ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 19, פרוטוקול מספר 35, 2013-07-02 12:00

דוד רותם: צהרים טובים, אני מתכבד לפתוח את הישיבה, נתחיל עם מועצה אזורית שפיר.

דוד רותם: בבקשה.

<עפר שפיר: מדובר בצו עבירות קנס לגבי המועצה האזורית שפיר, לגבי חוקי העזר הקיימים שלהם, זאת בעקבות עדכון מקיף שנערך לחוקי העזר שלהם קודם לכן, לאחר שחוקי העזר החדשים אושרו, בא תורו של הצו להיכתב ולהתעדכן והרי הכלה לפניכם.

<עפר שפיר: מדובר בסדרה של איסורים, שקיימים בחוקי העזר, שאנחנו מבקשים להפוך אותם לעבירות קנס למטרת אכיפה יעילה.

דוד רותם: אתה יכול להסביר לי מה זה "בעל בניין חייב להחזיק את בניינו במצב המבטיח את שלום המחזיקים בו ואת שלום הציבור"?

<עפר שפיר: אני חושב שההוראה ברורה, אתה מתכוון לומר שזה לא נכתב ברזולוציה מספיק ברורה?

דוד רותם: אני רוצה להבין מה זה עניינך מה קורה בתוך הבית שלי?

<עפר שפיר: מי אמר שזה בתוך הבית?

<עפר שפיר: לאחזקת בניין יש גם השלכה כלפי הציבור.

<עפר שפיר: אנחנו יודעים למשל, שבחוקי עזר - - -

דוד רותם: אתה מבקש להגן על המחזיקים בו?

<עפר שפיר: כן.

<עפר שפיר: המחזיקים בו הם גם תושבי הרשות המקומית.

<עפר שפיר: מה גם שאחזקה בלתי תקינה, יכולה להיות לה השלכה גם לגבי מי שמסתובב בחוץ, או מי מבקר.

דוד רותם: שלום הציבור זה בסדר.

דוד רותם: אני שואל למה אתה מתערב בעניין המחזיקים?

<עפר שפיר: זו תמיד שאלה ששואלים בכל מה שנוגע ליחסי הגומלין בין אחריותה של רשות מקומית כריבון ובעלת האחריות המוניציפאלית, לבין זכויות הקניין של הפרט.

<עפר שפיר: קו התפר מעורר שאלות.

<עפר שפיר: למשל, יש הוראות, לא מעטות, שמדברות על הסדרת או מניעת מפגעים בחצרים פרטיים, גם כאן יכולה להישאל השאלה למה?

<עפר שפיר: מה זה מעניין?

<עפר שפיר: ובכל זאת המחוקק סבור שמה שקורה במגרש הפרטי, יש לו השלכה גם לציבור, וזה כן עניינה של הרשות המקומית.

דוד רותם: יש אצלכם בורות ביוב?

<עפר שפיר: אני לא יודע להגיד קונקרטית, למיטב ידיעתי יש עדיין בורות ספיגה במועצה אזורית שפיר, במיוחד במתחמים בתחום העודף, כלומר לא בישובים עצמם, אבל יש עוד ישובים שיש בהם שיירים של בורות.

דוד רותם: תסביר לי את סעיף 13(ד) לאספקת מים: "לא ירחץ אדם במפעל מים או ברשת פרטית, לא יכבס בהם ולא יכניס לתוכם ולא יגרום או ירשה לאחר להכניס לתוכם בעלי חיים..".

דוד רותם: רשת פרטית זו הרשת שמחברת את הבית שלי.

<עפר שפיר: רשת פרטית זו הרשת של הבית.

<עפר שפיר: זו דוגמה קלאסית להתערבות מידתית בחצרו של הפרט.

דוד רותם: אבל אתה יודע שאני מכבס במים האלה.

<עפר שפיר: הכוונה בתוך צנרת ההולכה לא בתוך האמבטיה.

<עפר שפיר: דוגמת הקיצון שאתה מציג אכן יוצרת בעייתיות, בעניין הזה צריך לדעתי לתת גושפנקא לשיקול הדעת של הרשות המקומית, לא להפעיל את סמכותה התיאורטית.

דוד רותם: מכיוון שפעם עסקתי בשלטון מקומי, יש לי בעיה לסמוך על שיקול הדעת של הרשות.

שולי מועלם-רפאלי: אתה מבקש שיקול דעת כי היה מקרה כזה של הכנסת בעלי חיים לתוך הצנרת?

<עפר שפיר: יש בעיות של זיהום ויש גם היזונים חוזרים.

<עפר שפיר: אתה מזהם מים בתוך הצנרת, זה יכול להשליך קודם כל על מי שגר בבית.

<עפר שפיר: אחר כך אם תהיה הרעלה, יבואו לרשות המקומית ויתחילו לברר למה ואיך.

<עפר שפיר: אני רוצה את הזכות, ואני עומד על כך, להיות "פטרנליסט" ולהיכנס ולבדוק מה קורה בעניין הטיפול במים, גם בתוך הרשת הפרטית.

<עפר שפיר: אגב, זו זכות שקיימת גם בחוק התכנון והבניה, הזכות להיכנס לתוך נכס פרטי, לגבי טיפול בעניינים שנוגעים לאיכות סביבה, במיוחד מים וביוב ולא להיעצר על קו הגבול, היא יסוד מוסד.

<עפר שפיר: מה ששאל עורך הדין רותם - - -

דוד רותם: הכול אני מוכן להיות, רק אל תזכיר לי שהייתי עורך דין.

דוד רותם: החזרתי את הרישיון.

<עפר שפיר: כתבת חוקי עזר, אתה יודע שיש הוראות כלליות שתמיד ניתן לתת דוגמאות קיצון.

<אפרת חקאק: משרד המשפטים רצה לבקש תיקון הצו לענייני סעיפים שדומים למניעת רעש.

<שושי סומך: סעיף 12 לחוק עזר למניעת מפגעים צריך להוריד את הדרגה לדרגה ו', כיוון שזה מקביל לסעיף 4 לתוספת בצו הרעש.

<שושי סומך: סעיף 12 – ניקוי, איבוק, ניעור וחיבוט.

