ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 47, 2013-07-02 12:00

אבישי ברוורמן: תקנות התעבורה (תיקון מס'...), התשע"ג-2013, בדבר פטור מחובת סימון אבני שפה.

<שרית זוכוביצקי: באוגוסט 2012 פורסם תיקון 107 לפקודת התעבורה שמקורו בהצעת חוק פרטית שבמסגרתה חויבה רשות התמרור המקומית לסמן את אבני השפה בכחול לסירוגין במקום שהיא רוצה לגבות אגרת הסדר חניה.

<שרית זוכוביצקי: כחול לסירוגין זה תמרור לפי לוח התמרורים.

<שרית זוכוביצקי: במסגרת הדיון התעוררו או הוצגו מקרים שבהם יש קושי לסמן את אבני השפה.

<שרית זוכוביצקי: במסגרת אותו תיקון הוסמך שר התחבורה לקבוע תקנות שיפטרו את רשות התמרור המקומית מהחובה לסמן את אבני השפה במקום שבו היא רוצה לגבות אגרת הסדר חניה.

<שרית זוכוביצקי: התקנות האלו הן מכוח סמכות השר על פי התיקון הזה.

<שרית זוכוביצקי: הן מציעות 3 מקרים שבהם רשות התמרור המקומית תוכל לגבות אגרה ולא לסמן את אבני השפה בכחול לבן.

<שרית זוכוביצקי: מדובר במקום שאבני השפה עשויות מאבן מעוצבת, מקום שבו יש אמצעי תשלום ליד מקום החניה ומקום שמתבצעות בו עבודות שלא מאפשרות סימון.

<שרית זוכוביצקי: בשלושת המקרים האלה תהיה חובה להציב תמרורים שמסמנים את החניה.

<שרית זוכוביצקי: אלה התמרורים המוכרים.

<שרית זוכוביצקי: מדובר בתמרור parking ומתחתיו התמרור עם המסר המחייב.

<שרית זוכוביצקי: זה תמרור מתחת לתמרור.

<שרית זוכוביצקי: שניהם תמרורים לפי לוח התמרורים.

<שרית זוכוביצקי: כשכתבנו את התיקון התייעצנו עם רשויות המקומיות כדי להבין את הצרכים, בין היתר עם עיריית ירושלים, עם עיריית תל אביב.

<שרית זוכוביצקי: אם אתם רוצים עוד רקע להתייעצות יש פה את מריה כהן-אתגר שהיא מהנדסת תנועה.

<מריה כהן-אתגר: התייעצנו עם הרשויות ועם אגף התנועה של משטרת ישראל.

<מריה כהן-אתגר: בדרך כלל יש לנו פורום של רשויות גדולות ובינוניות שאנחנו מפיצים להן את הדברים להתייעצות.

<מריה כהן-אתגר: קיבלנו תגובות.

<מריה כהן-אתגר: המקרים שאנחנו מפרטים פה הם מקרים מהשטח, הם מקרים אמיתיים שבהם קיימת הבעיה.

<מריה כהן-אתגר: מזערנו כמה שאפשר את המקומות שבהם לא ניתן לסמן.

<מריה כהן-אתגר: גם במקום שאין בו אבני שפה ואין אפשרות לסמן יהיה תמרור.

<מריה כהן-אתגר: זה בתקנה (ב).

<ריטה לדז'ינסקי: לפני חקיקת החוק השתדלנו לצבוע בכחול לסירוגין למרות שהתמרור היה המחייב.

<ריטה לדז'ינסקי: התמרור היה מחייב.

<ריטה לדז'ינסקי: אפילו שלא הייתה חובה לסמן היינו מסמנים במקומות שניתן היה.

<ריטה לדז'ינסקי: כפי שנאמר פה קודם, בחנו את הרחובות.

<ריטה לדז'ינסקי: עשינו סקר של כל הרחובות, כי 1 בספטמבר מתקרב ואנחנו מחויבים לפעול על פי החוק.

<ריטה לדז'ינסקי: ראינו היכן לא ניתן לסמן.

