ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 14, 2013-07-01 11:00

יואל רזבוזוב: בוקר טוב לכולם.

יואל רזבוזוב: אני שמח או עצוב לפתוח כאן ישיבת ועדה בנושא סמים ואלכוהול בקרב הציבור בכלל, ובפרט אצל העולים, ואכיפת החקיקה.

יואל רזבוזוב: כמו שאתם רואים, הגעתי עם פנס בעין.

יואל רזבוזוב: מאוד התרגשתי לקראת הדיון.

יואל רזבוזוב: אתמול עשיתי אימון באומניות לחימה וקצת נפגעתי, אבל זה בסופו של דבר מכניס בי כוחות להילחם.

יואל רזבוזוב: אנחנו מדברים על נושא שהוא מאוד כאוב, ולצערנו נפוץ מאוד בקרב הציבור בכלל, וגם אצל העולים אנחנו רואים מגמות שונות.

יואל רזבוזוב: לא הצלחנו לקבל נתונים מדויקים.

יואל רזבוזוב: קיבלנו נתונים נכון להיום.

יואל רזבוזוב: איתי מהממ"מ לא הצליח לקבל נתונים לאורך שנים כדי שבאמת נראה את המגמה, אם זה בעלייה או בירידה, ומה באמת נעשה אצל כל הרשויות שמתעסקות בזה.

יואל רזבוזוב: לקראת הדיון פניתי גם אל שרת המשפטים בבקשה לקבל את עמדתה בנושא הקמת בתי-משפט לסמים.

יואל רזבוזוב: התשובה שקיבלתי היא - כמו שאתם יודעים, היום יש פיילוט בתל-אביב והוא טוב.

יואל רזבוזוב: נותנים לו הזדמנות.

יואל רזבוזוב: היום בהיעדר חקיקה, משאבים ותקציבים, ותקציבים גדולים, תשתיות, בינתיים זה לא על סדר-היום.

יואל רזבוזוב: כמובן שנדבר על זה ונראה באמת שזה עובד בתל-אביב, ונראה איך אנחנו יכולים להגביר את הלחץ בשביל שזה יוקם.

יואל רזבוזוב: מהפגישות הקודמות שלי שמעתי שזו הדרך לצאת מזה.

יואל רזבוזוב: נמצאים איתנו כאן נציגי עמותת "אלי"ס" - אימהות למען ילדים בסיכון.

יואל רזבוזוב: הן ביקשו ממני וקיימתי איתן מספר פגישות.

יואל רזבוזוב: החלטנו לקיים דיון משותף על מנת להציף את הנושא הזה וגם לדבר על אכיפת החקיקה.

יואל רזבוזוב: נמצאת איתנו גם שרה כהן מנהלת מחלקת הרווחה במשרד לקליטת העלייה והיא תציג מצגת שהיא הכינה.

יואל רזבוזוב: לאחר מכן נבקש גם לשמוע את נציגי המשרדים לביטחון הפנים, החינוך, הרשות למלחמה בסמים, וכמובן רישוי עסקים.

יואל רזבוזוב: אתמול דיברתי עם חברי הטוב מנהל רישוי עסקים בנתניה, נפתלי קייקוב, והוא סיפור לי איך מפקחים על פיצוציות שמוכרות סמים קלים, וגם על זה אנחנו נדבר.

יואל רזבוזוב: הייתי רוצה לבקש משרה כהן לפתוח.

יואל רזבוזוב: אנחנו מתראים הרבה ואני מקווה שיהיו פתרונות לדברים שבהם אנחנו דנים.

יואל רזבוזוב: שרה, בבקשה.

<שרה כהן: בוקר טוב לכולם.

<שרה כהן: הדיון הזה הוא מפגש מיוחד שהחל לאחר איזשהו שיח שהתקיים גם עם ד"ר מיכאל קיפניס ועם עמותת "אלי"ס" שרצו לקיים כנס בנושא התנהגויות סיכון סביב הנושא של שימוש באלכוהול ובסמים בקרב עולים.

<שרה כהן: אני נתבקשתי על-ידי אורחי הכנס לתת איזשהו זרקור לגבי הנושא של ממצאי מחקר שאנחנו עשינו עם מכון ברוקדייל, בעצם שני מחקרים שהיום אני אציג כאן על קצה המזלג, שהם רלוונטיים לנושא הדיון היום.

<שרה כהן: לפני שאתחיל אני רוצה להגיד כמה משפטים שהם גם בהקשר של מה שציינת לגבי הנושא של הנתונים וגם בעקבות השיח שקיימתי עם איתי מהממ"מ.

<שרה כהן: הנתונים האחרונים - אנחנו במשרד הקליטה משתדלים לעקוב לאורך זמן ולאורך תקופה אחרי המגמות של שימוש לרעה באלכוהול ובסמים בקרב עולים.