<עפר שפיר: אנחנו לא מתנגדים.

<שושי סומך: באותו חוק, סעיף 73א', צריך לרדת לדרגה ד'.

<אפרת חקאק: אנחנו רוצים שככל האפשר, היינו רוצים שהסכומים יהיו דומים לסכומים שמצויים בעבירות המנהליות בענייני מניעת רעש.

<אפרת חקאק: היו לי שתי הערות לעניין סעיף 53(ב) לאותו חוק – איסור פגיעה או השחתה של רכוש ציבורי.

<אפרת חקאק: בעיריות אחרות, בדרך כלל הסעיף הזה קשור למטרד או למפגע, או בסייג או בסעיף עצמו ופה אין את הסייג הזה.

<אפרת חקאק: רציתי את ההתייחסות של העיריה.

<עפר שפיר: לא ירדתי לסוף דעתך.

<אפרת חקאק: בדרך כלל, כשיש עבירה של "לא יקשור אדם כל חפץ" וכו' למתקן ציבורי, בדרך כלל אנחנו קובעים את זה כעבירה רק כשיש אלמנט של מטרד לציבור, מפגע.

<עפר שפיר: אני מוכן שתכניסו את זה כסייג לעניין הקנס.

<עפר שפיר: אני לא יכול לתקן דרך ההוראה את חוק העזר אבל לעניין הקנס.

דוד רותם: מקובל.

<אפרת חקאק: סעיף שהוא טעות, סעיף 2(א) לחוק העזר (מודעות ושלטים), שזה בעמוד 6, זה היה אמור להיות "למעט הרשאה לאחר ולמעט" וכו'.

<אפרת חקאק: עניין של נוסח, בעמודים 8 ו-9 כתוב סייג "לעניין ההתקנה והחיבור, למעט שוכר או שוכר משנה" ואותו דבר בעמוד 9, שזה סעיפים 9(א) ו-10(ב).

<אפרת חקאק: הסייג צריך להיות מנוסח הפוך.

<שושי סומך: "למעט שוכר או שוכר משנה, לעניין ההתקנה והאחריות"

<עפר שפיר: אני לא חושב שבעברית זה יותר נכון, אבל לא אתווכח אתכם על זה, מקובל עלי.

דוד רותם: אתה צודק, כי עם עורכי דין לא מתווכחים.

<אפרת חקאק: בקשתי לבדוק את עניין הנוסח.

<אפרת חקאק: הסיבה היא שכשאנחנו כותבים את הסייג בעבירות קנס, כשמתחילים את הביטוי "בעניין X", רשמית, זה אומר שהעבירה היא רק לעניין X ולא לזה התכוונתם.

<אפרת חקאק: לענייני מחזור, תקריאו את הסעיף ותסבירו מה בדיוק רציתם לקבוע בסייג?

<אפרת חקאק: מה זה "בסמוך"?

<עפר שפיר: ה"בסמוך" מתייחס להודעה.

<עפר שפיר: ההוראה מורכבת משניים, היא קובעת את הנורמה וקובעת שאני צריך להודיע על הנורמה.

<אפרת חקאק: כתוב: "ובלבד שמתקן המחזור נמצא בסמוך למקום מגוריו".

<אפרת חקאק: אני אעיר שבקשו פה דרגת קנס ז', שזו הדרגה הכי נמוכה.

דוד רותם: כי הם לא מתכוונים לבצע את זה.

<עפר שפיר: אני אענה, "בסמוך" זה בלשון בני אדם.

<עפר שפיר: "בסמוך" פירושו שזה במרחק סביר, שניתן לצפות מאדם שהגזירה תהיה גזירה שהוא יוכל לעמוד בה.

<עפר שפיר: אני מודע לדיון הקודם שהיה כאן בהשתתפות ידידתי, נטען אז שצריך לרדת לרזולוציה של מטרים, אני חושב שזה לא נכון.

<עפר שפיר: חקיקת המשנה צריכה לקבוע עקרונות והעקרונות צריכות להיות מתורגמים להנחיות מנהליות.

<עפר שפיר: צריך לסמוך על הפקיד, שההנחיות המנהליות יהיו הנחיות סבירות.

<עפר שפיר: זה גם עניין ספציפי, יכול להיות שבשכונה מסוימת המרחק הסביר הוא 100 מטרים, משום שיש שם עליה או ירידה קיצונית ובמרחק אחר הוא 200 מטרים, משום שזה במישור.

<עפר שפיר: צריך לאפשר לפקיד להפעיל את שיקול הדעת.

<עפר שפיר: אנחנו יודעים שבפרקטיקה, מתקני המחזור מותקנים בדרך כלל, למשל בישוב שאני גר בו, במרחק של בערך חצי קילומטר אחד מהשני, 300, 400 מטרים, אחד מהשני, כשבתווך, אנשים לוקחים מידי פעם את שקית הנייר או שקית הפלסטיק והולכים למחזור או שולחים את הילדים ללכת למחזר, זה לגיטימי.

<עפר שפיר: אני לא חושב שהמילה "בסמוך" לא מספיק מפורטת.

דוד רותם: היא לא מספיק מפורטת, כי אם תגיד לי שאצלך בישוב זה חצי קילומטר, אני אגיד לך תחשוב על הזקן שצריך ללכת עם השקית את המרחק הזה.

<עפר שפיר: התכוונתי חצי קילומטר בין אחד לאחד, כאשר אדם לא ילך יותר מ-250 מטרים, זה לא הרבה.

דוד רותם: תלוי, בשביל זקנים זה הרבה.

<עפר שפיר: אז להתקין מתקן ליד כל בית?

דוד רותם: כל 100 מטר.

<עפר שפיר: זו גזירה שהרשות לא תוכל לעמוד בה, זה גם בעייתי מבחינת איכות סביבה.

<עפר שפיר: אי אפשר לשים ברצף כזה כל כך הרבה מתקנים, זה לא עובד.

דוד רותם: אפילו תל אביב בקשה לשים כל 100 מטר.

<עפר שפיר: קשה לי להאמין שישב כאן עוזי סלמן והתחייב על 100 מטר.