<ריטה לדז'ינסקי: יש לנו פה רשימה של כ-120 רחובות.

<ריטה לדז'ינסקי: לפעמים מדובר ברחובות קטנים.

<ריטה לדז'ינסקי: אלה רחובות שלא ניתן לבצע סימון בגלל שאין מדרכה, אין אבן שפה או שזאת אבן מעוצבת.

<ריטה לדז'ינסקי: בירושלים משקיעים הרבה בתשתיות.

<ריטה לדז'ינסקי: מדובר בעלויות מאוד גבוהות.

<ריטה לדז'ינסקי: לא רוצים לכער את האזור.

<ריטה לדז'ינסקי: בכל המקומות האלה אנחנו מציבים תמרור.

<ריטה לדז'ינסקי: ללא תמרור אנחנו לא מבצעים אכיפה.

<ריטה לדז'ינסקי: בכל המקומות האלה יש תמרור.

<ריטה לדז'ינסקי: ברגע שיש תמרור שמצביע על כך שזה אזור של חניה מוסדרת ואי אפשר באותו מקום לסמן, אנחנו מבקשים, וזה הנושא שמובא כעת להחלטתכם, שרק התמרור יקבע.

אבישי ברוורמן: אני שמח שחבר הכנסת יעקב אשר הצטרף אלינו, כי מניסיונו כראש עיריית בני-ברק הוא בקיא בנושא.

<אתי בנדלר: אני רוצה להיכנס רגע לרקע של החוק הזה שקיבלה הכנסת, קרי הצעת חוק הפרטית של חבר הכנסת אורי אורבך כפי שהוא הציג וכפי שהיא עלתה בדיונים בוועדת הכלכלה בעת הכנת הצעת החוק לקריאה ראשונה ובעת הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

<אתי בנדלר: הטענה הייתה שנהגים מחנים את רכבם ומסתכלים ולא רואים שיש סימון.

<אתי בנדלר: הם לא ערים לכך שמדובר במקום שבו החניה מותנית בתשלום, לכן הם לא משלמים, ואז כשהם באים הם מוצאים דוח, הם מוצאים הודעת תשלום קנס.

אבישי ברוורמן: זה קרה אפילו לי פעם אחת.

<אתי בנדלר: אני חושבת שאין כמעט אדם שלא חווה את העניין הזה.

<אתי בנדלר: מסתבר שרשויות מקומיות נוהגות במקומות רבים להציב את התמרור שעליו מדובר כאן –זה התמרור המוכר עם ה-parking – ולידו תמרור שמדבר על השעות שבהן יש מגבלת חניה בתשלום בתחילת הדרך.

<אתי בנדלר: הדרך הזאת היא דרך ארוכה.

<אתי בנדלר: אם אתה חונה אחרי 50 מטרים –תחשבו כמה כלי רכב נכנסים ב-50 מטרים או אפילו יותר מזה - אתה פשוט בתום לב ולא מתוך רצון להפר את החוק לא משלם.

אבישי ברוורמן: יש משפט שאומר: "אין גוזרים על הציבור גזירה שאינו יכול לעמוד בה".

<אתי בנדלר: זה הרקע.

<אתי בנדלר: את התופעה הזאת ביקש חבר הכנסת אורבך להפסיק.

אבישי ברוורמן: היום השר לענייני גמלאים.

<אתי בנדלר: בתמיכת כל הכנסת, כולל ועדת הכלכלה בהרכב הקודם שלה, נקבע החוק.

<אתי בנדלר: החוק אומר דבר מאוד פשוט.

<אתי בנדלר: אני אקרא אותו.

יעקב אשר: זה החוק הקיים?

<אתי בנדלר: זה החוק הקיים שמתוכו - - -

יעקב אשר: עכשיו זה תיקון?

<אתי בנדלר: אנחנו לא דנים בתיקון, אנחנו דנים בתקנות לביצוע החוק.

יעקב אשר: יש סתירה בין התקנות לחוק?

