ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 34, 2013-06-17 09:00

שולי מועלם-רפאלי: בוקר טוב.

שולי מועלם-רפאלי: אני שמחה וגם נרגשת לפתוח את הישיבה של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

שולי מועלם-רפאלי: ט' בתמוז תשע"ג, ה-17 ליוני 2013.

שולי מועלם-רפאלי: זו ישיבה יזומה של הוועדה, שהמטרה שלה היא בעצם לקבל עדכון מידע, להבין איפה אנחנו אוחזים מבחינת גילויי הפוליו במערכת הביוב באזור הדרום.

שולי מועלם-רפאלי: מאז 1988 אין עדות קלינית לפוליו במדינת ישראל, והניטור נעשה באותם שמונה אזורים שמנטר משרד הבריאות – גילוי של הנגיפים.

שולי מועלם-רפאלי: זה ניטור של דגימות של שפכים.

שולי מועלם-רפאלי: והמטרה של הישיבה היא לקבל סקירה לגבי הגילויים של פוליו במקורות ביוב בדרום: ברהט, באשדוד, בבאר שבע וקריית גת.

שולי מועלם-רפאלי: להבין אם זה התגלה בעוד מקומות אחרים ברחבי הארץ, שאנחנו לא מודעים להם.

שולי מועלם-רפאלי: ובעיקר לשמוע מה המשרד עושה: גם מקומית, באזור הדרום, וגם באופן כללי, בשני הממדים: בממד של חיסון ילדים בגילאים הרלוונטיים ומניעה, ובממד של ההסברה במעגלים הרחבים יותר.

שולי מועלם-רפאלי: כשבאמת אנחנו נשמח לשמוע, בעיקר את נושא החיסון בקרב הילדים בדרום, ובאופן יותר ממוקד באוכלוסייה הבדווית מבחינת מספרים, אחוזים – מה קורה בהשלמה של התהליך הזה.

שולי מועלם-רפאלי: אז נפתח בבקשה עם מנכ"ל משרד הבריאות, פרופסור רוני גמזו.

<רוני גמזו: קודם כל, אני אומר מספר מילים, ואני אבקש מראש שירותי בריאות הציבור, פרופסור איתמר גרוטו, להשלים.

<רוני גמזו: קודם כל, אני מודה לחברי הוועדה על הזמנת הדיון הזה.

<רוני גמזו: אני חושב שזה נושא כבד, מורכב, שאנחנו מטפלים בו בצורה מאוד-מאוד אינטנסיבית לאורך כל השנים, ובמיוחד בוודאי בשבועיים האחרונים, מאז שגילינו נגיף לא תרכיבי במערכות הביוב בתוך מדינת ישראל.

<רוני גמזו: מדינת ישראל מבצעת ניטור קבוע של מערכות הביוב שלה, כיאה למדינות מערביות ומדינות מתקדמות, וזה אומר מספר נקודות לוויין – בין שמונה לעשרה נקודות לוויין – שבעצם מרצפים את כל הארץ.

<רוני גמזו: ואנחנו, משנת 1995, אין לנו עדויות בתוך הארץ.

<רוני גמזו: היו מספר עדויות במערכות הביוב של עזה, וכרגע השינוי במצב, ב-2013, הוא דגימות של חודש אפריל, שהתשובות התגלו בתחילת יוני, הוא שינוי.

<רוני גמזו: הוא שינוי שאנחנו לא מטילים ולא מקלים ראש בו.

<רוני גמזו: לוקחים את זה בשיא כובד הרצינות.

<רוני גמזו: ובימים האלה אנחנו ממשיכים לנטר, מרחיבים את הניטורים.

<רוני גמזו: פרופסור איתמר גרוטו יאמר בדיוק את האזורים שאנחנו גילינו ניטורים חיוביים.

<רוני גמזו: אנחנו אפילו הולכים אחורה ובודקים ניטורים ובודקים מחדש בדיקות, כי לפעמים יש גם false negative בחלק מהבדיקות.

<רוני גמזו: ואנחנו, בימים האלה, ממש בימים האלה, בהתייעצויות רחבות היקף, גם עם רשויות הבריאות בעולם, שוקלים מה הדרך הנכונה לעשות.

<רוני גמזו: החלטות ממש בימים הקרובים.

<רוני גמזו: צריך לומר שכרגע, כמובן, עשינו את הדברים המהירים שהם מחויבים, וזה הגדלת החיסון והוספה של עוד ועוד, באותם אזורים שגילינו.

<רוני גמזו: צריך לציין, שאוכלוסיית הדרום, בנושא של כיסוי הפוליו, לא נמצאת במאה אחוז חיסון, נמצאת בסדרי גודל של כ-92% חיסון בשיעור - - -

שולי מועלם-רפאלי: מה קורה בשאר אזורי הארץ?

<רוני גמזו: הם מיד יתארו בדיוק את הכול.

<רוני גמזו: צריך לומר שאנחנו לקחנו על עצמנו בשנים 2011 ו-2012 את ניהול שירותי בריאות התלמיד ואת החיסונים בכל אזור הדרום, והגענו לשיעורי חיסון אפילו גבוהים יותר ממה שהיה בעבר.

<רוני גמזו: אבל עדיין אפשר לומר שיש הבדל בין הדרום לבין כלל אוכלוסיית מדינת ישראל.

<רוני גמזו: זה גם נושא שעלה הרבה מאוד פעמים בנושא של איוש טיפות החלב, וגם בנושא הזה עשינו מספר שינויים במהלך שלוש השנים האחרונות.

<רוני גמזו: יש לנו כאן את פרופסור איתמר גרוטו, שיתאר.

<רוני גמזו: לידו דוקטור מיכאל גדלביץ', רופא מחוז דרום.

<רוני גמזו: אז, ברשותך, כבוד היושבת-ראש, אני אעביר את רשות הדיבור לפרופסור איתמר גרוטו.

<איתמר גרוטו: בוקר טוב.

<איתמר גרוטו: באמת תודה רבה על הזמנת הדיון.

<איתמר גרוטו: חשבנו שזה חשוב לעדכן גם את הכנסת בפעילות המרכזית הזאת שאנחנו מתעסקים בה, פחות או יותר, בשבועיים האחרונים.

<איתמר גרוטו: אז כמו שאמר המנכ"ל, אנחנו באופן שוטף מנטרים את המצב של הפוליו באמצעות בדיקות מהדגימות שנעשות מהביוב.

<איתמר גרוטו: זו שיטה, דרך אגב, שלא בהרבה מאוד מדינות עושים אותה.

<איתמר גרוטו: יש לנו מיומנות מיוחדת.

<איתמר גרוטו: אנחנו אפילו מדריכים מדינות רבות איך לעשות את זה , את הפעולה הזאת, כי זה דורש יכולות מעבדתיות מאוד גבוהות כדי לאתר את הנגיף הזה בביוב.

<איתמר גרוטו: באמת, הפעם האחרונה שהיה נגיף פוליו שהוא לא ממקור של התרכיב, היה ב-2002, באזור רצועת עזה.

<איתמר גרוטו: אנחנו מקבלים דגימות גם משם, וגם מאזור יהודה ושומרון.

<איתמר גרוטו: אבל מידי פעם אנחנו מזהים, באמצעות המערכת הזאת – יש נגיפים שהמקור שלהם מהתרכיב.

<איתמר גרוטו: זאת אומרת התרכיב עצמו, שהשתמשו בו עד 2005, היה תרכיב חי, שהוא בעצם עדיין יכול להיות מופרש, ומידי פעם אנחנו מוצאים שרידים שלו שמסתובבים בארץ.