<שרה כהן: הבסיס לנתונים הוא הסקרים האפידמיולוגיים שהרשות למלחמה בסמים היתה מבצעת אחת לשלוש שנים.

<שרה כהן: הנתון האחרון שקיים הוא הסקר האפידמיולוגי של 2011.

<שרה כהן: המדענית הקודמת של הרשות למלחמה בסמים ד"ר רחל בר המבורגר היתה עורכת לנו אחת לשלוש שנים את המידע מתוך הסקר.

<שרה כהן: אנחנו ראינו שמ-95' ועד 2009 היתה מגמה של עליה בקרב העולים עד איזושהי מגמה של התייצבות בשנת 2009 וגם אחר כך 2011, כשבכל מקרה הנתונים מראים שבקרב בני הנוער העולים השימוש הוא בהיקף גבוה יותר מאשר בקרב האוכלוסייה הישראלית הוותיקה, ובהחלט בהיקפים גבוהים יותר בקרב הנוער שהוא הנוער המנותק.

<שרה כהן: יחד עם זאת, הסקרים האלה בעיקר נתנו את תמונת המצב לגבי האוכלוסייה של העולים באופן כללי בלי תת-חלוקה, וההנחה היתה שהיא בעיקר כיסתה את האוכלוסייה של יוצאי חבר המדינות.

<שרה כהן: הנתונים בתוך הסקרים האלה - אם בדקת אותם, איתי - מראים שלגבי האוכלוסייה של המבוגרים ההיקפים הם בשיעורים נמוכים יותר, ואנחנו רואים כאן את השונות בין האוכלוסייה של הנוער ובין האוכלוסייה של המבוגרים.

<שרה כהן: הרשות, למיטב ידיעתי, שהיא אמונה בתוקף היותה תאגיד סטטוטורי בנושא של תכלול העבודה שקשורה לנושא של מניעת שימוש באלכוהול ובסמים במדינת ישראל היתה, לפחות מתוך זווית ההתבוננות שלי, אמורה לתת לנו את הנתונים גם לגבי השוטף.

<שרה כהן: הסקר האפידמיולוגי האחרון, שאולי היה צריך להתפרסם, הוא בשנת 2012.

<שרה כהן: אבל אין לנו סקר כזה ואנחנו מגיעים למצב שאנחנו לא יכולים לראות תמונת מצב של מגמות לאורך השנים האחרונות.

נסים זאב: נתונים גבוהים יותר במספרים או באיכות הסמים?

<שרה כהן: יש שונות גם במאפיינים עצמם של השימוש בסמים בקרב עולים, וכאן יש שונות בין האוכלוסיות השונות.

<שרה כהן: אני לא ממש התבקשתי להתייחס לזה.

<שרה כהן: אני חושבת שיש פה מומחים יותר.

<שרה כהן: לדעתי, אמור להיות כאן גם ד"ר מהל שהוא ראש תחום טיפול ברשות למלחמה בסמים.

<שרה כהן: חיים, היי.

<שרה כהן: אני מניחה שאת הדברים האלה תשמעו ממנו, אני בהחלט לא הייתי רוצה להתייחס לנושאים שאני לא בקיאה בהם ולא אמונה עליהם.

יואל רזבוזוב: הצטרף אלינו חבר הכנסת נסים זאב.

יואל רזבוזוב: תודה שבאת.

יואל רזבוזוב: זה דיון מאוד חשוב.

<שרה כהן: אני רוצה מפה לגלוש למה שהתבקשתי להציג במסגרת הכנס.

<שרה כהן: המצגת שלי בכנס היתה אמורה להיות הרבה יותר רחבה ולתת את תמונת המצב באופן כללי של בני נוער עולים שמתבססת על שני מחקרים שאנחנו הזמנו בשנתיים האחרונות ממכון ברוקדייל.

<שרה כהן: מחקר אחד בדק שש קבוצות מוצא שונות בקרב העולים.

<שרה כהן: הוא פורסם בשנת 2010 והוא נתן לנו תמונת מצב על כל שטחי החיים של בני הנוער העולים.

<שרה כהן: המחקר השני פורסם בסוף 2012 ובו אנחנו גם בדקנו את המצב של הדור השני, גם של יוצאי חבר המדינות וגם של יוצאי אתיופיה, והנתונים הם מאוד מעניינים.

<שרה כהן: ברשותכם, אני אציג אותם.

<שרה כהן: שני המחקרים של הנוער העולה של אוכלוסיית היעד היו גילאי 12 עד 17.

<שרה כהן: זה לא כולל בני נוער שעלו לארץ בשנתיים שקדמו לסקר.

<שרה כהן: אנחנו התייחסנו בשנת 2008, שזה המחקר שפורסם ב-2010 והמחקר של 2010 פורסם ב-2012, לכ-680 בני נוער דוברי שפות שונות בשנת 2008, ואחר כך הרחבנו את המדגם בצורה מאוד מאוד משמעותית גם לעולים מברית-המועצות וגם בני עולים יוצאי ברית-המועצות שנולדו בארץ.