<אתי בנדלר: להבנתי, במידה מסוימת כן.

אבישי ברוורמן: להבנתה של המשנה ליועץ המשפטי של הכנסת יש כאן סתירות.

<אתי בנדלר: לא הייתי אומרת סתירות.

אבישי ברוורמן: אלא?

<אתי בנדלר: זה לא עונה לרוח החוק.

אבישי ברוורמן: אין הלימה.

<אתי בנדלר: פקודת התעבורה מסמיכה מועצה של עירייה או של מועצה מקומית להטיל חוקי עזר, בין היתר להסדר כלי רכב העומדים בתוך תחומי העירייה או המועצה המקומית בדרך איסור או בדרך אחרת.

<אתי בנדלר: זה המקור החוקי להסמכתן של הרשויות המקומיות לאסור ולהחליט על חניה בתשלום במקומות מסוימים.

<אתי בנדלר: מה החוק שהתקבל אומר?

<אתי בנדלר: "ובלבד שלא תתנה חניה בתשלום" – הכוונה לרשות המקומית – "אלא אם כן אבני השפה בדרך סומנו לסירוגין בצבע כחול.

<אתי בנדלר: השר, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, רשאי לקבוע חובת סימון כאמור או באופן אחר בשול דרך אף אם אין בה אבני שפה ונסיבות למתן פטור מחובת הסימון בדרך בתנאים או ללא תנאים, ובלבד שיינקטו אמצעים כדי להבטיח את ידיעתם של הנוהגים ברכב על קיומה של חובת התשלום בדרך".

<אתי בנדלר: לפי מה שהוצע כאן, התנאי הקבוע בחוק כדי להבטיח את ידיעתם של הנוהגים ברכב על קיומה של החובה הם אותם תמרורים שהעירייה כך וכך גם היום מציבה.

<אתי בנדלר: בשעת הדיונים נאמר בפירוש בוועדה – אני יכולה למצוא את הפרוטוקולים שדובר בהם ולהפנות לכך– שהתנאי להתיר דברים כאלה במקרים שהוועדה תסבור שיש להקל על החובה הזאת של צביעה בכחול לסירוגין או בכחול לבן, כמו שיש במקומות אחרים, היא שהמרחק בין תמרור לתמרור לא יעלה על X מטרים.

<אתי בנדלר: אין כאן שום דבר.

<אתי בנדלר: מה באות התקנות היום ומציעות?

<אתי בנדלר: בתקנת משנה (א), שעדיין לא קראו אותה, מתייחסים רק למקומות שיש בהם אבני שפה.

<אתי בנדלר: אומרים שכשיש אבני שפה נאפשר שלא לצבוע בכחול לסירוגין אם יתקיימו התנאים האלה.

<אתי בנדלר: אין כאן שום תנאים נוספים.

<אתי בנדלר: לפי תקנת משנה (ב), במקום שאין בכלל אבני שפה יש פטור גורף.

<אתי בנדלר: זה בניגוד לרוח החוק באופן ברור וחד משמעי.

<אתי בנדלר: מה שדורשים היום בנסיבות שתיכף נקרא אותן ויש לי הערות לגביהן ובמקום שבשול הדרך אין בכלל אבני שפה, זה שיהיו התמרורים שקיימים כבר היום.

<אתי בנדלר: מה הואילו חכמים בתקנתם?

<אתי בנדלר: לא הועילו דבר.

<אתי בנדלר: אחר כך יש נסיבה אחת ברורה שאני תומכת בה במלוא ליבי בתקנה 19ב(א)(2): "מקום שבו מוצב אמצעי תשלום לצד כל מקום חניה".

<אתי בנדלר: ודאי שהנוהג לא יכול לטעות.

<אתי בנדלר: אין כאן מכשול שצריך להסיר.

<אתי בנדלר: כל מקרה שבו אבני השפה עשויות מאבן מעוצבת הם ביקשו להכניס בחוק עצמו.

<אתי בנדלר: הוועדה לא הסכימה לתת פטור גורף לכל מקום שיש אבן מעוצבת - היא רצתה להתנות את זה בתנאים.