<עפר שפיר: זה מעט מאד.

דוד רותם: הוא אפילו כתב את זה.

<דורית ואג: זה אחרת אצלכם.

<דורית ואג: זו בניה של צמודי קרקע.

<עפר שפיר: תדמיינו לעצמכם, כל 100 מטרים מתקן מחזור, אני מזכיר שיש גם כמה מתקני מחזור, כל מתקן כזה זה גם נייר, גם פלסטיק והיום גם בטריות.

<עפר שפיר: תשאירו לנו.

<אפרת חקאק: האם האזרחים אצלכם כבר יודעים שאסור להם לא למחזר?

<עפר שפיר: חוק העזר?

<עפר שפיר: כן.

<עפר שפיר: מה נעשה במועצה ברמה האופרטיבית כדי להטמיע את חוק העזר אני לא יודע.

<עפר שפיר: אני יודע לומר שהדרכתי את ראש המועצה שחוק העזר נכנס לתוקף, אמרתי לו שיעשה פרסום לחוק, שיסביר מהם הכללים, מה הוא מצפה שישמעו, תנחה את הפקחים, תקבע מדיניות, יש גם מדיניות של תעדוף, אני בקי בזה גם ברמת השוטף.

<עפר שפיר: במועצה הספציפית הזו אני לא משמש כיועץ משפטי שוטף, אבל כך אני עושה ברשויות הרבות שאני עובד אתם.

<עפר שפיר: אם תרצו, אני מוכן להעביר לו מסר ברוח הזו.

<אפרת חקאק: חבר הכנסת מיכאלי, שלא הגיע היום, אני יודעת שזה נושא שמאד מטריד אותו, העניין של הפרסום לפני שמתחילים לתת את הקנסות.

<עפר שפיר: אני מתחייב בפניכם שאני מודיע לראש המועצה בכתב, שזו הציפייה של הוועדה וזו הנחייתי ברמה הנורמטיבית.

דוד רותם: נצביע על הצו, מי בעד?

דוד רותם: בעד – רוב

דוד רותם: נמנעים – אין

דוד רותם: הצו אושר, נעבור למועצה אזורית ערבה תיכונה.

דוד רותם: צו המועצות המקומיות (עבירות קנס) (תיקון), התשע"ג-2013 - מועצה אזורית ערבה תיכונה

דוד רותם: אנחנו עוברים לערבה תיכונה, איפה זה ערבה תיכונה?

<שי זינדרמן: שמי שי זינדרמן, מזכיר המועצה האזורית ערבה תיכונה.

<שי זינדרמן: ערבה תיכונה, כשמה כן היא, בתיכונה, בין מושב עידן בצפון עד מושב פארן בדרום.

<שי זינדרמן: מועצה קטנה, יושבת על שטח גיאוגרפי כמו המועצה הרביעית בגודלה במדינת ישראל, רובה שטחי אש ושמורות טבע.

<שי זינדרמן: יש שבעה ישובים, חמישה מושבים ושני ישובים קהילתיים.

<עפר שפיר: שימו לב שבמועצה הזו, חוק העזר היחיד שעומד על המדוכה הוא חוק העזר פינוי פסולת, אין בשלב הזה חוקי עזר אחרים שאנחנו מבקשים להפוך הוראות בהם.

דוד רותם: אל תכתוב חוקי עזר, כדי שלא תגיש בקשות.

<אפרת חקאק: אני קודם כל אעיר, שבטבלה שהוגשה לוועדה היו כל מיני אי דיוקים בנוסח הצו.

<אפרת חקאק: לעניין דרגות הקנס תעבדו לפי הטבלה עם העבירות.

<אפרת חקאק: לדוגמה, בסעיף 5(א) זו דרגת קנס ז'.

<אפרת חקאק: סעיף 22(ג) ו-23(ה) זו דרגת קנס ו'.

<אפרת חקאק: בסעיף 4(ג) כתוב דרגת קנס ד' אבל העבירה הופכת את סעיף 4(א) שהיא דרגת קנס ז'.

<אפרת חקאק: יכול להיות שלא התכוונתם לזה והתכוונתם שסעיף 4(ג) יחול על בית עסק בדרגת קנס יותר גבוהה.

<אפרת חקאק: בסעיף 4(א) כתוב: "הותקן מיכל ייעודי או הוקם מתקן מחזור או מרכז מחזור, לא ישליך אדם ולא ירשה למי שפועל מטעמו להשליך פסולת למחזור אלא לתוכו..." וכו', ויש סייג: "ובלבד שמתקן המחזור נמצא בסמוך לנכס במרחק של עד 500 מטר"-דרגת קנס ז'.

<אפרת חקאק: מה רציתם בדיוק בסעיף 4(ג)?

<עפר שפיר: את טוענת שיש פה חפיפה?

<אפרת חקאק: זו אותה התנהגות, לא?

דוד רותם: רק שפה זה בא על בית עסק, או בעל נכס למגורים.

<עפר שפיר: אין חפיפה מלאה, הסברנו את זה.

<עפר שפיר: אם את מדברת על עצם החפיפה, אז אין חפיפה מלאה.

<עפר שפיר: אם את מדברת על דרגת הקנס, אין לי בעיה לשנות את זה.

<עפר שפיר: אין כאן חפיפה.

<עפר שפיר: כאן מדובר על השלכה למיכל מחזור וכאן מדובר על החובה להשליך לתוך המיכל, אלא אם כן הוא מלא ואז אפשר להשליך מסביבו.

<עפר שפיר: יש קצת שוני מבחינת תוכן ההוראה.

<עפר שפיר: אני רוצה שתמקדי אותי, אם הבעיה היחידה היא דרגת הקנס, אין לי בעיה לשנות למה שתגידי.

<אפרת חקאק: אין לי בעיה עם חפיפה כל עוד דרגת הקנס היא זהה.

<עפר שפיר: תגידי איזה דרגה את רוצה?

<עפר שפיר: אני אתך.

<אפרת חקאק: בשפיר, משהו דומה היה דרגה ז'.

דוד רותם: זה שפיר וזו ערבה תיכונה.