<שרה כהן: עשינו הקבלת קבצים מול משרד הפנים, גם עולי אתיופיה שנולדו בחו"ל וגם בני עולים יוצאי אתיופיה שהם ילידי הארץ.

<שרה כהן: השווינו את זה לראשונה לקבוצה של יהודים ותיקים.

<שרה כהן: דהיינו, ילדים שנולדו בארץ להורים שהם גם לא ילידי חו"ל.

<שרה כהן: סך הכול, אנחנו הגענו להיקף מדגם מאוד גדול ולפי המתודולוגיה של ברוקדייל בסך הכול מתייחס לכל המדגם כאל בעצם מחקר אחד שפורסם בשני שלבים.

<שרה כהן: מה ההגדרות שלנו בתוך המחקר?

<שרה כהן: זה בני נוער עולים, זה דור ראשון.

<שרה כהן: זה בני נוער שעלו מברית-המועצות לשעבר או מאתיופיה.

<שרה כהן: כמו שציינתי, לא כולל בני נוער שעלו בשנתיים שקדמו לסקר.

<שרה כהן: ילידי הארץ יוצאי ברית-המועצות או יוצאי אתיופיה הם בני עולים דור שני שנולדו בישראל ושני ההורים שעלו ממדינות אלה החל משנת 89'.

<שרה כהן: היהודים הוותיקים הם בני נוער יהודים ילידי הארץ שהוריהם גם נולדו בארץ או שעלו לפני 89'.

<שרה כהן: מה כללנו בתוך המחקר?

<שרה כהן: שוב, זה מחקרים מאוד מאוד גדולים.

<שרה כהן: הם מפורסמים גם באתר של משרד הקליטה וגם באתר של מכון ברוקדייל.

<שרה כהן: אנחנו כללנו בהם את כל הנתונים שקשורים למאפיינים של אוכלוסייה של בני נוער.

<שרה כהן: המחקר הוא מאוד מיוחד כי לראשונה אנחנו שאלנו את בני הנוער מה דעתם על חייהם בכל התחומים האלה.

<שרה כהן: זה מחקר שבא מתוך מה שבני הנוער עצמם אמרו.

<שרה כהן: היה שיתוף פעולה יוצא דופן.

<שרה כהן: זה היה מחקר שנעשה בסקר טלפוני עם דובר עברית וגם דובר שפה שצריך היה לתרגם במידת הצורך.

<שרה כהן: בני הנוער אוהבים לדבר בטלפון והיתה היענות יוצאת דופן.

<שרה כהן: חלק מהשיחות ארכו הרבה מאוד זמן כי זה היה שאלון ענק.

יואל רזבוזוב: האם הם לא פחדו לענות על שאלות כאלה כדי שלא יעצרו אותם?

<שרה כהן: אנחנו לא שאלנו אותם לגבי הנושא של שימוש בסמים כי שימוש בסמים הוא אסור לפי חוק.

<שרה כהן: אבל שאלנו אותם לגבי הנושא של האלכוהול ולגבי התנהגויות סיכון שונות.

יואל רזבוזוב: הסקר הזה מדבר רק על אלכוהול.

<שרה כהן: הסקר הזה מדבר רק לגבי האלכוהול.

<שרה כהן: אלה הנושאים שאנחנו כללנו במחקר.

<שרה כהן: שימו לב, הרבה מאוד נושאים שקשורים גם לנושא של שימוש בשפת אם וגם בבית-הספר - התפקוד והחוויה שלהם, ודפוסי עבודה, והנושא של הפנאי ושימוש במחשב ומאפיינים חברתיים וגם התנהגויות סיכון.

<שרה כהן: הרבה מאוד על הנושא של הקשר עם ההורים.

<שרה כהן: יש לנו מידע מדהים על הנושא של הקשר עם ההורים שהוא מאוד מאוד משמעותי מזווית ההתבוננות שלנו לגבי המצב באופן כללי של בני נוער.

יואל רזבוזוב: אני רוצה להבין.

יואל רזבוזוב: האם אין לנו סקר על סמים בקרב בני נוער כי זה אסור?

יואל רזבוזוב: אין לנו שום דבר כזה?

<שרה כהן: מי שאמור לעשות את הנושא זה הרשות למלחמה בסמים.

<שרה כהן: הרשות למלחמה בסמים אמורה להקיף את הנתונים במדינת ישראל לגבי הנושא של שימוש בסמים.

<שרה כהן: כמו שאמרתי, הסקר האחרון פורסם בשנת 2011.

<שרה כהן: מה שאני מציגה כאן זה מתוך האופן שבו בני הנוער מתייחסים לנושא של מצבם בחיים, ובהקשר כאן אני התמקדתי בעיקר בהתנהגויות שהן התנהגויות סיכון מהדיווח של בני הנוער.

