טובות בעולם, זו תעשייה סביב החקלאות, יש פה הרבה מאוד מה לפתח.

<אבשלום וילן: אני אומר לכם יותר מזה, אני רוצה לדחוף חקלאים היום לצאת לעולם הגדול, שילוב של ידע, טכנולוגיה ישראלית ויזמות, בתחרות היום הכול פתוח ויש לנו אפשרות לייצא מיזמים חקלאיים, עושים את זה הרבה, אפשר עוד הרבה יותר.

<אבשלום וילן: חברת הכנסת גילה גמליאל אמרה דבר מאוד נכון, המשרד הוא גם משרד לפיתוח הכפר.

<אבשלום וילן: ממשלת ישראל החליטה בדגניה, 100 שנה להתיישבות העובדת, להשקיע כל שנה 100 מיליון שקל בתשתיות.

<אבשלום וילן: לצערי הממשלה שאישרה היא שביטלה.

<אבשלום וילן: המשרד התגייס, הביא תקציב חלקי לשנתיים, אבל מוכרחים להחזיר את זה, כי זה אבן יסוד ביישובים מאוד ותיקים ומי שכותב בספר התקציב, מה הבעיה, זו בעיה של המועצות האזוריות והיישובים, לא יודע על מה הוא מדבר ובמקום שיהיה פיתוח הכפר תהיה סטגנציה ולא מאוחר לתקן את זה.

<אבשלום וילן: נקודה אחרונה, קודם כל מתווה לוקר, אני מציע, שאול מרידור מאוד ישמח אם המתווה יתבטל.

<אבשלום וילן: אני מציע לחשוב טוב טוב.

<אבשלום וילן: ההצעה האלטרנטיבית שהייתה, של פתיחה של מכסים חופשיים ליבוא חופשי תהרוס את הענף.

<אבשלום וילן: דווקא פה הממשלה הלכה מאוד בזהירות.

<אבשלום וילן: אז גם כשהיא עושה דברים נכונים, צריך מאוד בזהירות, בלי לפגוע במתווה העיקרי.

<אבשלום וילן: ואני רוצה להגיב על מה שהעליתם פה, בנגב יש מחצית מעדרי הצאן בארץ.

<אבשלום וילן: יש 900 מקרי ברוצלוזיס בשנה.

<אבשלום וילן: כמדינה מתוקנת והשירותים הווטרינריים, אנחנו התגייסנו עם המשרד לפרויקט ניסיוני שהתחיל, אבל את כל הנושא הזה חייבים לנקות, לא מתאים למדינת ישראל להיות עם כל כך הרבה מקרי ברוצלוזיס בשנה.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: השר והמנכ"ל.

יאיר שמיר: נהיה טלגרפיים ברשותכם.

יאיר שמיר: נושא פיתוח הכפר הוא נושא מהותי ומבחינת הייעוד שלנו, פיתוח הכפר ופיתוח הפריפריה והמשק המשפחתי הוא בעצם גולת הכותרת.

יאיר שמיר: מבחינה תקציבית כרגע התקציבים הם רק לתפעול העבודות, כלומר הוא לא דבר משמעותי, זה לא כסף משמעותי שאפשר פה להגיד, לכן לא הצגנו את זה.

יאיר שמיר: אבל מבחינת המהות, משם אנחנו מתחילים.

יאיר שמיר: פה אני נוגע בנושא של הדור השני.

יאיר שמיר: בכל הסיורים, ברוב הסיורים, אנחנו גומרים את הסיור, אני נפגש עם חקלאים מקומיים.

יאיר שמיר: אתה מסתכל, רק שיער בצבע שלי, אתה לא רואה צעירים.

יאיר שמיר: זה נורא.

יאיר שמיר: לכן במסגרת האגף שקיים, שאת מכירה אותו, עם רותי פרום בראשו, אנחנו כרגע מתכננים, אנחנו לוקחים יישוב יישוב, רואים איזה פרנסות נוספות אפשר להכניס, שצריכים ירצו לקחת אותן.

יאיר שמיר: אם זה צימרים ואם זה יקב בוטיק ואם זה דברים אחרים, כמו מעבדות כאלה ואחרות בתחום גנטיקה וכו' וכו'.

יאיר שמיר: אנחנו כרגע בתהליך מז'ורי של העניין הזה ואנחנו נלך פרטנית מול יישובים כדי לעשות את זה.