<איתמר גרוטו: מבחינתנו, זה איזשהו מדד שלא נעלם לגמרי, אבל בהחלט זה לא כמו הממצא הנוכחי.

<איתמר גרוטו: הממצא הנוכחי באמת חריג בזה שזה נגיף שלא מקור מתרכיב.

<איתמר גרוטו: הוא זהה למעשה מבחינה גנטית לנגיף שזוהה במצרים בדצמבר 2012, לפני חצי שנה, כך שאנחנו יכולים להניח שיכול להיות שזה הגיע ממצרים או ביחד לישראל ממצרים ממקור משותף.

<איתמר גרוטו: זו בעצם ההשערה.

<איתמר גרוטו: אנחנו לא יכולים לבדוק וודאי לאסוף, כמובן, כי זה בלתי אפשרי, אבל זאת ההנחה שלנו כרגע.

<איתמר גרוטו: זה מבחינת המצב.

<איתמר גרוטו: כמובן שאין לנו אף מקרה תחלואה, ואני גם אסביר אחר כך.

<איתמר גרוטו: אנחנו גם עושים ניטור אקטיבי של מקרים, מה שנקרא: מקרים של שיתוק רפה.

<איתמר גרוטו: שיתוק רפה זה מצב שיכול להיות כאפשרות של פוליו.

<איתמר גרוטו: אנחנו עושים את זה באופן שוטף, כחלק מהפעילות, גם בלי האירוע הזה.

שולי מועלם-רפאלי: במידה ומתגלה נגיף?

שולי מועלם-רפאלי: או שאתה עושה את הניטור בכל מקרה?

<איתמר גרוטו: לא, הניטור הזה נעשה באופן שוטף.

<איתמר גרוטו: ומה שעכשיו הגברנו אותו, בדרך כלל נעשה עד גיל 15, כי זו מחלה של ילדים, ואנחנו הגברנו אותו גם למבוגרים, במקרה אם יהיה ומבוגר.

<איתמר גרוטו: כשבעצם כל שבוע, באופן רוטיני, מתקשרים לבתי החולים באופן אקטיבי ושואלים: היה לכם מקרה או לא היה.

<איתמר גרוטו: ואם היה מקרה חשוד צריך לוודא שעושים לו בדיקות, לשלול שזה לא פוליו.

<איתמר גרוטו: היו לנו כמה חשדות כאלה, שכמובן כולם נשללו, אז לא היה לנו מקרה קליני.

<איתמר גרוטו: אז זה עוד מבחינת המעקב.

<איתמר גרוטו: עוד מה שעשינו מבחינת המעקב זה גם להרחיב את המעגל וגם את התדירות של הבדיקות.

<איתמר גרוטו: קודם כל, התדירות הייתה פעם בחודש, ועכשיו אנחנו עברנו לפעם בשבוע באזור הזה.

<איתמר גרוטו: ובנוסף הרחבנו את מעגל הבדיקות כך שיכלול למעשה ישובים נוספים סביב רהט ובאר שבע.

<איתמר גרוטו: זאת אומרת, רהט ובאר שבע, שנעשו באופן שוטף.

<איתמר גרוטו: ולכן מצאנו בעצם, כרגע, גם באשדוד ובקריית גת, שלא נבדקו בעבר.

<איתמר גרוטו: אני לא יודע להגיד מה היה קודם, כי אין לנו דגימות משם, כך שאני לא יודע אם זו התפתחות או שזה היה מתחילת האירוע.

<איתמר גרוטו: בכל מקרה, יש לנו איזו יכולת, חצי כמותית, להעריך את הכמויות.

<איתמר גרוטו: זאת אומרת, זה לא לגמרי מדע מדויק, הכמות של הווירוס שמוצאים בדגימה, לבין כמה אנשים שמפרישים אותו, אבל זה חצי מדויק.

<איתמר גרוטו: אפשר להגיד, שברהט זה המוקד.

<איתמר גרוטו: זאת אומרת, שם יש לנו הכי הרבה.

<איתמר גרוטו: בבאר שבע, במקום - - - פחות.

<איתמר גרוטו: וכל השאר, זה רק שרידים, שיכול להיות שאפילו בן אדם בודד, לצורך העניין, שהגיע מרהט שהוא נושא את הנגיף במעיים שלו ומפריש אותו במקום אחר, וכך מצאנו אותו.

<איתמר גרוטו: בכל אופן אין חיבור בין מערכות הביוב.

<איתמר גרוטו: כל מערכת היא בנפרד.

<איתמר גרוטו: עוד נתון חשוב, נוסף, שצריך לזכור, זו הנקודה של רמת החיסונים: הזכיר את זה המנכ"ל, רמת החיסונים בישראל , לשמחתנו ולמזלנו, מאוד גבוהה.

<איתמר גרוטו: לכן, יכול להיות שיש אנשים שפוגשים את הנגיף הזה והם מחוסנים לו, ולכן הם לא חולים בו, אבל יכול להיות מצב שהם יפרישו אותו במעיים שלהם.

<איתמר גרוטו: זאת אומרת, יכול להיות שחלק מהאנשים שמפרישים את הווירוס זה אנשים מחוסנים – פשוט הנגיף עובר להם דרך הגוף, לא משפיע עליהם, אבל הם ממשיכים להפריש אותו, ולכן זה בהחלט יכול להיות חלק מהתמונה שלנו.

<איתמר גרוטו: כיסוי החיסונים באזור הדרום בכללותו הוא מעל 92%.

<איתמר גרוטו: אחרי זה דוקטור מיכאל גדלביץ' יוכל לתת יותר פרטים, גם לגבי ההבדלים.

<איתמר גרוטו: בסך הכול, אין כמעט הבדלים.

<איתמר גרוטו: זאת אומרת, האוכלוסייה הבדווית מתחסנת בצורה טובה.

<איתמר גרוטו: יש לנו הרבה מאמצים שמשקיעים שם, גם בטיפות חלב.

<איתמר גרוטו: היה לנו מחסור באחיות בטיפות חלב במגזר הבדווי, שהושלם בזכות תמריצים שמעודדים אותן לעבוד שם.

<איתמר גרוטו: ובסך הכול, כרגע, - - - החיסונים הוא טוב.

<איתמר גרוטו: יחד עם זאת, היות שהמוקד היה ברהט, אמרנו ששם נעשה השלמה גורפת ובעצם ננסה למצוא את כל אלה שלא חוסנו, ולתת להם את ההכוונה, ההשלמה של החיסון, כולל גם למבוגרים.

שולי מועלם-רפאלי: לאורך השנה, גם כשלא מתגלים אירועים חריגים כאלה, נעשית הסברה בקרב אוכלוסיות פחות מחוסנות?

שולי מועלם-רפאלי: ואנחנו מכירים יותר מאוכלוסייה אחת שלא מחוסנת בארץ.

<איתמר גרוטו: כן - - -

שולי מועלם-רפאלי: זאת אומרת, יש איזה ניסיון להביא יותר ויותר חיסון, גם כשלא מתגלים אירועים חריגים?

<איתמר גרוטו: הנושא של החיסונים – אנחנו באמת פועלים כל הזמן להסברה בנושא החיסונים.

<איתמר גרוטו: אנחנו זיהינו למעשה שתי סיבות מרכזיות לעובדה שאנשים לא מתחסנים: אחת, זו בעיית הנגישות, שזה קיים.

<איתמר גרוטו: למשל, הייתה לנו בעיה בנגב, שתחנות טיפות חלב לא היו מאוישות בכוח אדם, ואת הבעיה הזאת הסדרנו.