<שרה כהן: מתוך סקירת הספרות מה, הם הגורמים שמקדמים או מעכבים את ההשתלבות המוצלחת של בני נוער מהגרים ובני מהגרים.

<שרה כהן: הספרות מדברת על הרבה מאוד נושאים.

<שרה כהן: יש כאן סקירת ספרות מאוד יפה על נסיבות ההגירה של ההורים והמאפיינים שלה, על המאפיינים החברתיים, הכלכליים והדמוגרפיים, ההון התרבותי והרשת החברתית, השונות בין חברת המוצא לחברה הקולטת, יחס החברה הקולטת ובחירת האסטרטגיה של ההתאמה התרבותית, אם זה השתלבות, אם זה שוליות.

פנינה תמנו: למדרג יש משמעות?

<שרה כהן: לא, אין כאן משמעות.

<שרה כהן: מה המגמות הבולטות שעלו לנו משני המחקרים?

<שרה כהן: שקיים דמיון בין בני נוער עולים מברית-המועצות ליהודים ותיקים במגוון תחומים: בבית-ספר, בפעילות פנאי, בהתנהגויות סיכון, ברווחה כללית ועוד.

<שרה כהן: אני גם העליתי את זה גם במפגש הקודם שהיה בוועדת העלייה והקליטה כשהצגתי את זה לגבי מצב של בני נוער בקצה הרצף.

<שרה כהן: המאפיינים הייחודים של עולי ברית-המועצות: הם בעלי עמדות המביעות יותר בידול וניכור חברתי ויותר מעורבים בהתנהגויות סיכון, וזה על העולים עצמם.

<שרה כהן: תמונה מורכבת ביחס ליוצאי אתיופיה.

<שרה כהן: יש ממצאים מדאיגים, בעיקר בתחום החינוך, לצד זיקה חזקה לארץ ומוטיבציה גדולה, גבוהה, לשירות צבאי ולאומי.

פנינה תמנו: לא הצלחתי להבין את ההבדל בין ילדים מברית-המועצות לשעבר לבין יוצאי אתיופיה מבחינת המורכבות.

<שרה כהן: אנחנו מדברים כאן על כמה קבוצות אוכלוסייה.

<שרה כהן: אני מציעה שאנחנו נתקדם ותראי מתוך זה.

פנינה תמנו: לא, אני שואלת שאלה שהיא רלוונטית לעכשיו.

פנינה תמנו: אני שואלת מה ההבדל.

פנינה תמנו: זאת אומרת, יש פה מאפיינים ייחודים לעולי ברית-המועצות ויש פה מאפיינים ייחודיים ליוצאי אתיופיה.

<שרה כהן: תיכף אנחנו נגיע לזה.

פנינה תמנו: תרשמי לך.

<שרה כהן: אנחנו נגיע לזה, את תקבלי תשובה תוך כדי הדיון.

יואל רזבוזוב: הצטרפו אלינו חברי הכנסת: מוטי יוגב, פנינה תמנו-שטה.

יואל רזבוזוב: תודה שבאתם.

<שרה כהן: אני ממש בזרקור נותנת כאן כמה היי-לייטס.

<שרה כהן: כשבדקנו את מוצא החברים ראינו שמבין הגורמים שמציינים קליטה שהיא קליטה מוצלחת יותר זה יותר חברים מקבוצות מוצא שהן לא רק קבוצת המוצא של השיוך האתני.

<שרה כהן: אנחנו רואים שלגבי מרבית האוכלוסייה של יוצאי אתיופיה, גם אלה שנולדו באתיופיה, וגם אלה שנולדו בישראל, מרבית החברים הם מקבוצת המוצא של השיוך האתני.

<שרה כהן: בקבוצות מוצא אחרות אנחנו רואים שיש הרבה מאוד חברים מקבוצות מוצא שהן קבוצות מוצא אחרות.

<שרה כהן: מבחינת מצב חברתי - זה נבדק כבר במחקר של 2012, גם לגבי אוכלוסייה של בני עולים מברית-המועצות לשעבר וגם בני עולים יוצאי אתיופיה.

<שרה כהן: אנחנו רואים שבאוכלוסייה של ברית-המועצות לשעבר יש הפחתה במספר החברים שהם מקבוצות המוצא האתנית.

<שרה כהן: בקרב העולים 46% דיברו, בקרב בני העולים 31%.

<שרה כהן: שימו לב לגבי יוצאי אתיופיה.

<שרה כהן: 65% דיברו שהחברים הם מקבוצת המוצא האתנית שלהם וגם בקרב בני עולים 53%.

<שרה כהן: אנחנו רואים שחלק לא מבוטל מבני הנוער משתתפים בפעילויות שהן פנאי, גם יוצאי חבר המדינות, גם יוצאי אתיופיה.

<שרה כהן: אנחנו רואים את זה כנתונים שהם בהחלט מאוד מעודדים, אבל עדיין מחייבים בהחלט עוד תגבור בהקשר הזה.