יאיר שמיר: לכן זה נושא שהוא מהותי אצלנו, מבחינה כספית כרגע, כיוון שאנחנו רק בשלבי תכנון, שאנחנו עושים הכול אאוט סורסינג, זו קבוצה יחסית קטנה בתוך המשרד, אבל אנחנו מעסיקים - - -

<רמי כהן: אבל האיכות שלה היא גבוהה.

יאיר שמיר: נכון.

יאיר שמיר: מעסיקים משרדי אאוט סורסינג משמעותיים, גם פיתוח וכדומה.

יאיר שמיר: פיתוח הכפר, הזכיר פה אבו וילן את העניין של שיקום תשתיות.

יאיר שמיר: זו באמת הייתה פגיעה קשה, אבל באיזה שהוא מקום היינו צריכים לוותר.

יאיר שמיר: זה היה בוכטה של כסף, זה 100 מיליון שקל בשנה, הסכמנו עם האוצר שנוריד את זה ואמרנו שאנחנו נביא את זה ממקומות אחרים, אנחנו נביא בין 50 ל-60 מיליון מהתקציבים הקואליציוניים של מפלגת ישראל ביתנו, ואני ורמי, אחרי שהתקציב ייגמר עוד נגרד מפה ומשם ואני מניח שיש עוד מפלגות שיעזרו לנו מהתקציבים שלהם, כך שאני מניח שנצליח להגיע לאיזה שהוא סכום שעדיין נמשיך בשיקום של התשתיות של המושבים והקיבוצים הוותיקים שבאמת - - -

אראל מרגלית: זה של ה-100 מיליון שקל.

אראל מרגלית: כמה אתם חושבים שתצליחו להשיג מהכסף הזה?

יאיר שמיר: סדר גודל של 100 לשנתיים, במקום 200 לשנתיים.

יאיר שמיר: אבל עוד פעם, זה לא בתקציב, כי אנחנו נקבל את זה ממקורות חיצוניים.

יאיר שמיר: באיזה שהוא מקום אתה צריך לוותר, אי אפשר לחתוך בלי לחתוך.

ראובן ריבלין: לא בוטלו הכספים הקואליציוניים?

ניסן סלומינסקי: רובי, אני גם רציתי לשאול את זה, אבל לא שואלים.

יאיר שמיר: לא משנה, אנחנו התנדבנו להביא את זה ונביא את זה.

ניסן סלומינסקי: בפיזיקה אני למדתי שעל שאלה שאין לך תשובה, אתה לא שואל מראש.

יאיר שמיר: רמי, קח את הנושא של פערי תיווך.

<רמי כהן: אני רוצה להגיד משפט אחד כללי, אדוני היושב ראש.

<רמי כהן: אם יורשה לי ממקומי הצנוע להגיד שהתרומה של חברי הכנסת לתכנית שלנו היא גדולה מאוד.

<רמי כהן: שמענו פה כמה רעיונות טובים מאוד, כמה דברים בעוצמה נכונה ואנחנו בהחלט ניקח את זה לתשומת לב.

<רמי כהן: התכנון של הטווח הארוך.

<רמי כהן: חבר הכנסת ריבלין, אנחנו רואים בחקלאות כערך ויחד עם משרד האוצר אנחנו הגענו לתובנה שלא הולכים רק באספקט הכלכלי, אלא משלבים את האספקט הכלכלי עם האספקט הערכי, וזה מופיע לכל אורך התכנית שלנו.

<רמי כהן: דור המשך – השר נגע.

<רמי כהן: מע"מ פירות וירקות – נעשתה פה מלחמה לא קטנה והנושא הזה בוטל ולכן חשוב לנו מאוד לציין שלנו יש אינטרס שלא יושת כרגע מס ערך מוסף על פירות וירקות ואני שמח שהגענו לזה.

<רמי כהן: פער התיווך – אנחנו נמשיך ונבדוק.

<רמי כהן: שנת שמיטה - מילה אחת על שנת השמיטה.

<רמי כהן: יש תקציב של 156 מיליון שקל, שאנחנו צריכים לטפל בו.

<רמי כהן: יש כרגע נציג שלנו שעובד עם מנכ"ל משרד שירותי דת, הם יגיעו גם אליך, אנחנו יחד עם השר אריאל, במשרד השיכון, נטפל בהובלה של העניין הזה.

<רמי כהן: נושא של ניצול תקציב 2012, 97.2%.