<שירן מיזן: בדרך כלל, עבירות מהסוג הזה הן דרגת קנס ז'.

דוד רותם: טוב, אם מקובל עליכם, אפשר להטיל גזירות על ציבור, למה לא?

<שי זינדרמן: מטילים על הרשות.

<שי זינדרמן: מחייבים אותה למחזר ולעשות את כל הדברים האלה, ובצדק, אני לא אומר שלא צריך.

דוד רותם: בסדר, גם משלמים לכם על זה.

<עפר שפיר: אם כבר העלית את זה, לא משלמים.

<שי זינדרמן: לא משלמים שקל אחד ואנחנו צריכים את שיתוף הפעולה של הציבור, בלי זה לא נוכל לעשות את זה.

<עפר שפיר: השלטון המרכזי מאד נדיב על חשבון השלטון המקומי.

<אפרת חקאק: בסעיף 4(ג) כתוב: "שהמתקן הותקן בתחום של בעל הנכס", זה מעט שונה מהסייג ב-4(א), שזה בתוך 500 מטרים.

<עפר שפיר: מדובר בכלי עצירה, בסדר.

אפרת חקאק: לעניין הסייג של 6(א), נתקן את הנוסח.

דוד רותם: נצביע על הצו, מי בעד?

דוד רותם: בעד – רוב

דוד רותם: נמנעים –אין תיקון צו המועצות המקומיות (עבירות קנס) (תיקון), התשע"ג-2013 - מועצה אזורית ערבה תיכונה, אושר.

דוד רותם: תיקון הצו אושר פה אחד.

דוד רותם: נעבור לאילת.

דוד רותם: צו העיריות (עבירות קנס) (תיקון), התשע"ג -2013 - עיריית אילת

<דפנה ישראלי: לא עדכנו את צו עבירות הקנס שלנו שנים רבות, הצו תקף משנות ה-70.

<דפנה ישראלי: אנחנו עובדים עליו כבר מאז 2008 וזה עבר את משרד הפנים, את משרד המשפטים.

<דורית ואג: אצלנו בוועדה הטיפול היה מהיר מאד.

דוד רותם: אני רוצה לפתוח בשאלה: "בעל עסק הגובל רחוב חייב לטאטא היטב את המדרכה שבחזית העסק כמפורט בתוספת, להנחת דעתו של המפקח, בימים ובשעות שנקובים בתוספת".

דוד רותם: מה זה אומר?

<דפנה ישראלי: זה אומר שבעל עסק צריך לשמור על השטח הציבורי שבחזית העסק שלו נקי.

דוד רותם: מצוין.

דוד רותם: אבל אתם קובעים לו גם את הימים והשעות?

<דפנה ישראלי: לצורך העניין, אני יכולה להגן על זה בכך שזה חוק מאד ישן.

דוד רותם: זה לא מקובל עלי שהחוק מאד ישן ועכשיו אנחנו הופכים אותו - - -

<דפנה ישראלי: הרציונל הוא שצריך לשמור על חזית העסק נקיה.

דוד רותם: מקובל עלי.

דוד רותם: אז נקבע בחוק שצריך לשמור על חזית העסק נקיה, אבל לא נקבע ימים ושעות.

שולי מועלם-רפאלי: גם מה זה להנחת דעתו של המפקח?

<יפעת רווה: אתה לא יכול, מפני שאתה מקשה יותר על בעל העסק מאשר מה שכתוב בחוק העזר.

דוד רותם: אז מה?

דוד רותם: אני רוצה שישנו את החוק.

<יפעת רווה: לשנות את החוק זה משהו אחר, לא במסגרת עבירות הקנס.

דוד רותם: אני יודע שאני לא יכול, אבל אני תמיד מעיר להם על כל החוקים שנראים לי משונים.

דוד רותם: זה כמו החוק שהיה בהרצליה, שאסור לפתוח רדיו באוטו.

<רמי בן דוד: שמי רמי בן דוד מנהל אגף תיירות ואכיפה בעיריית אילת.

<רמי בן דוד: אני מכיר מהפרקטיקה, בעלי עסקים נוטים מתי שהם רוצים לרחוץ את חזית העסק.

<רמי בן דוד: יש היגיון שיהיה סדר ושליטה ולא שכל אחד ינקה מתי שבא לו, יציף את הרחוב ואחר כך מתקבלות תלונות.

דוד רותם: אני מדבר על סעיף 2 בו מדובר על טאטוא.

<רמי בן דוד: ברור שזה חלק מזה.

<אפרת חקאק: גם באילת יש תיקונים לענייני רעש.

<שושי סומך: לאילת יש חוק עזר למניעת רעש, בו היה צורך להתאים את כל הסעיפים לצו הארצי.

<שושי סומך: סעיף 2 צריך להיות בדרגה ד'.

<שושי סומך: סעיף 3(א) צריך להיות בדרגה ג', סעיף 4 גם בדרגה ג', וסעיפים 5,6,7 ו-9 כולם דרגה ג'.

<שושי סומך: סעיף 10(א) גם דרגה ג' וסעיף 8 צריך להיות דרגה ד'.

<שושי סומך: בנוסף, בחוק העזר לאילת, על רחצה בבריכות השחייה, סעיף 6(א) צריך להיות דרגה ד', גם מאותו עניין של הרעש.

אורי מקלב: זה נראה לי הרבה חוקים בבת אחת, יחסית למה שאנחנו רגילים, זה בגלל שקשה להגיע לפה מאילת או שזה בגלל שהם חדשניים?

דוד רותם: הם חדשניים ועבדו על זה הרבה שנים.

אורי מקלב: מכיוון שיש עוד ערים בארץ.

דוד רותם: שיגישו, נאשר להם את זה מהר מאד.

אורי מקלב: אפשר לקבל מידע כמה קנסות אתם נותנים היום, לפני שאתם מבקשים עבירות קנס?

אורי מקלב: על איזה דברים אתם נותנים ומה האכיפה שלהם?

<רמי בן דוד: קודם כל חשוב להגיד שאנחנו פה כדי לתקן את צו עבירות הקנס.

<רמי בן דוד: צו עבירות הקנס אצלנו היום הכול רמה א'-730 ₪.