<אתי בנדלר: כאן אין שום תנאים - או לדרך שמתבצעות עבודות שאינן מאפשרות סימון אבני שפה.

<אתי בנדלר: זה יפה, יכול להיות שזה נכון, יכול להיות שזה ראוי, רק אני חוששת מסיטואציה – עוד לא התחלנו לקרוא את התקנה עצמה, אני פשוט מקדימה את ההערה - שמתבצעות עבודות.

<אתי בנדלר: לא כל כך ברור מה פרק הזמן שמתבצעות עבודות.

<אתי בנדלר: אולי כבר יש אישור, רק עוד לא נבחר הקבלן.

<אתי בנדלר: אולי יש קבלן, אבל הוא עוד לא התחיל לחפור.

<אתי בנדלר: אולי לא השלימו את העבודות.

<אתי בנדלר: הפטור הזה יכול להיות פטור גורף לתקופה מאוד ארוכה לא הגבלה כלשהי.

<אתי בנדלר: אם אני מסכמת את הערותיי באופן כללי, אז התקנות האלו להבנתי אינן עונות על רוח החוק.

<אתי בנדלר: אני לא רוצה להגיד באופן גורף שהן חורגות מסמכות, אבל הן בוודאי לא עונות לכוונה שהייתה ביסוד תיקון החוק.

<אתי בנדלר: אני מציעה שכשהוועדה תתחיל לקרוא את התקנות היא תשלב עוד מגבלות.

יעקב אשר: אני מסכים עם חלק מהתקנות.

יעקב אשר: אני חושב שיש מקומות בערים מסוימות שבהם השקיעו הרבה מאוד כסף כדי שהמקום יהיה מעוצב ויהיה יפה.

יעקב אשר: ברגע שמסמנים בכחול לבן הולך כל העיצוב כי השקיעו באבן.

יעקב אשר: מצד שני, יש בעיה שיכולה להיות עם השילוט שקיים היום.

יעקב אשר: אפשר להיות במצב שאתה אומר לעצמך, "איך מצאתי בתוך העיר כזה דבר", למרות שזה לא יכול לקרות פעמיים לאותו אדם.

<אתי בנדלר: באותו רחוב זה לא יכול לקרות פעמיים.

<אתי בנדלר: לי זה כבר קרה פעמיים.

יעקב אשר: אני מציע שדווקא באותם מקומות מעוצבים יהיה מטחן.

אבישי ברוורמן: צפיפות התמרורים או המטחנים.

<אתי בנדלר: אם יש מטחן ליד כל מכונית אין בעיה.

<אתי בנדלר: זה ברור.

יעקב אשר: אם יש מטחן אף אחד לא צריך לטעות.

אבישי ברוורמן: ואיפה שאין מטחן?

<ריטה לדז'ינסקי: איפה שעושים אבן מעוצבת לא רוצים מטחנים, כי רוצים שזה ייראה יפה.

יעקב אשר: אני למדתי בחיים שלי שאין הכל.

יעקב אשר: אם אתה לא רוצה לא את זה ולא את זה, אתה יכול - - -

<ריטה לדז'ינסקי: אני מבינה.

<ריטה לדז'ינסקי: רק הסברתי למה - - -

יעקב אשר: גם התמרור מכער את זה מבחינה ויזואלית.

יעקב אשר: אני הייתי משקיע כסף במטחנים יותר מעוצבים באותם מקומות.

<ריטה לדז'ינסקי: אנחנו משקיעים בטכנולוגיה.

יעקב אשר: אני לא נכנס לגוף התקנות.

יעקב אשר: רשויות מקומיות לא יכולות להרגיל תושבים שבמקום שיש עבודות איש הישר בעיניו יעשה, כי אחר כך זה מרגיל את האנשים לתרבות מסוימת.

יעקב אשר: צריך למצוא ניסוח טיפה שונה, להיכנס לתוך נבכי החוק ולעשות את זה בהבנה ובהסכמה ביחד כדי להגיע בסופו של דבר - - -

<אתי בנדלר: פחות גורף.