<איתמר גרוטו: אבל עדיין, בכל זאת יש משפחות גדולות שגם קשה יותר לעקוב ולהשלים לכל הילדים.

<איתמר גרוטו: אנחנו רואים את זה גם במגזר החרדי, שזה לא נובע בגלל.

<איתמר גרוטו: זאת אומרת, בסך הכול יש - - - גבוה, אבל זה לא נובע בגלל התנגדות לחיסונים, - -

שולי מועלם-רפאלי: חוסר רצון.

<איתמר גרוטו: - - אלא לפעמים פשוט בגלל שפחות נוח.

<איתמר גרוטו: ושם אנחנו עושים פעולות.

<איתמר גרוטו: עשינו מבצעים ממוקדים, גם בקרב המגזר החרדי.

<איתמר גרוטו: לזמן האחרון קיבלנו גם איזשהם תמריצים במסגרת הסכם האחיות, תמריצים שהאחיות יכולות לעשות שעות נוספות בתשלום מוגבר, ואנחנו משתמשים בזה כדי לעבוד אחר הצהריים ובימי שישי, להזמין אנשים ולהשלים.

<איתמר גרוטו: נשאר לנו אותו גרעין קשה של אנשים שהם מתנגדי חיסונים, מה שנקרא, שזה, כמובן, אי אפשר להכריח, ואנחנו גם לא מתכוונים להכריח.

<איתמר גרוטו: אותם אנשים באמת - - -.

<איתמר גרוטו: למרות שהרבה מדברים על זה, ויש הרבה דיבור גם באינטרנט וגם, בסך הכול מבחינת ההיענות אנחנו רואים שבממוצע הארצי אנחנו מעל 95% בפוליו, כך שזו קבוצה קטנה אבל בכל זאת.

<איתמר גרוטו: למזלנו, הם לא מרוכזים במקום אחד.

<איתמר גרוטו: הייתה התפרצות של פוליו בהולנד, למשל, שהייתה בקרב כת האמיש, שהם מתנגדים לחיסונים וחיים באופן טבעי, והם חיים כקהילה, ושם הייתה התפרצות של פוליו.

<איתמר גרוטו: אז אצלנו זה פחות כי הם מפוזרים בצורה בודדת, יותר בודדים, וזה המזל מבחינתנו.

<איתמר גרוטו: כך שיש הגנת עדר, מה - - -, חסינות דרך, שמגינה עליהם.

<איתמר גרוטו: עד כאן, פחות או יותר, מבחינת הכיסוי.

<איתמר גרוטו: הפעולות שעשינו, כמו שאמרתי, ברהט, השלמת חיסון – חוסנו כבר מעל 20 אלף איש.

<איתמר גרוטו: ואם נצרף את זה לאחוז הכיסוי הקבוע שיש שם, אז למעשה אנחנו מגיעים שכמעט כל האוכלוסייה כרגע מכוסה שם.

<איתמר גרוטו: כרגע אנחנו ממשיכים לעקוב אחרי ההתפשטות במקומות אחרים, ונשקול בהתאם.

<איתמר גרוטו: כרגע אנחנו לא רואים - - - עוד דבר שעשינו גם ברמה הארצית: טיפות חלב שמחסנות חיסונים, וגם בריאות התלמיד, שנמצא פה נציג של "נטלי".

<איתמר גרוטו: אנחנו נתנו הנחיה לתת עדיפות, כרגע, לחיסון הפוליו ולעשות השלמות, להתקשר לאנשים באופן אקטיבי ולהזמין אותם, למי שאין לו.

<איתמר גרוטו: לקרוא לו ולהשלים.

<איתמר גרוטו: זה בטיפת החלב ובבתי הספר.

<איתמר גרוטו: העדיפות כרגע לחיסון פוליו, שהייתה בכיתה ב'.

שולי מועלם-רפאלי: במסגרת "נטלי" נעשה עם התלמידים איזשהו תהליך של נושא של היגיינה.

שולי מועלם-רפאלי: הרי אנחנו יודעים שאחת המניעות הגדולות זה הנושא של היגיינה – לפני אוכל, אחרי שירותים וכולי.

שולי מועלם-רפאלי: בתכנית שלהם יש גם איזו תכנית של הדרכה, הסברה, על הדברים האלה?

<איתמר גרוטו: בהחלט.

<איתמר גרוטו: זאת אומרת, אנחנו, כחלק מהפעילות של בריאות התלמיד – גם בדרום, שעושה את זה משרד הבריאות, וגם "נטלי" – יש פעילות של חינוך לבריאת.

<איתמר גרוטו: זה אחד הנושאים שמועברים.

<איתמר גרוטו: יש המון נושאים, אז יש גם יחסי הגנה משמש, ותזונה נבונה וכל זה.

שולי מועלם-רפאלי: לא, זה באופן - - - לעניין הזה.

<איתמר גרוטו: זה אחד הנושאים שעוברים.

<איתמר גרוטו: חשוב להגיד, גם במסגרת ההודעות לציבור, שכל פעם הוצאנו עדכונים בעקבות הפוליו, גם הדגשנו מאוד את החשיבות של ההיגיינה כבסיס מאוד מרכזי בשמירה של התחלואה.

שולי מועלם-רפאלי: ברור.

שולי מועלם-רפאלי: דוקטור מיכאל גדלביץ', אתה רוצה להוסיף, בבקשה?

<מיכאל גדלביץ': תודה.

<מיכאל גדלביץ': אני רוצה להתייחס לנושא של כיסוי החיסונים - -

שולי מועלם-רפאלי: מצוין, בדרום.

<מיכאל גדלביץ': - - במחוז הדרום.

<מיכאל גדלביץ': כמו שפרופסור איתמר גרוטו אמר, אנחנו נמצאים במצב טוב.

<מיכאל גדלביץ': החל מהמבצע, שאני מניח שפה כולם זוכרים, של 1988, שכל האוכלוסייה מתחת לגיל 40 חוסנה בתרכיב שניתן דרך הפה, התרכיב האוראלי.

<מיכאל גדלביץ': המאמצים שהיו אז – אני ניסיתי קצת לברר נתונים היסטוריים, שלא כל כך רשומים מ-1988 – היו מאמצים מאוד משמעותיים להגביר את הכיסוי החיסוני בעקבות האירוע של 1988, גם בהמשך ובשנים הבאות.

<מיכאל גדלביץ': תכנית החיסונים של מדינת ישראל, שכללה את ה-O.P.V., את החיסון האוראלי, עד שנת 2005, החיסון ירד אז.

<מיכאל גדלביץ': וההמשך, עם הכיסויים, שהם מאוד גבוהים, גם בטיפות חלב במגזר הבדווי ובמגזר היהודי, וגם בבתי הספר.

<מיכאל גדלביץ': הייתה לנו בעיה משמעותית בשירות לתלמיד במשך מספר שנים.

<מיכאל גדלביץ': לפני שנה וקצת השירות הזה חזר לידיים של משרד הבריאות במחוז דרום.

<מיכאל גדלביץ': היה מאמץ מאוד-מאוד אינטנסיבי של השלמת חיסונים, בלי שום קשר לאירוע הזה, במשך כל השנה האחרונה.

<מיכאל גדלביץ': ואנחנו היום מדברים, בשירות לתלמיד, על כיסוי חיסונים של השנים האחרונות בסדר גודל של 90%, של השנים שבהן היה - - -, עד 94%, כיסוי של היום – אני מתייחס לחיסון הספציפי הזה, שכולל בתוכו את הפוליו.