<רמי בן דוד: אנחנו פה כדי לתקן את צו עבירות הקנס ולהפחית את דרגות הקנס וסכום הקנס וכדי לעשות את זה מידתי.

<רמי בן דוד: זה נכון ומבורך ואנחנו עובדים על זה משנת 2008.

אורי מקלב: השאלה מה חלוקת הקנסות שאתם נותנים היום לא בברירת קנס, על מה הדגש?

<טליה כולב: על הכול.

<טליה כולב: כל מה שדרוש אכיפה, נאכף.

אורי מקלב: כמה נותנים היום על רעש?

<רמי בן דוד: כמה עשרות בשנה.

<רמי בן דוד: אנחנו עיר תיירות, עיר בילויים, מתרחשות אצלנו תופעות שלא מתרחשות בעיר רגילה.

אורי מקלב: יש אצלכם שיטור קהילתי?

<רמי בן דוד: כן.

<טליה כולב: שמי עו"ד טליה כולב, התובעת העירונית, בשנה יש בין 1000 ל-1200 ברירות קנס בבית המשפט.

<טליה כולב: זה אחרי שאנשים משלמים או מגישים ערעורים.

<טליה כולב: הכמות מאד גדולה ובמיוחד לרעש, כי הרבה מזה עבירות של תושבי חוץ.

אורי מקלב: כללת גם חניה?

<טליה כולב: לא.

<טליה כולב: חניה זו ברירת משפט, ההליך אחר, זה לא בצו עבירות קנס.

דוד רותם: מותר לשחק מטקות על שפת הים?

דוד רותם: כי אני רואה שכתוב שאסור לעסוק בספורט.

<דפנה ישראלי: יש מקומות ייעודיים, צריך לקרוא את המשפט עם הסוף שלו, כתוב: "לא ייכנס לשטח שפת הים, לא יתרחץ ולא ישחק בו משחק הקשור בתנועות גוף, לא יעסוק שם בספורט.

<דפנה ישראלי: ."

דוד רותם: מה זה משחק הקשור בתנועות גוף?

<דפנה ישראלי: אני חושבת שהכוונה לאנשים שבאים בבוקר ועושים התעמלות.

<דפנה ישראלי: זה לא איסור גורף כי כתוב בסוף הסעיף "שלא בהתאם להוראות סעיפים 5(3), 5(א) ו-5(ב).

<טליה כולב: זה מותר, רק שזה יהיה בהתאם לקבוע בסעיפים הקודמים.

<רמי בן דוד: האיסור הוא בחופים המוכרזים ולמי שמכיר את צו הסדרת מקומות רחצה לחופים מוכרזים, רשום שהעירייה תקצה מקום עם שלט, שם ישחקו את המשחקים ולא חלילה יפגעו עם מטקה בילד או מישהו שיתרוצץ על שפת הים.

<אפרת חקאק: בכל מקום שהקצתם מקום לספורט ולקייטנות, הצבתם שלטים?

<דפנה ישראלי: בכל מקום.

<דפנה ישראלי: זו עיר מאד משולטת.

<אפרת חקאק: בסעיף 13-רחצה על שפת הים, יש סעיף מיוחד על גרימת נזק לשילוט.

<טליה כולב: נתנו לזה התייחסות.

<אפרת חקאק: לא קבלנו.

<דפנה ישראלי: השילוט שקיים בהקשר הזה הוא לא שילוט רגיל, לא שילוט פרסומי, מסחרי.

<דפנה ישראלי: זה שילוט שהוא שילוט אזהרה, הכוונה, שילוט כמו "רחצה אסורה", או "אזור לספורט ימי", עם האזהרות הכרוכות בשימוש בספורט ימי.

<דפנה ישראלי: כל פגיעה בשלט כזה או השמדה שלו, מספיק שהפילו אתו על הרצפה ואזרח לא רואה את השילוט ולא נזהר, יכולה להיגרם פגיעה בחיי אדם.

<דפנה ישראלי: לכן הקנס הוא בהתאם לנזק שעלול להיגרם.

<טליה כולב: השילוט השני הוא שילוט פרסומי במתקן עירוני, של הצגות ודברים כאלה.

<רמי בן דוד: לרוב, אם פוגעים בשלטים כאלו, זה מישהו שמכוון במכוון לפגוע בשלט כדי שהאיסור ייעלם.

<רמי בן דוד: כמו "חוף מוכרז", כמו איסור הכנסת רכב לשפת הים ועוד.

<דורית ואג: יש אצלכם גם בעיה של רכבים על שפת הים?

<רמי בן דוד: תיחמנו את כל רצועת החוף שלנו, מטאבה עד עקבה, אנחנו די סגורים.

אורי מקלב: יש בעיה מתמשכת, שיש שפה אחת אבל אין אחידות בקנס.

אורי מקלב: הרי בריכות שחיה לא ייחודיות דווקא לעיר אילת, בריכות שחייה יש בכל עיר וברוב הרשויות.

אורי מקלב: כולם מדברים על פיגועים ומפגעים, אין אחדות בגובה הקנס.

אורי מקלב: אנחנו רואים קנסות אחרים בכל עיר.

אורי מקלב: במיוחד העיר אילת, שהיא תיירותית, שרוב המבלים בה הם לא בני אותה עיר.

אורי מקלב: כשילד שנמצא תחת אחריות והוא עושה נזק לשלט אז הוא נקנס ב-730 באילת ובתל-אביב רק ב-320.

דוד רותם: אז שילדים ייסעו לתל-אביב ולא לאילת.

<טליה כולב: לצערנו יש הרבה ונדליזם בעיר אילת בגלל אופייה התיירותי ובגלל שהנוער מגיע אליה.

<טליה כולב: אחרי כל חופשת קיץ אנחנו צריכים לשפץ את העיר.

אורי מקלב: ילד מתחת לגיל 9 שיעשה ספורט בשטח הבריכה - - -

<יפעת רווה: מתחת לגיל 12 אין לו אחריות פלילית.