אבישי ברוורמן: עו"ד זוכוביצקי, שמעת את ההערות של המשנה ליועץ המשפטי של הכנסת.

אבישי ברוורמן: אני במקרה הזה טאבולה ראסה, אני פתוח.

אבישי ברוורמן: נראה לי, כמו שהיא הגדירה והסבירו לפני זה, שאין הלימה בין החוק לתקנות.

אבישי ברוורמן: רוח החוק שדיברנו עליו לא בא לידי ביטוי בתקנות האלו.

אבישי ברוורמן: אולי תוך כדי התהליך שאנחנו עוברים פה נעשה כמה שינויים כדי שהתקנות תהלומנה את רוח החוק.

<מאיר אורניק: כל תוספת שהעירה היועצת המשפטית - - -

אבישי ברוורמן: אתם מבינים אותה.

<מאיר אורניק: בדיוק.

<שרון שלאין: אני הבנתי שאין התנגדות לעניין אמצעי תשלום לצד כל מקום חניה.

<שרון שלאין: זו בהחלט ידיעה מוחלטת.

<שרון שלאין: אני מסכימה איתך ב-100%.

<שרון שלאין: אני גם דיברתי על זה עם עו"ד זוכוביצקי.

<שרון שלאין: אפשר לעשות איזו שהיא התאמה במובן זה של לעשות את זה במצטבר, זאת אומרת שבמקומות בהם מתבצעות עבודות בכביש אי אפשר לסמן כי יש מניעה.

יעקב אשר: ויש אמצעי תשלום.

<שרון שלאין: צריך איזה שהוא אמצעי על-מנת שידעו שחייבים להחנות שם בתשלום.

<שרון שלאין: לא לשפוך את התינוק עם המים, אלא - - -

אבישי ברוורמן: מכיוון שאי אפשר לשים מטחן כי יש שם עבודות, מה כן אפשר לשים?

<אתי בנדלר: תמרור.

אבישי ברוורמן: תמרור יותר ברור.

אבישי ברוורמן: נשים תמרור ואחרי זה, גברת לדז'ינסקי, היד שמכניסה היא גם היד שתעקור.

<שרון שלאין: זה לא בקצה הרחוב, אלא במקום הספציפי.

<שרון שלאין: איפה שיש עבודות בכביש יהיה שילוב.

<אתי בנדלר: במקום שיש עבודות בכביש, איפה שיש אבני שפה מעוצבות ובמקום שאין אבני שפה בכלל, צריך שהמרחק בין תמרור לתמרור לא יעלה על 50 מטרים.

<מאיר אורניק: נכון מאוד.

<מאיר אורניק: שכל נהג ידע.

<אתי בנדלר: בוודאי.

אבישי ברוורמן: זה נראה לי מאוד הגיוני.

אבישי ברוורמן: זה נראה לי רוח החוק.

אבישי ברוורמן: אני מבקש מעו"ד זוכוביצקי לחשוב איך אנחנו בתקנות עושים את השינויים המתאימים כדי שנוכל להעביר את זה כרוח החוק.

<שרית זוכוביצקי: כשאנחנו אומרים אמצעי תשלום צריכה להיות הודעה מחייבת.

<שרית זוכוביצקי: כדי שזה יהיה מחייב אנחנו רוצים שזה יהיה בלוח התמרורים.

<שרית זוכוביצקי: התמרור היום הוא האמצעי.

<שרית זוכוביצקי: ניסינו לחשוב על דרך יצירתית כדי ליידע את האזרח בדבר החובה לשלם.

<שרית זוכוביצקי: הדבר המוכר, החוקי, הרלוונטי היחידי היה התמרור parking עם המסר המחייב.

<שרית זוכוביצקי: אנחנו לא יכולים להמציא משהו אחר.

<שרית זוכוביצקי: אין כלים אמיתיים להמציא.

<שרית זוכוביצקי: לגבי אמצעי החניה זה מאוד ברור.