<מיכאל גדלביץ': החיסון ניתן בטיפות חלב בגיל חודשיים, ארבע, שש ושנה.

<מיכאל גדלביץ': עכשיו, זה די מחמיר.

<מיכאל גדלביץ': זאת אומרת, זה schedule די מחמיר של כיסוי חיסונים.

<מיכאל גדלביץ': אז אם אנחנו לוקחים, למשל, ומחברים ילדים שקיבלו שלוש מנות או ארבע מנות, אנחנו מקבלים אחוזי כיסוי עוד יותר גבוהים.

שולי מועלם-רפאלי: כל מה שאתה אומר נכון גם לפזורה או רק על ריכוזי - - -

<מיכאל גדלביץ': כל מה שאני אומר, נעשית פעילות מאוד אינטנסיבית.

<מיכאל גדלביץ': יש לנו ניידות, תחנה ניידת.

<מיכאל גדלביץ': יש לנו תחנות יבילות בפזורה.

<מיכאל גדלביץ': כל מה שאני אומר זה נכון גם לפזורה.

<מיכאל גדלביץ': אני שאלתי את השאלה הזאת במפורש, את האחיות שלנו שנמצאות בשטח, כי זה משמעותי: האם יש סיכוי שאנחנו מפספסים שם?

<מיכאל גדלביץ': כמעט ואין סיכוי.

<מיכאל גדלביץ': זאת אומרת, הכוונה אם מפספסים זה ילד שנולד ואנחנו לא יודעים עליו.

<מיכאל גדלביץ': וכשיושבים בתוך התחנות, בתוך הפזורה, בתוך היישובים הבדווים, הסיכוי שזה יקרה – זה מכיר את זה, זאת מכירה את זאת; נשים יושבות בתחנות, ההווי הזה צריך לראות אותו.

<מיכאל גדלביץ': הן נשארות שם הרבה זמן עד שאוספים אותן חזרה.

<מיכאל גדלביץ': יש דיבורים, יש לנו מגשרות שמדברות.

<מיכאל גדלביץ': את שאלת על הנושא של ההיגיינה.

<מיכאל גדלביץ': אז יש באוכלוסייה הספציפית הזאת פרויקט שנמשך כבר שנים רבות, שמיועד לנושא של הפחתת תמותת תינוקות.

<מיכאל גדלביץ': נושא כבד לכשעצמו, אחר.

<מיכאל גדלביץ': ושם יש את המוכוונות הזאת, גם להדרכה במגוון תחומים, גם לנושאים של תברואה והיגיינה.

<מיכאל גדלביץ': אז זה המצב.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה.

שולי מועלם-רפאלי: פרופסור אלון מוזס, בבקשה, מבית החולים הדסה.

שולי מועלם-רפאלי: מנהל המחלקה למחלות זיהומיות בהדסה.

<אלון מוזס: נכון, ואני נציג של האיגוד הישראלי למחלות זיהומיות.

<אלון מוזס: בעבר הייתי יושב ראש האיגוד.

<אלון מוזס: אנחנו נתקלים בסוגיה רפואית מאוד סבוכה.

<אלון מוזס: משרד הבריאות, אני חושב שנוהג במקצועיות, שנים, בתחום הזה.

<אלון מוזס: עוסק בסוגיות הקשות, ביחד עם האנשים מהאיגוד שלנו למחלות זיהומיות ואיגוד רופאי הילדים.

<אלון מוזס: ובזכות זה הצלחנו, אני חושב, במשך שנים, לעשות צעדים שהיו ייחודיים בעולם: הפסקת ה-.V.P.O, מתי להפסיק, מתי לעבור.

<אלון מוזס: והסוגיות – אנחנו שוב נתקלים בהן.

<אלון מוזס: לדעתי, אחת השאלות החשובות היא מאין הגיע הנגיף.

<אלון מוזס: ניתנה תשובה שהיא השערה, אולי גם נכונה, והשאלה הבאה היא האם באמת הנגיף הזה, שהגיע מבחוץ, יתרבה מספיק באוכלוסייה שלנו ויפיץ את עצמו.

<אלון מוזס: וסביב השאלות האלה אנחנו נידרש להחליט מה יהיה, מה תהיה דרגת החיסון.

<אלון מוזס: מבחינת העולם, שיתוק ילדים זאת המחלה הבאה שמקווים - -

שולי מועלם-רפאלי: למגר אותה.

<אלון מוזס: - - לנסות ולמגר אותה.

מיקי רוזנטל: אתה יכול למסור נתונים, בכל זאת, כמה חולים יש, נדבקים בעולם?

<אלון מוזס: מ-1988, שהיו 125 מדינות עם המחלה, הצטמצמנו ב-2012 לשלוש מדינות בעולם, שהמחלה נחשבת לאנדמית שם: פקיסטן, אפגניסטן וניגריה, ותוארו משהו כמו 200 חולים בעולם ב-2012.

<אלון מוזס: יש עוד אולי שתיים-שלוש מדינות עם חולים בודדים, אבל מרביתם משלוש המדינות האלה.

<אלון מוזס: הודו, למשל, שהייתה מדינה שחשבו שאי אפשר יהיה למגר את המחלה, הצליחה - - -

אילן גילאון: 200 בעולם?

<אלון מוזס: בעולם, ב-2012.

אילן גילאון: כולל המדינות שציינת?

<אלון מוזס: בשלוש מדינות.

שולי מועלם-רפאלי: בעיקר משלוש המדינות האלה.

אילן גילאון: זה זניח אפילו - - -

<אלון מוזס: כך שהעולם נמצא במצב טוב, ולכן אנחנו נמצאים תחת איזושהי זכוכית מגדלת ומסתכלים על זה, שבינתיים יש לנו בביוב, אני חושב שבזכות החיסוניות הגבוהה שלנו.

<אלון מוזס: זה לא מזל שלא היה מקרה, אלא הפעילות של המדינה.

שולי מועלם-רפאלי: מביאה את זה.

<אלון מוזס: אבל בכל זאת יש דאגה.

<אלון מוזס: וכשיהיה המקרה הראשון, חס וחלילה, הכול ישתנה.

<אלון מוזס: ולכן, כרגע, הצעדים שנעשים, אני חושב, הם בדיוק הנכונים.

<אלון מוזס: אני הייתי, כפי שנעשה, ונותן את החיסון בנדיבות לכל מי שיש באזור שלו.

<אלון מוזס: החיסון הזה, יש לו את המגבלות שלו.

<אלון מוזס: אבל צריך לזכור שהחיסון דרך הפה, אם נאלץ לתת אותו, יפגוש הרבה אנשים עם רמת חיסון ירודה, כי הם מקבלים טיפולים לסרטן וטיפולים אחרים שמורידים את החיסוניות, כך שהשיקול הזה הוא מאוד בעייתי.

<אלון מוזס: אנחנו לא רוצים להיות בסיטואציה, כן?

<אלון מוזס: ויש פה החלטות קשות, האם אנחנו מסתכנים במקרה ראשון של פוליו פרא, לעומת מקרה ראשון של פוליו מהנגיף של החיסון.

<קריאה: מוחלש.

<אלון מוזס: כך שיש פה סוגיות מורכבות, שאני חושב שעוד לא ראינו את הסוף של זה.

שולי מועלם-רפאלי: תודה.

שולי מועלם-רפאלי: דוקטור מיכל שטיין, נציגת האיגוד לרפואת ילדים ומזכ"לית האיגוד.