<שרה כהן: זה זרקור ראשון לגבי הנושא של מה בני הנוער אומרים על ההורים שלהם שהם יודעים על החיים שלהם.

<שרה כהן: במחקר משנת 2010 אנחנו רואים שמרבית העולים ממרבית הארצות מעידים בשיעור מאוד גבוה שההורים בהחלט מעורבים ויודעים על החיים שלהם.

<שרה כהן: בקרב האוכלוסייה של יוצאי אתיופיה הם הנמוכים ביותר יחסית לאוכלוסיות האחרות, ובקרב אלה שנולדו בישראל, מה שהם מציינים זה שההורים יודעים הכי פחות על החיים שלהם.

<שרה כהן: זה מתחבר אצלנו למשתנה של הפיקוח ההורי שמבחינתו הוא משתנה שמצביע.

<שרה כהן: ככל שהפיקוח ההורי גבוה יותר אז כך אנחנו רואים הפחתה בהתנהגויות סיכון אצל בני נוער.

<שרה כהן: מתוך המחקר של 2012 אנחנו רואים גם את ההשוואה גם על האוכלוסייה היהודית הוותיקה.

<שרה כהן: אנחנו רואים שגם בקרב הדור השני של העולים מברית-המועצות יש יחסית גידול ברמת הפיקוח ההורית.

<שרה כהן: עדיין אוכלוסייה של יוצאי אתיופיה מאופיינת כאן ברמת פיקוח הורי נמוכה יותר מזווית ההתבוננות של בני נוער.

<שרה כהן: מבחינת הקשר התומך מצד ההורים, אנחנו פה רואים שהאוכלוסייה היהודית הוותיקה מציינת כאן במדד המסכם את הקשר התומך הגדול ביותר ועולי ברית-המועצות מאוד דומים וגם בני העולים מאוד דומים לאוכלוסייה היהודית הוותיקה.

<שרה כהן: גם פה יש ירידה בקרב בני נוער יוצאי אתיופיה שנולדו בישראל.

<שרה כהן: אנחנו כבר מגיעים פה לנתון של שתיית אלכוהול שהיא רלוונטית גם לדיון כאן.

<שרה כהן: היה חשוב לי להראות גם את כל הנתונים האחרים כי אנחנו מתייחסים לנושא של התנהגויות סיכון כמכלול של התנהגויות סיכון.

<שרה כהן: פה אנחנו בדקנו כמה שאלות שקשורות גם לקשר העקיף וגם לקשר הישיר של שתייה.

<שרה כהן: פה אנחנו בדקנו, במחקר של 2010, גם עם קבוצות מוצא שהן דוברי ספרדית, צרפתית ואנגלית.

<שרה כהן: בדקנו את ברית-המועצות לשעבר ואת יוצאי אתיופיה שנולדו בארץ ויוצאי אתיופיה שנולדו בחו"ל.

<שרה כהן: במדגם הבא אנחנו גם הרחבנו את יוצאי ברית-המועצות וגם את יוצאי ברית-המועצות שנולדו בארץ.

<שרה כהן: פה אנחנו רואים שמבחינת חברים ששותים האחוז הנמוך ביותר הוא בקרב יוצאי אתיופיה שנולדו באתיופיה.

<שרה כהן: אנחנו רואים כבר אחר כך גידול בקרב אלה שנולדו בישראל.

<שרה כהן: עדיין הקבוצה שמובילה כאן מבחינת חברים ששותים זה אוכלוסייה של יוצאי ברית-המועצות לשעבר.

<שרה כהן: כשבדקנו את הנושא של שותים לפחות פעם אחת בשבוע, שימו לב, גם יוצאי ברית-המועצות כאן הם בשיעור גבוה יותר והם מאוד דומים כאן לדוברי האנגלית.

<שרה כהן: הנושא של שתייה לשוכרה - יוצאי ברית המועצות, זאת אומרת, אלה שנולדו בברית-המועצות, הם גם כאן בשיעור גבוה יותר, וגם דוברי האנגלית כאן מציינים שהשיעור הוא יחסית גבוה.

<שרה כהן: במחקר הבא אנחנו הרחבנו בצורה מאוד גבוהה, בזה של 2012, את המדגם גם לגבי יוצאי ברית-המועצות לשעבר וגם לגבי יוצאי אתיופיה, והשווינו את זה לאוכלוסייה של יהודים ותיקים.

<שרה כהן: הנתונים שצפים לנו כאן הם נתונים בהחלט מאוד קשים ואנחנו רואים אותם גם ממקורות אחרים.

<שרה כהן: אנחנו הזמנו מאוניברסיטת בר-אילן, המחקר של HBC.

<שרה כהן: אנחנו צריכים לקבל מהם גם את הנתונים לגבי אוכלוסיית העולים.

<שרה כהן: אנחנו עוד לא קיבלנו, אבל נתונים ראשוניים בהחלט מראים לנו, וגם משם, שיש בעיה בקרב האוכלוסייה של בני עולים יוצאי אתיופיה בנושא של שתייה.