אורי מקלב: אבל לאבא שלו כן יש אחריות ואז הוא כן אמור לקבל את הקנס על מעשיו של הילד, במסגרת חוק העזר הזה, לא שהוא לא ישחק ולא יעסוק בספורט שלא בהתאם הוראות הסעיפים השונים, אני מדבר בעיקר על סעיף 3 שהוא סעיף דרקוני.

אורי מקלב: אם העירייה תרצה לאכוף אותו ותהיה בעיה תקציבית לראש העיר, כפי שראינו בערים מסוימות, כשיש דיוני תקציב אנחנו רואים גידול חד בצפי בהכנסות בנושא של קנסות.

אורי מקלב: אנחנו שואלים מה קרה?

אורי מקלב: אתם יודעים שעבריינים אמורים לבוא לעיר הזו?

אורי מקלב: ואז אנחנו שומעים שיש עיר ויש לה מגמה וחלק מהיעדים של אותם מחלקות זה להגדיל את כמות הקנסות.

אורי מקלב: זה קורה בהרבה ערים, במיוחד לאור המצב הקשה.

אורי מקלב: יכול להיות שתהיה אכיפה מאד דרקונית לילדים עד גיל 12 בגלל משחק וההורים שלהם ייקנסו.

אורי מקלב: המקום היחיד שנתתם קנסות כאלה גבוהים היה החלק של בריכות השחייה.

<דפנה ישראלי: אני יכולה להסכים לעניין של "לא ישחק במקום שהקצו לו", אבל אני יכולה גם להבין את ההיגיון.

<דפנה ישראלי: משום שכשמדובר בבריכת שחייה, אם מקום המשחק מוגדר והילד יוצא מאותו מקום משחק מוגדר ועובר למקום אחר ומשחק בסמוך לבריכה ונופל לתוכה, יש סכנה לחיי אדם.

<דפנה ישראלי: זה בא להגן, לאו דווקא להגדיל הכנסות לעירייה.

<דפנה ישראלי: זה בא כדי למנוע תביעות נזיקין אם יש אובדן חיי אדם.

<דפנה ישראלי: זה בא כדי להגן בראש ובראשונה על אותם נופשים, שנכנסים לאותן בריכות שחייה.

<דפנה ישראלי: בגלל זה יש גם הפניה לסעיף א', שמגדירים איפה אסור להתרחץ, איפה צריכים הילדים להיות.

<דפנה ישראלי: יש היגיון בהגנה על אותו ילד ועל ההורה לצורך העניין.

<דפנה ישראלי: זה מחייב את ההורה להיות ערני לילד שלו.

אורי מקלב: בלי להמעיט בחשיבות הנושא, אבל כשרוצים לאכוף כזה דבר, החבל מאד ארוך.

אורי מקלב: במיוחד האחריות לגבי הילדים.

אורי מקלב: אני מניח שכדי שילד לא ייפול לבריכה, לא גובה הקנס הוא זה שיגרום לכך.

אורי מקלב: אפשר שתהיה דרישה לכתוב על השלטים במקומות שגובה הקנס הוא 730 ₪.

<דפנה ישראלי: אפשר לרשום שגובה הקנס הוא 730 ש"ח, אם זה ייצור את ההתרעה.

<דפנה ישראלי: האם זה ישיג את המטרה לשמה חוקק החוק?

<דפנה ישראלי: אין לנו מניעה.

שולי מועלם-רפאלי: כדאי להשאיר את הקנס על המקסימום, כסוג של התרעה.

<טליה כולב: חשוב להגיד שמופעל פה שיקול דעת, זה לא שהפקחים מסתובבים כל היום מחפשים ונותנים.

אורי מקלב: נותנים את זה גם על רעש בלתי סביר בשטח בריכת השחייה, זה כבר לא שאלה של הצלת חיים.

<רמי בן דוד: זה דווקא מהנושאים הפחות השכיחים יותר.

שולי מועלם-רפאלי: הם הורידו לדרגה ד'.

<אפרת חקאק: לעניין האחידות, זה נכון שאנחנו רוצים ללכת לאחידות.

<אפרת חקאק: הוועדה בדרך כלל כן מאפשרת לעיריות לבקש דרגות קנס שונות בהתאם לצרכים המיוחדים שלהם.

<אפרת חקאק: שימו לב שבצו כתבתם שדרגת קנס א' זה 760 ₪.

<דפנה ישראלי: לא ברור למה, זו כנראה טעות סופר.

<דפנה ישראלי: זה 730, אין בעיה.

<אפרת חקאק: בסעיף 15-רחצה על שפת הים, רציתי להבין למה כתבתם "לא ימכור אדם בשפת הים ולא ישאיל בקבוקי זכוכית"?

<דפנה ישראלי: קודם כל, בצו הסדרת מקומות רחצה יש איסור הכנסת בקבוקי זכוכית לחוף הים.

<דפנה ישראלי: מה שכתוב בחוק עזר משלים את זה, שזה גם לא להשתמש ולא למכור בקבוקים.

<דפנה ישראלי: במושג "השאלה" הכוונה היא למסור, שלא ימסור אדם בקבוק זכוכית לאחר, זה לא חייב שתהיה תמורה בצדו, זה לא רק המכירה, זה עצם ההכנסה של בקבוק הזכוכית לחוף הים.

<אפרת חקאק: אין סעיף כללי על החזקת בקבוקי זכוכית?

<טליה כולב: בחוק העזר אין איסור הכנסה.

<רמי בן דוד: אנחנו עכשיו בבדיקה עם משרד הפנים.

<טליה כולב: יש את צו הסדרת רחצה, שם יש סמכויות אבל רק למפקח רחצה, ומפקח רחצה הוא מטעם משרד הפנים.

<טליה כולב: אז או שימנו אתך הפקחים שלנו או שנצטרך - - - זה בבדיקה עכשיו מול משרד הפנים.

אורי מקלב: מה עם 10(א)?

אורי מקלב: זה דבר חשוב, חוק שאולי צריך לאמץ בעוד עיריות.

דוד רותם: אנחנו לא מחליטים בשביל הרשויות איזה חוקים הם יכניסו, את זה משרד הפנים יכול להכתיב.