<מיכל שטיין: אני רציתי להעיר שני דברים: אל"ף, באזור המרכז והצפון, בניגוד לדרום, רואים יותר התנגדות לחיסונים.

<מיכל שטיין: רואים, לא רק התנגדות מוחלטת.

<מיכל שטיין: התופעה היותר נפוצה זה הורים שמפצלים ודוחים את החיסונים.

<מיכל שטיין: אני רואה כאלה לא מעט, ילדים שלא מחוסנים.

<מיכל שטיין: במקרה השבוע הייתה אצלי ילדה במרפאה עם שעלת, שהסתכלתי בפנקס החיסונים שלה וראיתי שהיא גם לא מחוסנת לפוליו.

<מיכל שטיין: זאת - - -

שולי מועלם-רפאלי: כשאת אומרת שזו לא התנגדות מהותית, אלא מן "מריחת" זמן כזאת?

<מיכל שטיין: יש איזו תופעה חברתית בקרב אנשים ממעמד סוציו-אקונומי גבוה, הורים משכילים, שקוראים הרבה באינטרנט.

שולי מועלם-רפאלי: יש לנו איזו דרך להתמודד עם זה?

שולי מועלם-רפאלי: לנסות - - -

<מיכל שטיין: אנחנו עושים הרבה מאמצים בתחום הזה.

<מיכל שטיין: אנחנו הקמנו אתר הסברה אינטרנטי לגבי חיסונים.

<מיכל שטיין: הסברה דרך פורומים באינטרנט.

<מיכל שטיין: כל מיני פעילויות של האיגוד לרפואת ילדים.

<מיכל שטיין: עדיין, זה דבר מאוד-מאוד נפוץ, זאת תופעה חברתית שהולכת ומתרחבת.

<מיכל שטיין: אני חושבת שכדאי קצת להעלות כרגע את המודעות לנושא הזה, שכדאי ללכת ולהשלים כרגע את החיסון לפוליו.

<מיכל שטיין: בסך הכול, המידע על ההתפרצות הזאת הוא די מוגבל, לא זוכה לכותרות מאוד ראשיות, - - -

שולי מועלם-רפאלי: אולי במכוון, פרופסור איתמר גרוטו?

שולי מועלם-רפאלי: כאילו סוג של לא ליצור היסטריה או מה?

<מיכל שטיין: שזה בסדר גמור.

שולי מועלם-רפאלי: כן.

<רוני גמזו: אנחנו, במשרד הבריאות, כרגע בתהליך של המשך בדיקה וקבלת החלטות.

<רוני גמזו: והעברנו תגובות בתקשורת, מדודות - - -.

<רוני גמזו: אנחנו בתהליך.

<רוני גמזו: תוך ימים ספורים אנחנו גומרים את כל השיקולים.

<רוני גמזו: אנחנו מתייעצים עם רשויות בעולם.

<רוני גמזו: וכל עוד אני לא סגור עד הסוף, אני לא משחרר הודעות שיתחילו להתפרש - - -

שולי מועלם-רפאלי: מצד שני, אם אני שומעת נכון ממה שאומרת דוקטור מיכל שטיין, אולי אם נשתמש בזה כסוג של מנוף, להביא יותר אנשים.

שולי מועלם-רפאלי: לא המתנגדים המהותיים, אלא "הנמרחים" האלה – להביא אותם יותר, לסיים את החיסון.

שולי מועלם-רפאלי: אלא אם כן, אני - - -

<רוני גמזו: אני מניח שזה יקרה.

שולי מועלם-רפאלי: אוקיי.

<מיכל שטיין: זה סוג של דוגמה הסברתית להורים על למה בכל זאת צריך לחסן, למרות שבחיים הם לא שמעו על פוליו.

<רוני גמזו: דוקטור מיכל שטיין צודקת לחלוטין.

<רוני גמזו: יש אפילו בעיה הסברתית אצל הרופאים.

<רוני גמזו: אפילו, לעיתים, חלק מהרופאים אומרים: טוב, אפשר להבין לליבם של ההורים.

<רוני גמזו: וגם שם יש לי לעשות הסברה.

<מיכל שטיין: משתפים עם זה פעולה.

<רוני גמזו: אבל זה לא דרום.

<רוני גמזו: זה סוג אחר של התנגדות.

שולי מועלם-רפאלי: זה מרכז וצפון.

<מיכל שטיין: זה יותר מרכז וצפון.

<רוני גמזו: היה לנו, בנושא של חצבת, מספר כיסים בצפון.

<רוני גמזו: אני יצאתי בתקשורת, ואמרתי, וכתבתי, ונכנסתי בכמה שאפשר, באחריות, אפילו של ראשי המועצות שם, ובהעברת המסר להורים שזה משחק באש, לעיתים.

<מיכל שטיין: דבר נוסף שרציתי להגיד, זה באמת הנושא של בחירת החיסון, במידה שיצטרכו לחסן בהיקפים יותר רחבים.

<מיכל שטיין: אני חושבת שבאמת צריך להשתדל ולחסן בחיסון המומת, למרות שבעולם הרחב מעולם לא עצרו התפרצות עם החיסון המומת.

<מיכל שטיין: אני חושבת שזו תהיה טעות קשה לחסן עם חיסון חי מוחלש.

אילן גילאון: מה המלצתכם, כרגע, בשפה שנוכל להבין כולנו?

אילן גילאון: מה אתם אומרים, בעצם?

אילן גילאון: מה אתם אומרים להורים לעשות?

<מיכל שטיין: אני אומרת להם להשלים חיסונים.

אילן גילאון: כן, אבל יותר קונקרטי, לאן?

אילן גילאון: להגיע לאן?

אילן גילאון: מה לעשות?

<מיכל שטיין: טיפות חלב.

<קריאה: טיפות חלב.

שולי מועלם-רפאלי: טיפות חלב, זה המקום.

<מיכל שטיין: טיפות חלב, ולשכות הבריאות.

<מיכל שטיין: לילדים יותר גדולים, בלשכות הבריאות.

שולי מועלם-רפאלי: גברת הייג'ר אבו שארב, מעמותת יסמין אלנגב, לבריאות האישה והמשפחה בנגב.

<הייג'ר אבו שארב: שלום לכולם.

<הייג'ר אבו שארב: אני מהדרום, ואני קצת מודאגת מהנתונים.

<הייג'ר אבו שארב: אני יודעת, החברה הערבית-הבדווית בנגב.

<הייג'ר אבו שארב: אני אומרת שהפזורה, הכפרים הבלתי מוכרים, זה ממש העולם השלישי בתוך ישראל.

<הייג'ר אבו שארב: אם אנחנו מדברים על הכפרים הבלתי מוכרים – 33 כפרים בלתי מוכרים אין בהם טיפת חלב.

<הייג'ר אבו שארב: ואמרו שיש ניידת שמגיעה לכולם, לחיסון.

<הייג'ר אבו שארב: אז זה לחיסון לילדים.

<הייג'ר אבו שארב: אני לא יודעת מה הנגישות של האנשים לניידת, ואני לא יודעת אם ניידת אחת תספיק ל-33 כפרים בלתי מוכרים בנגב.

<הייג'ר אבו שארב: אני קצת לא יודעת גם מה מידת החיסונים: אם זה 90%, 80% – בכפרים הבלתי מוכרים.

<הייג'ר אבו שארב: אז על זה אולי אנחנו - - -

עפו אגבאריה: אין נתונים?

עפו אגבאריה: אין נתונים כמה ילדים לא מחוסנים?

<הייג'ר אבו שארב: לא, - - -

מיקי רוזנטל: - - - דווקא יש נתונים.