<שרית זוכוביצקי: לגבי אבני שפה הבנו שאם נציב אמצעי תשלום אנחנו פוגעים בעיצוב.

<שרית זוכוביצקי: כשמדובר על עבודות בדרך זה בטח לא רלוונטי.

אבישי ברוורמן: את אומרת שאין לכם שום אמצעים.

<שרית זוכוביצקי: אנחנו חייבים לעבוד על פי לוח התמרורים כדי שזה יהיה מחייב.

יעקב אשר: אני לא מקבל את זה שמטחנים פוגעים בעיצוב.

יעקב אשר: צביעה זה הרג של העיצוב.

אבישי ברוורמן: את בעצם אומרת, באמצעות גברת אתגר, שיש רוח חוק, אבל הרוח הזאת למעלה, זאת אומרת נישאים ברוח וגשם אין.

אבישי ברוורמן: את אומרת שאי אפשר לבצע.

אבישי ברוורמן: אומרת עו"ד בנדלר - - -

<שרית זוכוביצקי: לא אמרתי שאי אפשר לבצע.

<שרית זוכוביצקי: תיארתי את הקשיים.

<שרית זוכוביצקי: אולי הפתרון הוא צמצום התמרורים.

אבישי ברוורמן: אני לגמרי עם גברת לדז'ינסקי.

אבישי ברוורמן: אני נגד כיעור.

אבישי ברוורמן: יש כל כך הרבה כיעור בחלק מהדברים, שחשוב לי העיצוב.

<ריטה לדז'ינסקי: ככל ששמים כל 50 מטר זה מעט מאוד, מדובר ב-10 רכבים.

<ריטה לדז'ינסקי: עד מפה לקצה השני את רואה את זה.

<אתי בנדלר: זה יותר מ-10 רכבים.

<ריטה לדז'ינסקי: אם נמלא את העיר בתמרורים ובמטחנים - - - אנחנו רוצים להתקדם קדימה.

<ריטה לדז'ינסקי: יכול להיות שאפשר לשים עוד תמרור לא במרחק של 50 מטר.

אבישי ברוורמן: אני פה בדילמה.

אבישי ברוורמן: אני רוצה את רוח המחוקק.

אבישי ברוורמן: אנחנו יושבים פה למען האזרחים.

אבישי ברוורמן: חברי הכנסת בוועדת הכלכלה מתחלפים.

אבישי ברוורמן: כל אחד צריך ללמוד את התורה מחדש.

אבישי ברוורמן: אני חושב שזה הפרלמנט מהגרועים בעולם, משום שברוב הפרלמנטים בעולם, להוציא את הקפריסאי שהוא לא דוגמה בשבילי כי הוא של 50 וכמה, אנשים יושבים אך ורק בוועדה אחת.

אבישי ברוורמן: אצלנו חברי הכנסת רצים כמו עכברים מסוממים ממקום למקום.

אבישי ברוורמן: אני חושב שמערכת התמריצים של הפרלמנט הזה לא טובה.

אבישי ברוורמן: אני מחפש פתרון.

אבישי ברוורמן: אני מוכן להפסיק את הדיון הזה.

אבישי ברוורמן: אם הפתרון הזה לא טוב, קחו את הזמן ותחזרו אלינו.

אבישי ברוורמן: זה לא בוער.

<אתי בנדלר: הם חייבים.

<אתי בנדלר: ב-1 בספטמבר הכל צריך להיות מסודר.

אבישי ברוורמן: אני מבין לגמרי את עו"ד זכוביצקי, את גברת אתגר ואת גברת לדז'ינסקי.

אבישי ברוורמן: אני מרגיש כרגע לא נוח, כי אני רוצה לקדם את זה אבל רוח החוק לא מצאה פתרון לנושא הכיעור.

אבישי ברוורמן: אני גם לא בעד הצפיפות שבכל מקום יהיה מטחן.

אבישי ברוורמן: תנו לי פתרון.