אורי מקלב: אני חושב שזה לא מתאים כל כך לחוק העזר, הוא אוסר בכלל מערכת צופרים, לא בעסקים, אבל במכוניות.

אורי מקלב: כאן זה רק לגבי עסקים?

<דפנה ישראלי: כן.

<דפנה ישראלי: כתוב, הפעלת מערכות אזעקה לעסק.

<דפנה ישראלי: בכותרת כתוב "הפעלת מערכות אזעקה בעסק", אבל בתוכן יש גם התייחסות לאזורי מגורים.

<דפנה ישראלי: באזור מגורים, למשך לא יותר מ-4 דקות ובאזור שאינו אזור מגורים למשך לא יותר מ-8 דקות.

אורי מקלב: הכול על עסק.

דוד רותם: אני רוצה להבין, כשאני נמצא באילת, איך אני אדע שהשבת נכנסת ללא צופר?

<אפרת חקאק: עמוד 6 סעיף 7, רציתי לדעת למה צריך לקנוס אדם על אי מסירת הודעה לראש העיריה, דבר שלא מקובל בדרך כלל.

<דפנה ישראלי: ההערה מקובלת, אין מניעה להסיר את זה.

<אפרת חקאק: אז מורידים את סעיף קטן (2).

<אפרת חקאק: הבנתי ממשרד המשפטים שאתם רוצים להוריד את סעיף 3 לחוק עזר לאילת-רוכלים, בעמוד 8.

<אפרת חקאק: סעיף 11 (א)-איסור רוכלות בשעות אחר הצהריים, האם אתם מתכוונים לאכוף את זה?

<דפנה ישראלי: בעיקרון כן, אנחנו אוכפים.

<דפנה ישראלי: זה הסיפור של הרוכלים בטיילת.

<דפנה ישראלי: יש פסק דין של בית המשפט העליון, הם אמורים להתפנות ממש לאחר הבחירות לרשויות המקומיות ואנחנו פותחים מתחם של שוק תיירותי, מה שנקרא מגרש 40ב', שנמצא בסמוך לטיילת בין בתי המלון.

אורי מקלב: כמו שוק רמלה-לוד?

<דפנה ישראלי: מעין שוק תיירותי, לא של ירקות ופירות.

<דפנה ישראלי: דוכנים קטנים אחידים ומעוצבים.

<דפנה ישראלי: במסגרת הזו יש תקנון בהפעלת השוק ואנחנו בהחלט הולכים להקפיד על העמידה בשעות, בייחוד שזה גובל בבתי המלון.

<אפרת חקאק: אותה שאלה לגבי סעיף 13.

<אפרת חקאק: אתם רוצים להקפיד על מחירון באנגלית?

<טליה כולב: כבר היום כותבים באנגלית.

שולי מועלם-רפאלי: השאלה אם רוצים לקנוס אותם אם הם לא יעשו את זה?

<דפנה ישראלי: זה אינטרס שלהם, זה שוק תיירותי.

<אפרת חקאק: סעיף 5 ברחצה בבריכות שחיה.

<אפרת חקאק: בעיריות אחרות החרגנו.

<דפנה ישראלי: אמרנו שאין בעיה, מבחינתנו זה בסדר.

<אפרת חקאק: סעיף 8 למניעת רעש, זה יורד לדרגת קנס ו', בעיריות אחרות מכניסים סייג של גרימת מטרד או רעש בלתי סביר.

שולי מועלם-רפאלי: סעיף 8 הוא על חיבוט שטיחים ומזרונים.

<דפנה ישראלי: אפשר להוסיף סייג, אין מניעה.

<רמי בן דוד: זה משהו ישן.

<אפרת חקאק: זה חלק ממה שאנחנו עושים פה, אנחנו רוצים לוודא שאנחנו לא מכניסים סעיפים אנכרוניסטיים בלי לעשות סדר.

<אפרת חקאק: לעניין סעיף 13 (א)- איסוף ופינוי אשפה, עניין הקטנת נפח של חומרי אריזה.

<דפנה ישראלי: הסבו את תשומת לבנו שיש אחידות בעניין הזה בכל הארץ, כך שאין מניעה.

<דפנה ישראלי: אני לא יכולה להגיד שיש משהו חריג שמאפיין את העיר אילת.

<דפנה ישראלי: חשבנו שיש היגיון בלעודד מחזור, לכן הקנס הוא גבוה.

<דפנה ישראלי: אבל הסבו את תשומת לבנו שאכן יש אחידות בהקשר הזה בכל העיריות, אז אנחנו נצטרף.

<אפרת חקאק: אין סעיף של מחזור על פרט?

<דפנה ישראלי: חובת מחזור על הפרט אין לנו.

<אפרת חקאק: באחזקת בעלי חיים, אולי תסבירו לנו מתי אתם מחריגים כלב מחתול?

<דפנה ישראלי: סעיף 2(ז) לחוק אומר שהווטרינר העירוני יוכל להחליט אילו בעלי חיים יידרש רישיון לגביהם ואילו לא, ברור שהוא לא יכניס חתול.

דוד רותם: אני מודה לכולם, אני צריך ללכת וחברת הכנסת שולי מועלם תחליף אותי.

<דפנה ישראלי: תודה.

<דפנה ישראלי: בדברי ההסבר של החוק כתבנו שקודם כל בגלל שאנחנו עיר תיירות אז יש כל מיני מופעים וקרקסים וזה נועד לזה.

<דפנה ישראלי: מעבר לזה, בדוכני הרוכלים היו תופעות של אדם עם תוכי, או אדם עם נחש או סוסים, כך שזה נועד למצבים של בעלי חיים שיכולים לסכן את הציבור, זנים מסוכנים.

<דפנה ישראלי: במצבים האלה נדרש הרישיון.

<דפנה ישראלי: אין היגיון בלפרט בתוך חוק העזר את כל הזנים ואת כל הסוגים.

<טליה כולב: שיקול הדעת בסעיף הוא לווטרינר.

<שושי סומך: אני רוצה להעיר, שכלב ממועט פה בגלל החוק הארצי בעניין כלבים, לא צריך שתהיה כפילות.

<רמי בן דוד: אני רוצה לחזור למחזור, שאלה למשרד המשפטים.