עפו אגבאריה: יש?

שולי מועלם-רפאלי: דוקטור מיכאל גדלביץ' ייתן נתונים מדויקים.

<קריאה: יש מלא, יש נתונים מדויקים.

עפו אגבאריה: גם הבלתי מוכרים?

<קריאה: כן, כן, כן.

<רוני גמזו: כל האוכלוסייה.

עפו אגבאריה: טוב.

שולי מועלם-רפאלי: כל תינוק שנולד במדינת ישראל, אני מניחה גם כשהוא גר בכפר בלתי מוכר, הוא ידוע.

<הייג'ר אבו שארב: מה עם החיסונים, החיסונים?

<הייג'ר אבו שארב: מה שהוא צריך.

<הייג'ר אבו שארב: אני לא יודעת אם האנשים מגיעים, ובאיזה גילאים.

<הייג'ר אבו שארב: אני גם לא יודעת, לפי המסמך הזה, שיש 18,200 מתוך רהט שחוסנו.

<הייג'ר אבו שארב: אז ברהט גרים 55 אלף תושבים.

<הייג'ר אבו שארב: אני לא יודעת אם זה - - -

<איתמר גרוטו: אבל חלק היו מחוסנים מלכתחילה.

<איתמר גרוטו: רק השלמות.

<קריאה: השלמות.

<קריאה: זה השלמות.

<קריאה: זה משהו אחר.

<הייג'ר אבו שארב: זה השלמה של - - -

שולי מועלם-רפאלי: זה השלמת חיסון.

שולי מועלם-רפאלי: המספר הזה מתייחס להשלמה בעקבות האירוע.

אילן גילאון: זה מה שלא ברור – השלמת החיסון.

<הייג'ר אבו שארב: בדיוק.

אילן גילאון: יש אנשים שהסתכלו וראו שארבע פעמים הם חוסנו לזה.

אילן גילאון: הם צריכים שוב?

אילן גילאון: זאת השאלה.

<מיכל שטיין: לא, לא.

שולי מועלם-רפאלי: לא.

<מיכל שטיין: לא.

<הייג'ר אבו שארב: לגבי הבדיקות, אנחנו יודעים שאין בכפרים הבלתי מוכרים ביוב.

<הייג'ר אבו שארב: זאת אומרת, אני לא יודעת איך הם בודקים.

<הייג'ר אבו שארב: איך משרד הבריאות בודק אם יש את המחלה.

<הייג'ר אבו שארב: אני קוראת גם שערוער, גם התגלה בו נגיף.

<הייג'ר אבו שארב: אז אני לא יודעת מה החיסונים שם, אם אתם מתחילים לתת חיסונים.

<הייג'ר אבו שארב: גם אם אתם אומרים שזו השלמת חיסונים ברהט, מה אחוז האנשים שלא חוסנו עדיין בתוך רהט?

<רוני גמזו: תראו, הפעולה שביצענו בהשלמת חיסונים ברהט היא לא סוף הדרך.

<רוני גמזו: היא פעולה ראשונית, מיידית.

<רוני גמזו: מהרגע שראינו את הנגיף ברהט, זו הייתה פעולה אינטואיטיבית, מהירה דחופה, חשובה, שאין עליה מחלוקת.

<רוני גמזו: מה אתה עושה עכשיו, הלאה?

<רוני גמזו: זאת שאלה שמונחת כרגע על שולחני.

<רוני גמזו: האם אני מרחיב, איפה אני עושה, באיזה חיסון – כל מיני שאלות שכאלה, הן שאלות שאנחנו מתייעצים עם ארגון הבריאות העולמי, ואנחנו נקבל החלטות בימים הקרובים.

<רוני גמזו: השאלה ששאלת, האם גם בערוער, תישאל גם: האם גם בבאר שבע, לדוגמה, כי גם שם התגלה נגיף.

<רוני גמזו: ושם עוד לא עשינו תהליך של השלמת חיסונים.

<רוני גמזו: אף על פי ששיעור החיסונים ברהט ובבאר שבע די דומה: פה 89%, פה 92%.

<רוני גמזו: אין הבדל בין יהודים לבדווים, אגב.

עפו אגבאריה: שיעור הבלתי מחוסנים.

<רוני גמזו: שיעור המחוסנים.

עפו אגבאריה: בין הילדים.

<רוני גמזו: שיעור המחוסנים - - -

עפו אגבאריה: לא, אני שואל שאלה אחרת: הבלתי מחוסנים?

<רוני גמזו: כן, כן – הבלתי מחוסנים אותו דבר.

<רוני גמזו: אותו דבר.

<רוני גמזו: אותו דבר, פחות או יותר, זה סביב ה-10%.

<רוני גמזו: האם זו הפעולה הסופית שלי?

<רוני גמזו: האם זאת ההחלטה הסופית – השלמות ברהט?

<רוני גמזו: ממש לא.

<רוני גמזו: בימים הקרובים ממש אנחנו נבוא ונקבע את המדיניות הכוללת בהקשר - - -.

<רוני גמזו: זו הייתה פעולה מיידית, ראשונית, שהיא ברורה מאליו.

<רוני גמזו: ברגע שאתה רואה את הריכוז ואת המוקד, אתה מיד אומר: קדימה, שם להתרכז.

<רוני גמזו: אבל זאת לא הפעולה האחרונה.

<רוני גמזו: אנחנו עוד שוקלים, מתייעצים.

<רוני גמזו: החלטות מאוד מורכבות, כפי שדוקטור מיכל שטיין אמרה, וכפי שפרופסור אלון מוזס תיאר, ופרופסור איתמר גרוטו – כל אנשי המקצוע כאן.

<רוני גמזו: בהחלט החלטות מורכבות.

<רוני גמזו: תראו, התגובות שלנו הן מאוד-מאוד מהירות.

<רוני גמזו: מהרגע שקיבלנו את החידוש הזה, את השינוי, מיד פעלנו ולא חיכינו.

<רוני גמזו: אבל זה לא סוף התגובות שלנו.

שולי מועלם-רפאלי: בעיקר מה ששמעתי בדברים שלה זה את נושא הפזורה.

שולי מועלם-רפאלי: ענית על זה קודם וגם המנכ"ל ענה על זה, אבל טוב יהיה לנו שנמשיך לשים שם פוקוס.

<רוני גמזו: חד משמעית.

<רוני גמזו: אנחנו, בשלוש-ארבע השנים האחרונות, נלחמנו לאייש את טיפות החלב בפזורה.

<רוני גמזו: אני לא ראיתי בניידות כפיתרון.

<רוני גמזו: זה פיתרון שהוא בעיניי פשרה.

<רוני גמזו: בעיניי צריך לאייש את טיפות החלב בפזורה, וזו הייתה מלחמה מאוד-מאוד קשה.

<רוני גמזו: אני ביקרתי שם, לא היה פשוט.

<רוני גמזו: בסופו של דבר, עם התמריצים, הלכנו סבב אחד.

<רוני גמזו: נעזרנו בבג"ץ פה.

<רוני גמזו: שיתפנו פעולה עם בג"צים שהוגשו על ידי הקהילה.

<רוני גמזו: ואנחנו, בסופו של דבר, קיבלנו באמצעות זה הסכמה של הממונה על השכר על שלושה סבבי תמריצים: בהתחלה זה היה שרק האחיות מצטרפות.

<רוני גמזו: דפקנו על השולחן, ביקשנו גם על הקיימות.

<רוני גמזו: קיבלנו גם על הקיימות.