<רמי כהן: התקציב נוצל בשוטף שלו ב-100%, בהיבט של הסתכלות על תשלומים עתידיים זה היה קצת יותר נמוך וזה מה שהוריד את הממוצע, אבל בשוטף אנחנו ניצלנו את ה-100% שלו.

<רמי כהן: לגבי עובדים זרים – שמענו - - -

ראובן ריבלין: כמה האוצר חסך עליכם, תשלומים עתידיים, שלא יכולתם להתחייב?

<רמי כהן: יש התחייבות על הכול, האוצר היה באמת בסדר גמור.

<רמי כהן: כשמגיע לו מגיע לו.

<רמי כהן: חבר הכנסת איציק וקנין, אני הייתי בשבוע שעבר באזור שאתה מדבר עליו.

<רמי כהן: מרבית הדברים שאתה אומר חקוקים בסלע ואנחנו חושבים שאפשר לטפל בהם.

<רמי כהן: ברשותך, אני ארצה להיפגש איתך באופן אישי כדי ללמוד את הדברים מפי מישהו שחי את זה, אבל אין לנו ספק שיש לנו מצוקה קשה מאוד שם.

<רמי כהן: הנושא של הלולים, למרות שיש לנו רפורמת הטלה שמדברת על סגנון מסוים לפתרון, אנחנו הולכים בקרוב מאוד, בשבוע-שבועיים הקרובים, להחליט על פתיחת הרפורמה הזאת למגוון רחב של פתרונות.

<רמי כהן: אם בנטועה יש סגנון אחד של פתרון, ובדובב יש סגנון אחר של פתרון ובגורן, שאיחדו שם 108 מכסות ללול עם 280,000 עופות, נדמה לנו שאנחנו יכולים לאפשר לכל אחד ללכת לשיטתו ולאפשר לאנשים לעשות את זה.

<רמי כהן: לגבי נחלות – יש 3,500 נחלות לא מאוישות היום.

<רמי כהן: 3,500 נחלות שלא מאיישים אותן.

<רמי כהן: אנחנו בבדיקה נקודתית.

<רמי כהן: הן מפוזרות על כל הארץ, 3,500 נחלות, חלקן במרכז, חלקן במושבים, חלקן אפילו בצפון והן לא מאוישות מכל מיני סיבות.

<רמי כהן: חלק מהסיבות אלה סיבות פנים מושביות, שהם לא יודעים לעשות את החלוקה הפנימית.

<רמי כהן: אנחנו ננסה להגדיל את העניין הזה.

<רמי כהן: בתכנית שלנו, של אשכול, של הערבה והגליל והגולן, יש סדר גודל של עוד כ-1,000 נחלות, אנחנו מאמינים שאפשר יהיה להגיע למימוש של זה.

יאיר שמיר: יש לנו הבנה פה עם השר אריאל.

<רמי כהן: נכון.

<רמי כהן: לגבי מכסות הביצים, כולל במגזר הערבי.

<רמי כהן: במקום שאפשר אנחנו נותנים מכסות וזה לא קשור בכלל אם זה מגזר יהודי או מגזר ערבי, אנחנו בעד לתת לכל אחד שיכול לעשות את זה.

<רמי כהן: איפה המגבלה?

<רמי כהן: באותם מקומות שלא יודעים להקים לולים על פי התקן ומבחינת בריאות הציבור אי אפשר לאפשר את זה, אנחנו לא נוכל לקחת את הסיכון ולכן אנחנו נעזור.

ראובן ריבלין: אתם המשרד האחראי על בריאות הציבור בעניין זה?

<רמי כהן: יש לנו את היחידה לשירותים וטרינריים שעובדת בתיאום עם משרד הבריאות ובעניין הזה אנחנו משולבים.

באסל גטאס: אני רק מפנה אותך לבג"צ של אתמול.

<רמי כהן: מילה על המגזר הערבי, כי הוא חשוב לנו מאוד.

<רמי כהן: קודם כל אנחנו שמים תקציב.

<רמי כהן: עוד לפנינו, עוד לפני שהגענו שמו תקציב על שיפור דרכים חקלאיות, על הוצאת עדרים מתוך הכפרים, על מכסות גידול ביצים, יש עדיפות למגזר הערבי, סבסוד ענף הזית של המגזר במועצת הייצור.

<רמי כהן: אנחנו היום מסבסדים, במקום המגזר, ואנחנו נוסיף ונגדיל בעניין הזה כדי להקל על המגזר.

<רמי כהן: לגבי הברוצלה.

<רמי כהן: אנחנו בהחלט חושבים שזו תקלה חמורה.