<שרה כהן: פה אנחנו רואים שבנתונים של חברים ששותים מידי פעם או באופן קבוע כבר יש גידול משמעותי בקרב בני עולים יוצאי אתיופיה גם בהשוואה לאוכלוסייה יהודית ותיקה, גם בשתייה של לפחות פעם בשבוע.

<שרה כהן: שימו לב, לנושא של השתכרו לפחות פעמיים.

<שרה כהן: יש ירידה דרסטית בקרב בני עולים יוצאי ברית-המועצות לשעבר, אפילו נמוך יותר מאשר האוכלוסייה היהודית הוותיקה, ויש גידול בקרב יוצאי אתיופיה שנולדו בישראל.

<שרה כהן: זה שיעור שהוא דומה לשיעור של אוכלוסיית העולים מברית-המועצות.

יואל רזבוזוב: משהו פה לא מסתדר לי.

יואל רזבוזוב: השתכרו לפחות פעמיים ושותים לפחות יום בשבוע – פה זה כל ילד שלישי, ושם כל ילד רביעי.

<שרה כהן: הנושא השתייה לשוכרה זה סוג אחר.

<שרה כהן: זה שתיית בולמוס.

<שרה כהן: השתכרו שזה שכרות.

יואל רזבוזוב: השתכרו לפחות פעמיים.

<שרה כהן: כן.

<שרה כהן: בכלל, באופן כללי.

<שרה כהן: יום בשבוע זה שותים.

יואל רזבוזוב: יש חפיפה.

<שרה כהן: לא, לא חופפים.

<שרה כהן: שותים לפחות יום בשבוע שהם באים ואומרים שהם שותים, פעם בשבוע.

<שרה כהן: הנושא של השתכרו לפחות פעמיים, פעמיים בחייהם.

<שרה כהן: זאת אומרת, הם הגיעו למצב של שכרות, של שתייה לשוכרה.

פנינה תמנו: זה אותם נבדקים?

<שרה כהן: כן.

<שרה כהן: גם פה אנחנו בדקנו את נושא האלימות ותחושת ביטחון.

<שרה כהן: גם בדקנו את הנושא של השתתפות בקטטה וגם תחושת ביטחון.

<שרה כהן: אנחנו רואים שבקרב אוכלוסייה של יוצאי אתיופיה הם גם מעידים על עצמם שהם יותר השתתפו בקטטות וגם חשים פחות ביטחון במקום שבו הם חיים.

<שרה כהן: אנחנו בדקנו את זה אחר כך גם עם האוכלוסייה הישראלית הוותיקה.

<שרה כהן: אנחנו גם פה רואים יחסית שיעור גבוה יותר בהשוואה גם לאוכלוסייה היהודית הוותיקה.

פנינה תמנו: אני שמה לב שאת מתייחסת רק לילדים ממוצא אתיופי.

פנינה תמנו: מאוד חשוב שתתייחסי, אני ראיתי נתונים שהם מאוד דומים בקבוצות אחרות.

<שרה כהן: אני התייחסתי אליהם.

פנינה תמנו: לא, די - - -

<שרה כהן: אני מתנצלת אם זה כך יצא.

<שרה כהן: אנחנו בהחלט רואים שבקרב קבוצות שונות אנחנו רואים מאפיינים שהם קשורים לנושא של שימוש באלכוהול בקרב בני נוער עולים.

<שרה כהן: לדוגמה, נמצאת פה גם מיכל סעדי מעמותת "אפשר".

<שרה כהן: היא תציג את הקבוצות שאנחנו עשינו בקרב נוער דובר אנגלית במודיעין שציינה שזה בעצם הקבוצה.

<שרה כהן: זאת אומרת, העיר עצמה ציינה שזו הקבוצה שהיא הכי מתקשה איתה.

<שרה כהן: יש לנו קבוצות שעשינו בקרב דוברי צרפתית, קבוצות גם בקרב בני המנשה.

<שרה כהן: צריך לבוא ולהגיד שאנחנו רואים את המשמעות של השימוש באלכוהול בקרב מרבית קבוצות האוכלוסייה.

<שרה כהן: מה שאנחנו באים ומציגים פה, ואני רוצה לבוא ולהגיד את הדברים בצורה מאוד ברורה, זה מחקר שמציג מהמקום של בני הנוער את המקום שלהם.

<שרה כהן: זאת אומרת, אנחנו לא יכולים להתווכח עם מה שבני הנוער מעידים או אומרים על עצמם.

<שרה כהן: זה המשמעות של המחקר הזה.

נסים זאב: יש קשר בין השתתפות בקטטה לבין כל נושא של אלכוהול, של השתייה?

נסים זאב: האם זו אותה אוכלוסייה?

<שרה כהן: בסך הכול יש מאפיינים של התנהגויות אנטי-נורמטיביות בקרב אוכלוסייה שיכולות לכלול גם וגם וגם.