<רוני גמזו: דפקנו על השולחן וביקשנו גם הרחבה של זה, קיבלנו עוד תוספת תמריץ והצלחנו לאייש את התקנים.

<רוני גמזו: לקחנו על עצמנו את הבעלות על בריאות התלמיד בדרום, כי הרגשנו שאנחנו רוצים את זה בשליטתנו.

<רוני גמזו: עשינו את זה בצורה טובה.

<רוני גמזו: שיעור החיסונים שהגענו לשם הוא שיעור חיסונים יחסית גבוה, בוודאי יותר ממה שהיה בעבר.

<רוני גמזו: ועדיין אנחנו לא שלמים.

<רוני גמזו: עדיין אני לא מרגיש בנוח עם 10% לא מחוסנים.

<רוני גמזו: 10% לא מחוסנים – אמנם יש עדר, וכפי שפרופסור איתמר גרוטו תיאר, אבל זה עדיין לא מספיק בתוך המערכת הזאת.

<רוני גמזו: במיוחד שכרגע יש לי שם נורת אזהרה, ובנורת האזהרה הזו מדינה מתוקנת חייבת לטפל במלוא הרצינות, וזה מה שאנחנו עושים, וזה לא סוף פסוק.

שולי מועלם-רפאלי: דוקטור ענבל פוקס, יועצת למחלות זיהומיות.

<ענבל פוקס: שלום.

<ענבל פוקס: אני יועצת למחלות זיהומיות של מחוז דרום של "שירותי בריאות כללית", איפה שהייתה עכשיו הפעילות.

<ענבל פוקס: אני רציתי להוסיף כמה דברים שלא נאמרו:

<ענבל פוקס: כל עובדי הבריאות בדרום, ספציפית חטיבת הילדים ב"סורוקה", כולם חוסנו ומתחסנים גם עכשיו.

<ענבל פוקס: כל מי שנותן שירות, כולל לאנשים מרותקים בבית: ברהט, בטראבין, ביישובים שהיו מעורבים, גם אלה מתחסנים בעזרת השירותים לרפואה תעסוקתית לבריאות העובד.

<ענבל פוקס: זה מבחינת עובדי הבריאות, ומבוגרים שרוצים להשלים חיסונים.

<ענבל פוקס: ובהחלט בהתייחס למה שאמרת, יש טיפות חלב שהן באחריות קופת החולים.

<ענבל פוקס: למשל, בקיבוצים, בדרום-באשקלון, בעוד כמה מקומות, ששם בהחלט יש תמריץ עכשיו להשלים חיסונים, לאו דווקא לסרבנים, אלא לאנשים שפספסו איזשהו חיסון בגלל שלילד היה חום או שלא הצליחו להגיע באותו יום וזה איכשהו התפקשש.

<ענבל פוקס: אז גם האנשים האלה עכשיו מגיעים, ויש קריאה, וזה גם פרואקטיבי, וזה גם בא מהאנשים עצמם.

<ענבל פוקס: אז בהחלט יש השלמת חיסונים אקטיבית שמתרחשת עכשיו.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה.

שולי מועלם-רפאלי: חבר הכנסת עפו אגבאריה.

עפו אגבאריה: תודה.

עפו אגבאריה: אני כמובן שאלתי בכוונה על האחוז הזה, שהם בלתי מחוסנים.

עפו אגבאריה: הרי זה שונה בין אלה שמסיבות עקרוניות, מעמדות עקרוניות, שלא רצו להתחסן, ואלה שפשוט לא הגיעו אליהם כדי לחסן אותם בזמן או שהם לא יכלו להגיע.

עפו אגבאריה: זכור לי שאנחנו, עם פרופסור איתמר גרוטו, עשינו פעם סיור בכפרים הבלתי מוכרים, כדי לאייש את המרפאות האלה, שהיה באמת מחסור של אחיות.

עפו אגבאריה: ואי אפשר היה לתת את הטיפול הזה או החיסונים בכפרים הבלתי מוכרים בזמן הנכון, ואת החיסונים הנכונים.

עפו אגבאריה: אני מודע לזה שבמקומות האלה היה מחסור של מרפאות וגם מחסור של אחיות.

עפו אגבאריה: וזה נכון מה שהדגשת, פרופסור רוני גמזו, את כל ההטבות שרצינו לתת.

<רוני גמזו: - - -

עפו אגבאריה: כן, ניתנו.

עפו אגבאריה: אבל השאלה האם המחסור – אני זוכר שהיה מחסור של 22 אחיות במרפאות האלה.

עפו אגבאריה: אז 22 אחיות, איך לפזר אותן כדי שהן יגיעו לכל הילדים האלה.

עפו אגבאריה: אני בטוח שהן לא הגיעו לכולם, ויש עוד הרבה ילדים שאולי הם לא נכנסו לסטטיסטיקות.

עפו אגבאריה: ואנחנו יודעים איך זה בכפרים הבלתי מוכרים, שהם אפילו, לפעמים יש נישואים בלתי מוכרים בכפרים האלה.

עפו אגבאריה: אבל הילדים נשארים ילדים, שצריך לחסן אותם – צריך לחסן אותם.

עפו אגבאריה: היות ואנחנו יודעים שבמיוחד בפזורה בנגב יש תמותת תינוקות פי שלושה או פי ארבעה מתמותת התינוקות הכללית במדינה, אני חושב שזה היה צריך גם כן להדליק לנו את הנורה האדומה, ולהגיע כמה שיותר מהר לילדים האלה מכל הבחינות: גם מבחינה של להציל את האנשים האלה, את הילדים האלה; ומבחינה שנייה, תאר לעצמך שילדים כאלה שנהיו חולים, מה הנזק הבריאותי שלהם, ומה הנזק הכלכלי באשפוזים, ובטיפולים ובמשהו אחר.

עפו אגבאריה: לכן, אני מקווה שבאמת יש איזושהי תכנית להגיע לכל הילדים האלה, למרות שאין לנו סטטיסטיקה מדויקת.

עפו אגבאריה: אמנם, אתה אמרת שיש לך סטטיסטיקה מדויקת במאה אחוז, אני לא כל כך בטוח.

עפו אגבאריה: אבל עדיף, וכמה שיותר מהר, להגיע למוקדים האלה, לילדים האלה.

עפו אגבאריה: אם זה רק עכשיו התגלה בערערה נאקב, אז כנראה שיש בעוד מקומות מסוימים שעוד לא גילו אותם.

עפו אגבאריה: ומוטב כמה שיותר מהר לגלות את המקרים האלה, ולתת את הטיפול ואת החיסון, במה שאחר כך להתחיל לטפל ויגיעו מקרים מוזנחים וחולים לאשפוזים בבתי חולים.

<מיכאל גדלביץ: לגבי הסוגיה הזאת אני רוצה להגיד נתונים, שאנחנו, אתמול, הקדשנו חלק משמעותי מכוח האדם שלנו – לא כל כך משמעותי אבל עבדו קשה – לספור מה המצב שלנו כרגע.

<מיכאל גדלביץ: ופה אני רוצה להתייחס, פרופסור רוני גמזו, המנכ"ל שלנו, אמר שיש לנו 10% לא מחוסנים.

<מיכאל גדלביץ: הוא מתייחס בחומרה, וכך אנחנו רואים את הדברים.

<מיכאל גדלביץ: אבל בתוך 10% האלה נכללים אנשים שקיבלו מנה אחת, שתי מנות ושלוש מנות, שזה לא אפס.

<איתמר גרוטו: - - - עכשיו על שלוש.