<רמי כהן: נכנסנו פה למהלך של השירותים הווטרינריים יחד עם משרד הבריאות וזה ייקח לנו קצת זמן.

ראובן ריבלין: היום בבוקר דיברו על ביצים נגועות.

<רמי כהן: דיברו על סקר שהוא שנתי, אנחנו ניתן לזה תשובה.

<רמי כהן: התקלה היא לא כצעקתה.

<רמי כהן: לגבי הפרויקט של הניקוז של עמק בית נטופה.

<רמי כהן: אנחנו חושבים שזו תקלה חמורה, אנחנו ניכנס פה למהלך גדול עם רשויות הניקוז ויש לנו דרכים לשפר את זה, כולל שיפור התיירות החקלאית.

<רמי כהן: השר זימן למשרדו בשבוע הבא את כל רשויות הניקוז עם יושבי הראש שלהם ואנחנו ניתן לזה מענה.

יאיר שמיר: זה לא רק אצלכם, יש עוד כמה דברים.

<רמי כהן: אני רוצה לגעת בנושא הדרוזים, חבר הכנסת חמד עמאר.

<רמי כהן: אנחנו בהחלט לוקחים ברצינות את המגזר.

<רמי כהן: אני מוכרח להגיד לך שלמשל 10,000 טון תפוחים שמייצאים היום לסוריה, במקביל אליהם יש 10,000 טון תפוחים שאנחנו עושים יבוא מחוץ לארץ.

<רמי כהן: אנחנו נשמח לבדוק את האפשרות של לבטל את היבוא מחוץ לארץ ולעשות את השיווק של התפוחים פנימה לארץ.

<רמי כהן: אין לנו ספק שהמגזר הדרוזי, שפעם היה על הקרקע, היה על חקלאות, יכול לקבל פעם נוספת את החיזוק, אבל הוא לא שונה מהמגזר הערבי או מהמגזר היהודי, שבו יש ירידה טבעית בצורה רב שנתית, שכמות החקלאים יורדת.

<רמי כהן: אנחנו נבדוק את האפשרות איך לתת להם חיזוק בנושא הזה, כמו גם לדור ההמשך, שזו בעיה שהיא רוחבית.

<רמי כהן: הנושא של דור ההמשך, אנחנו נקצה יותר כסף למלגות לסטודנטים, שיילכו ללמוד חקלאות.

<רמי כהן: כבר היום אנחנו נותנים כ-250 מלגות בשנה, אנחנו ננסה להגדיל את העניין הזה, אנחנו ננסה להביא עוד עובדים זרים מחו"ל ופה נצטרך את עזרת חברי הכנסת, ואנחנו ננסה להגדיל את כמות האזרחים הפלסטינאים שניתן להם יותר אישורי כניסה, כי לדעתנו זה אפשרי.

יאיר שמיר: דיברנו על המגזר הדרוזי, גם את המו"פ לפתח בשפרעם.

<רמי כהן: כן, גם את המו"פ במגזר הדרוזי.

<רמי כהן: ואני רוצה כמילה אחרונה להחזיר את כולנו לסיפור של חזון המשרד.

<רמי כהן: תראו, החזון לא כולל כל פעולה של כל יחידה וכל אגף אצלנו במשרד, הוא מתכלל מערכת של פעילויות, שהן גם של משרד החקלאות ופיתוח הכפר, ואנחנו שמים דגש על פיתוח הכפר, וגם של משרדים אחרים.

<רמי כהן: מה שכתוב פה, שאנחנו נפעל לפיתוח ההתיישבות ולשמור על האדמות ולייצר תנאי ייצור שיאפשרו לחקלאים להגדיל את היכולת שלהם, כי בסופו של דבר צריך לספק פה מזון טרי למדינת ישראל ולמנף את היתרון היחסי, ויש לנו יתרון יחסי ברמה בינלאומית.

<רמי כהן: אז אני מאוד מודה לכם.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להודות לשר ולמנכ"ל ולציין שתי נקודות.

ניסן סלומינסקי: אל"ף, אנחנו סומכים עליכם שתשמרו את רוח הציונות וההתיישבות.

ניסן סלומינסקי: ובי"ת, בשמחה גדולה על כל המהפך בכיוון של ההתפתחות, בעיקר בנושא של המחקר וכל זה, ותמצאו בנו במהלך השנה ידידים שיעזרו במה שתצטרכו.

ראובן ריבלין: בהחלט.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

יאיר שמיר: תודה לכם.