<אתי בנדלר: אני הבנתי שהרעיון שיהיה מרחק מקסימום בין תמרור אחד לשני הוא רעיון שמקובל על נציגי הממשלה.

<אתי בנדלר: השאלה מה המרחק הראוי.

אבישי ברוורמן: אני מוכן להפסיק את הדיון כדי שתמצאו פתרון.

אבישי ברוורמן: תשבו עם עו"ד בנדלר, תחשבו על משהו.

אבישי ברוורמן: אני לא רוצה להעביר תקנות - המועד שלהן יפקע ב-1 בספטמבר - כשהן לא מספקות את רוח המחוקק.

אבישי ברוורמן: בואו נעשה פה איזו הפסקה קצרה, אולי תמצאו איזה שהוא פתרון.

<אתי בנדלר: אני מציעה ששרית תקרא את תקנה 1(א).

<אתי בנדלר: לגבי תקנת משנה (ב) אנחנו מציעים נוסח אחר.

<שרית זוכוביצקי: בתוקף סמכותי לפי סעיפים 77(א)(2) לפקודת התעבורה (להלן – הפקודה) ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: הוספת תקנה 19ב "פטור מחובת סימון אבני שפה 1.

<שרית זוכוביצקי: אחרי תקנה 19א לתקנות התעבורה, התשכ"א-1961, יבוא: (א) רשות תמרור מקומית רשאית להתנות חניה בתשלום בדרך אף אם אבני השפה לא סומנו לסירוגין בצבע כחול בהתקיים אחד מאלה - - -

<אתי בנדלר: אחרי המילים "אף אם אבני השפה" צריך לכתוב "או שול הדרך במקום שאין בו אבני שפה".

<שרית זוכוביצקי: אבני השפה עשויות מאבן מעוצבת; (2) מקום שבו מוצב אמצעי תשלום לצד כל מקום חניה; (3) בדרך מתבצעות עבודות שאינן מאפשרות סימון אבני השפה ומוצב בה תמרור 901;

<אתי בנדלר: התוספת היא במלים "ומוצב בה תמרור 901".

<אתי בנדלר: תקנת משנה (ב) המוצעת תאמר כדלקמן - אני כבר מודיעה לוועדה שייתכן שאנחנו נכניס שינויים בנוסח שלא ישנו את המהות - "פטור מסימון דרך לסירוגין בצבע כחול בדרך שאין בה אבני או בדרך כאמור בתקנת משנה (א)(1)", זאת אומרת זו אותה דרך שאבני השפה שם עשויות מאבן מעוצבת, "יחול רק אם רשות התמרור המקומית הציבה תמרור 626 או 627 ותמרור 439 או תמרור 629, הכולל הודעה בדבר חובת התשלום וימי התשלום, או עמדת תשלום במרחק שאינו עולה על 60 מטרים".

אבישי ברוורמן: בין ה-50 ל-100 הוחלט על 60 מטרים.

<אתי בנדלר: אני מקווה שזה מקובל.

<שרון שלאין: זה לא רק בין תמרור לתמרור, זה בין תמרור לעמדת - - -

<אתי בנדלר: "במרחק שאינו עולה על 60 מטרים בין תמרור לתמרור או בין תמרור לעמדת תשלום או בין עמדת תשלום לעמדת תשלום.

<אתי בנדלר: בתקנה זו "עמדת תשלום" – מתקן מסומן המוצב על מדרכה או בשול דרך המשמש לתשלום עבור חניה בדרך שבה החניה מותנית בתשלום".

<שרית זוכוביצקי: תחילה 2.

<שרית זוכוביצקי: תחילתן של תקנות אלה ביום כ"ו באלול התשע"ג (1 בספטמבר 2013).

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: מי נגד?

אבישי ברוורמן: בעד – פה אחד

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין התקנות אושרו בתיקונים המקובלים.

אבישי ברוורמן: אני מאוד שמח על הפתיחות וההקשבה כדי להביא לביטוי את רוח המחוקק.

אבישי ברוורמן: תודה למשנה ליועץ המשפטי של הכנסת.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.