<שרה כהן: בדרך כלל השימוש באלכוהול הוא מסיר עכבות ואנחנו רואים הרבה יותר את בני הנוער שהם שותים או שותים לשוכרה עוד לפני שהם מגיעים לזה שהם "מחוקים", זה שהם יכולים להשתתף יותר בתגרות ובקטטות.

<שרה כהן: אנחנו מדברים פה על מחקר ומחקר מתוך איך שבני הנוער מציגים את זה על עצמם.

יואל רזבוזוב: שרה, בואי נתקדם.

יואל רזבוזוב: יש לנו עוד הרבה מחקרים היום ויש לנו הרבה דוברים.

מרדכי יוגב: השקף הקודם הוא מאוד חשוב.

<שרה כהן: אני מתנצלת, יש הרבה מאוד נתונים.

<שרה כהן: זה מחקר ענק.

<שרה כהן: אני חושבת ששלפתי מתוכם בקושי שמונה שקפים שמעידים על הדברים.

<שרה כהן: נתנו לי פה רבע שעה והבטחתי לדנה.

פנינה תמנו: השקף הזה הוא ללא ספק בסיס להרבה מאוד.

<שרה כהן: ברשותכם, אני רוצה לדלג לשקף האחרון שלי.

<שרה כהן: אלה נתונים מתוך התוכנית הלאומית לילדים ונוער בסיכון, מה שקרוי תוכנית שמיד.

<שרה כהן: אני הכנסתי אותם בדקה התשעים כי הם נתונים שהיום הם הכי עדכניים שמשקפים את המצב של מצבי סיכון בקרב ילדים ובני נוער עולים בתוך תוכנית לאומית שהיום מתקיימת ב-72 יישובים.

<שרה כהן: מתוך 151,000 ילדים ובני נוער שאותרו בתוכנית הלאומית, זו תוכנית ממשלתית ששותפים לה חמישה משרדי ממשלה, מתוך 151,000 אנחנו מדברים על 15,000 עולים שהם 19% מהאוכלוסייה היהודית המאותרת.

<שרה כהן: שימו לב את אחוז המאותרים העולים בקבוצת הגיל 12 עד 18 שזה 27% כשהחלוקה בקרב האוכלוסייה היהודית הוותיקה היא בדרך כלל שליש, שליש, שליש.

<שרה כהן: זו תת-החלוקה של ה-15,000 העולים.

<שרה כהן: 47% הם יוצאי אתיופיה מבין הילדים שאותרו במצבי סיכון בפועל.

<שרה כהן: 14% גיאורגיה ובוכרה, ו-10% יוצאי קווקז.

<שרה כהן: רוסיה - 21%.

יואל רזבוזוב: זה לא רוסיה.

יואל רזבוזוב: זה אוקראינה, בלרוס.

<שרה כהן: נכון, רוסיה הלבנה, רוסיה וכל המדינות האחרות.

<שרה כהן: אוכלוסיות אחרות זה 8%.

<שרה כהן: אלה נתונים לא פשוטים שגם מצביעים לנו כאן על אוכלוסייה שנמצאת במצבי צורך ומצוקה גבוהים יותר מקרב אוכלוסיית העולים.

<שרה כהן: הנתונים מתחלקים לשלושה תחומים עיקריים: השתייכות הילד למשפחה והטיפול בילד, תפקוד הילד בתחום הרגשי החברתי, ובתחום ההתפתחותי והלימודי.

<שרה כהן: יש שבעה פרופילים בתוך התוכנית.

<שרה כהן: השקף האחרון שלי מייצג את אחוז בני הנוער שסובלים מבעיות בתחום רגשי חברתי ולפי קבוצה.

<שרה כהן: אם תשימו לב, יש כאן השוואה לאוכלוסייה היהודית הוותיקה.

<שרה כהן: בתחום של תוקפנות אנחנו רואים שאוכלוסיית יוצאי קווקז יש כאן את השיעור הגבוה ביותר.

<שרה כהן: בנושא של סיכון ופגיעה עצמית גם יוצאי קווקז ויוצאי ברית-המועצות בשיעור גבוה יותר מאשר האוכלוסייה היהודית הוותיקה.

<שרה כהן: באלכוהול ובסמים יוצאי קווקז וגם יוצאי ברית-המועצות לשעבר.

<שרה כהן: כל מי שמאותר כאן זה אוכלוסייה בסיכון.

<שרה כהן: יוצאי אתיופיה 17% לעומת 10% בקרב האוכלוסייה הישראלית הוותיקה.

פנינה תמנו: הטבלה הזאת היא מאוד מעניינת.

פנינה תמנו: היא דווקא מתייחסת באופן אישי לאישיות של אותו נער או ילד לעומת דברים שהם חיצוניים.