<רמי בן דוד: ההיגיון שלנו אומר הפוך, אני רוצה לשאול אם הטילו את זה באמת על כל הרשויות, כרמת קנס ז'?

<רמי בן דוד: אם כן, מהיכן ההיגיון הזה, כי אני יכול לבוא עם היגיון הפוך, לצורך העניין אם נרצה לאכוף בעל מרכול גדול כמו שופרסל, נראה לכם הגיוני לתת לו 85 ₪? זה נראה הגיוני?

<רמי בן דוד: צריך לעודד את המחזור.

<רמי בן דוד: היום דווקא השלטון המרכזי והשלטון המקומי, כולם מעודדים את המחזור וקונסים את הרשויות על זה שמטמינים את מה שמטמינים ומעודדים את כולם להטמין כמה שפחות ובחוק הזה ובמידה הזו, זה ממש לדעתי לא לעניין.

<יפעת רווה: אני אשיב.

<יפעת רווה: קודם כל יכולתם לומר לנו את זה קודם.

<רמי בן דוד: אמרנו, אבל אמרתם שהטלתם את זה על כולם.

<רמי בן דוד: אני מפנה את זה ליושבת ראש, אם אתם מתירים לנו את הסמכות להחליט, אנחנו רוצים יותר גבוה.

<יפעת רווה: אני רוצה להשיב ואחר כך יוחלט כפי שיוחלט.

<יפעת רווה: קודם כל , גם אם זה שופרסל, גם 730 זה מעט.

<יפעת רווה: כשמדובר על תאגידים גדולים, גם אם זה כמה מאות שקלים, זה לא הרבה.

<יפעת רווה: אני לא רואה הבחנה בין חברה לבין אדם פרטי.

<יפעת רווה: לכן אני הולכת בדברים האלה לפי אם מטילים את אותו קנס בדיוק, יש מקומות שאנחנו עושים הבחנה, עבירות מנהליות ולפעמים בעבירות קנס אנחנו עושים הבחנה בין תאגיד לבין יחיד מתוך הנחה שיש הבדל מאד גדול בעומק הכיס.

<יפעת רווה: אבל אם אתה עושה פה קנס, זה לא צריך להיות לפי שופרסל, אלא לפי האדם הסביר והאדם הסביר הוא לא שופרסל.

<טליה כולב: אבל אנחנו קיצונים.

<טליה כולב: בין א' ל-ז' יש באמצע עוד כמה דרגות.

<יפעת רווה: אפשר לעשות אבחנה בין תאגיד לבין יחיד.

<רמי בן דוד: לרוב האכיפה, אם היא תתבצע, היא נגד בעל העסק הסביר, בעל החנות.

<יפעת רווה: לא כתוב פה במהלך עסקו, במהלך עסקו ההתייחסות תהיה שונה לחלוטין.

<יפעת רווה: אבל אני מסתכלת על אותו אדם פרטי, ששכח את הקרטון של החלב בחוץ.

<יפעת רווה: בן אדם פרטי שעושה את זה, אז זה לא סביר.

<יפעת רווה: אם אתה עושה אבחנה, אין שום בעיה.

<יפעת רווה: אי אפשר לקבוע קנסות לפי שופרסל, ובהחלט ניתן לעשות אבחנות?

שולי מועלם-רפאלי: אפשר להחליט שקובעים את הסעיף הזה רק על בתי עסק ולא על בני אדם פרטיים?

<יפעת רווה: אם הם יגידו את זה, בכלל אין בעיה.

<רמי בן דוד: לגבי האזרחים, אני מסכים לחלוטין, זה בסדר.

שולי מועלם-רפאלי: אז אתה רוצה את זה גם על אזרחים וגם על בתי עסק?

שולי מועלם-רפאלי: ואז, שיהיו דרגות שונות?

<רמי בן דוד: לא.

<יפעת רווה: אפשר להגיד "במהלך עסקו" ולאדם פרטי להשאיר כך.

<אפרת חקאק: אפשר להשאיר דרגת קנס ב' כמו שביקשתם לעניין בית עסק.

<אפרת חקאק: השאלה אם אתם בכלל צריכים את זה לאדם פרטי?

<אפרת חקאק: אתם יכולים גם לוותר על האדם הפרטי.

<דפנה ישראלי: להגיד "למעט אדם פרטי"

<אפרת חקאק: או "לעניין בית עסק" ואז להעלות.

<רמי בן דוד: בסדר גמור.

<אפרת חקאק: אז סעיף 13(א) יהיה לעניין בית עסק, דרגת קנס - -

<רמי בן דוד: תודה רבה.

<אפרת חקאק: לעניין מכירת בשר, עם הטמפרטורה.

<דפנה ישראלי: אני אסביר שאני לא יודעת להסביר את זה.

<דפנה ישראלי: חוק העזר הזה עבר את משרד הבריאות ואת משרד החקלאות.

<דפנה ישראלי: זה עניין מקצועי תחום הטמפרטורה.

<אפרת חקאק: ואז הכנסנו סעיף, שזה רק כשמדובר בבשר טחון במקרים מסוימים, שזה לא בפני הלקוחות.

<אפרת חקאק: זה לא שופרסל כשהם טוחנים בשר.

<אפרת חקאק: הכנסנו את זה כסייג.

<אפרת חקאק: השאלה אם אתם רוצים להוסיף את אותו סייג?

<יפעת רווה: כשיש חדר מיוחד, שזה מה שהעסק עושה, זה בסדר, אבל לא כשהוא בא לסופרמרקט.

<אפרת חקאק: אני רוצה שהוועדה תשים לב שיש עבירות שאנחנו מוסיפים ויש טבלה של עבירות שמורידים.

<אפרת חקאק: אלה כל ההערות שלי.

שולי מועלם-רפאלי: > כן, ראיתי.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו נצביע על תיקון הצווים.

שולי מועלם-רפאלי: בעד – רוב

שולי מועלם-רפאלי: נמנעים – אין

שולי מועלם-רפאלי: <

שולי מועלם-רפאלי: > הצווים אושרו פה אחד, תודה לכולם, הישיבה נעולה.