עפו אגבאריה: אז איך זה מתפלח בתוך ה-10%?

<מיכאל גדלביץ: אני יכול לתת לך פר תחנה.

<מיכאל גדלביץ: ניתן דוגמה של תחנת אבו-רביע בבאר שבע, שמשרתת רק את הפזורה.

<מיכאל גדלביץ: מעל 300 תינוקות מידי שנה רשומים שם.

<מיכאל גדלביץ: ילידי 2009 – 94%.

<מיכאל גדלביץ: 2010 – 95%.

<מיכאל גדלביץ: 2011 – 93%.

<מיכאל גדלביץ: וזה ארבע מנות, חיסון מלא מוחלט.

<מיכאל גדלביץ: אם אנחנו עושים ספירה, ועשינו, כמה קיבלו שלוש או ארבע מנות, בארצות הברית וכל זה, אנחנו עולים ל-96%, ל-97%, ל-98%.

<מיכאל גדלביץ: אז המצב שלנו הוא לא מאה אחוז, אוקיי?

<מיכאל גדלביץ: ויש כיסים, ויש פה ושם כיסים, וזיהינו כיס בטראבין ואנחנו נעשה שם action.

<מיכאל גדלביץ: אבל המצב שלנו הוא לא רע.

<מיכאל גדלביץ: נקודה נוספת, שלא הזכיר אותה פרופסור אלון מוזס: אני חושב שזה נכון וחשוב לדעת למה ב-2005 הופסקו חיסוני ה-.V.P.O, החיסון האוראלי.

<מיכאל גדלביץ: זה בגלל, מה שנאמר, שאנחנו במצב טוב מבחינת כיסוי חיסון והתכנית.

<מיכאל גדלביץ: אבל ה-.V.P.O לכשעצמו הופסק בגלל תופעות הלוואי, שהחיסון הזה, אחת ל-x, אחת למיליון, יכול לתת בעצם את המחלה עצמה.

<מיכאל גדלביץ: אבל - - -

עפו אגבאריה: כן, אבל הייתה תופעה לפני כ-20 שנה, 20 ומשהו שנה, שהחיסון הוא דווקא שגרם למחלה.

<מיכל שטיין: על זה הוא מדבר.

<קריאה: כן, כן, - - -

שולי מועלם-רפאלי: בדיוק על זה הוא מדבר.

שולי מועלם-רפאלי: בדיוק על זה הוא מדבר, שאחד למיליון - - -

עפו אגבאריה: כן, זה בדיוק על זה.

<מיכאל גדלביץ: נו זה מה שאני אומר.

<קריאה: זה קורה - - -

עפו אגבאריה: זה 20 ומשהו שנה, כן?

עפו אגבאריה: הייתה תופעה של איזה 20 מקרים במדינה או 25.

עפו אגבאריה: משהו כזה.

<קריאות: - - -

<קריאה: הייתה פעם בכמה שנים.

<מיכל שטיין: הבעיה היא שאצל מדוכאי חיסון זה הרבה יותר שכיח, מאשר אצל אנשים בריאים.

<מיכאל גדלביץ: זהו, אנחנו מדינה מערבית שנהנית מרמת רפואה מאוד-מאוד גבוהה, ורמת חיים גבוהה.

<מיכאל גדלביץ: ואחת הנגזרות של זה, שתוחלת החיים, כמות החולים הכרוניים, כמות החולים הפוסט-כימותרפיים, ופוסט מדוכאי חיסון באוכלוסייה הולכת ועולה.

<מיכאל גדלביץ: והסיכון קיים.

עפו אגבאריה: אבל זה היה אצל תינוקות, לא אצל מבוגרים.

<מיכל שטיין: לא, לא.

<קריאה: אבל העניין הוא שיכול - - -

<קריאה: זה יכול להיות גם אצל - - -

עפו אגבאריה: אז זה היה אצל תינוקות.

<מיכל שטיין: לא רק.

<קריאה: זה יכול להדביק.

<קריאה: התינוק יכול להדביק את הסבא או את הסבתא.

עפו אגבאריה: זה נכון - - -

<מיכל שטיין: לא רק.

<מיכל שטיין: וזה גם עובר, זה עובר בצורה.

<מיכל שטיין: זה יכול להדביק את בני הבית.

<מיכל שטיין: זה מאוד בעייתי.

שולי מועלם-רפאלי: מר דורון קוטלר, שמענו פה בהרחבה על ההחלטה של משרד הבריאות להחזיר את שירותי בריאות התלמיד בדרום אל המשרד, והעבודה המאוד אינטנסיבית שנעשית.

שולי מועלם-רפאלי: רציתי לשאול ולהבין ממך מה קורה בשאר אזורי הארץ כשזה באחריות שלכם?

<רוני גמזו: זו האחריות שלנו, הם רק ספקים.

<רוני גמזו: זו אחריות שלנו.

<קריאה: - - - הם מבצעים.

שולי מועלם-רפאלי: אוקיי, אחריות של המשרד והביצוע שלכם.

שולי מועלם-רפאלי: אז איך הביצוע מתבצע?

שולי מועלם-רפאלי: ובאיזה אחוזים מדובר?

שולי מועלם-רפאלי: איך נעשה התהליך?

<דורון קוטלר: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם משרד הבריאות.

<דורון קוטלר: מקבלים את ההנחיות ממשרד הבריאות.

<דורון קוטלר: קיבלנו גם הנחיה, כפי שהזכיר פרופסור איתמר גרוטו, לתגבר את החיסונים בכיתות ב'.

<דורון קוטלר: כרגע, הממוצע הארצי לחיסונים בכיתות ב' עומד על 93%, שבאזור המרכז – גם בגלל הסיבות שהזכירה – זה קצת פחות, ובאזור הצפון הרבה יותר.

<דורון קוטלר: אבל הממוצע הארצי כרגע הוא 93%.

<דורון קוטלר: אנחנו עכשיו בשלבים של תגבור ומחפשים ילדים ממש בפינצטה, אחד-אחד, כדי לחסן אותם.

<דורון קוטלר: כי את המסות הגדולות בעצם סיימנו, ואנחנו מקווים גם להגביר את זה עד 95% - - -

שולי מועלם-רפאלי: אוקיי, תודה רבה.

שולי מועלם-רפאלי: אני מבקשת לסכם את הישיבה.

שולי מועלם-רפאלי: הוועדה קוראת למשרד הבריאות לפעול להשלמת החיסונים באזור הדרום ובכל הארץ כולה.

שולי מועלם-רפאלי: הוועדה קוראת להורים להשלים לאלתר חיסונים של ילדיהם.

שולי מועלם-רפאלי: החשיבות של חיסונים ידועה, גם ביחס לעצמם וגם ביחס לסביבה שבה הם חיים.

שולי מועלם-רפאלי: הוועדה קוראת למשרד הבריאות להגביר פעולות הסברה בנושא בטיחות ויעילות חיסונים באמצעי התקשורת הכלליים, ועל ידי סוכני השירות: רופאים ואחיות בקהילה, וחומרי הסברה שיופצו במרפאות ובטיפות החלב.

שולי מועלם-רפאלי: הוועדה משבחת את משרד הבריאות על הפתרונות המיידים שנתן בהתפרצות הנוכחית, וקוראת לו להמשיך את הפיקוח ההדוק בנושא, שזאת בעצם הייתה המטרה – לדעת שהנושא נמצא תחת עינינו הפקוחות תמיד.

שולי מועלם-רפאלי: תודה, הישיבה נעולה.

<קריאה: תודה רבה.

<קריאה: תודה רבה.