פנינה תמנו: אם אנחנו לוקחים את הקשיים החיצוניים לילד, למשל בקרב יוצאי אתיופיה, אנחנו רואים ששם דווקא הקשיים הם הרבה יותר גבוהים מבחינת האחוזים והם גם נמצאים בסיכון גבוה.

פנינה תמנו: אמרנו קרוב ל-50%.

פנינה תמנו: זה פער מאוד מאוד גדול לעומת עולים אחרים.

פנינה תמנו: כשאנחנו רואים את הקושי ביצירת קשר או קשיים רגשיים ששם דווקא כן - - - , אנחנו רואים שדווקא פה הם לא מובילים.

פנינה תמנו: זה קצת לא - - -

<שרה כהן: בואו נבחין בין היקף סיכון ועומק סיכון בנתונים של התוכנית הלאומית.

<שרה כהן: מי שמוביל מבחינת עומק סיכון, דהיינו במרבית הפרמטרים שבדקנו, זה אוכלוסיית יוצאת קווקז.

<שרה כהן: זאת אומרת, כמעט כל נתון שבדקנו בגיל הרך, בגיל היסודי ובגיל הנוער, באוכלוסיית עולי קווקז נתוני הסיכון הם העמוקים ביותר.

<שרה כהן: השיעור הגבוה ביותר של המאותרים הוא של אוכלוסיית יוצאי אתיופיה.

פנינה תמנו: אז למה זה לא הולך במשוואה אחת?

<שרה כהן: מכיוון שבקרב יוצאי אתיופיה אנחנו רואים הרבה מאוד נתונים שמעידים על מצבים רגשיים וחברתיים שהם הרבה יותר טובים מאשר של אוכלוסיית העולים האחרת, אבל היקף המאותרים הוא גבוה יותר.

פנינה תמנו: מדוע?

<שרה כהן: ספרו ילדים שנמצאים בתוך התוכנית הלאומית.

יואל רזבוזוב: פנינה, אחרי זה יהיה לכם שאלות.

יואל רזבוזוב: יש לנו באמת המון המון דוברים.

יואל רזבוזוב: שרה, תודה רבה.

נסים זאב: מה זה הטבלה הסגולה הזאת?

<שרה כהן: אוכלוסייה יהודית שאותרה בתוך התוכנית הלאומית.

נסים זאב: לא כולם יהודים?

<שרה כהן: לא, יש אוכלוסייה ערבית.

נסים זאב: כשאת מדברת יוצאי ברית-המועצות זה לא יהודים?

<שרה כהן: לא.

<שרה כהן: הטור הימני זה האוכלוסייה היהודית בתוך האוכלוסייה שאותרה בתוך התוכנית הלאומית.

<שרה כהן: התוכנית פועלת גם בקרב אוכלוסייה ערבית.

<שרה כהן: היא פועלת בכל היישובים באשכולות 1 עד 5, ומרבית האוכלוסייה, קרוב ל-80%, 80,000 מתוך ה-150,000 זה אוכלוסייה ערבית.

<שרה כהן: אנחנו השווינו את האוכלוסייה של העולים לאוכלוסייה היהודית הוותיקה.

<שרה כהן: זה מה שאנחנו בדרך כלל משווים במרבית ההשוואות של אוכלוסיית העולים כי זו אוכלוסיית היעד שאנחנו משווים אליה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה לשרה.

יואל רזבוזוב: אני אתן לנציגת ארגון "אלי"ס", מרינה, להציג.

יואל רזבוזוב: הם ביקשו ליזום את הדיון הזה ואני אתן להם את הכבוד.

<מרינה גולן: שלום לכולם.

<מרינה גולן: שמי מרינה גולן ואני מתנדבת בעמותת "אלי"ס" - אימהות למען ילדים בסיכון.

<מרינה גולן: כמה מילים על עצמי.

<מרינה גולן: עליתי עם משפחתי לארץ בגיל 14.

<מרינה גולן: בקושי רב התמודדתי עם קשיי הקליטה והשפה.

<מרינה גולן: מזה עשר שנים אני עיתונאית ואני עוסקת בתחום המשפט הפלילי.

<מרינה גולן: לפני כמה שנים הכרתי את אירינה לויט שהיא יושבת-ראש עמותת "אלי"ס".

<מרינה גולן: התפעלתי מהמסירות שלה למטרה, מהכוח הנפשי העצום, מהכריזמה.

<מרינה גולן: לא היה לי ספק שיום אחד אנחנו נגיע למעמד המכובד הזה.

<מרינה גולן: עמותת "אלי"ס" הוקמה לפני שש שנים על-ידי אירינה לויט, אם לבן נרקומן שהדרדר לסמים זמן קצר אחרי עלייתו ארצה.

<מרינה גולן: הסיפור האישי הטרגי של אירינה הוא סיפור של עשרות אלפי משפחות של עולים שלא צלחו את קשיי הקליטה.

<מרינה גולן: לפני שאעביר את רשות הדיבור לאירינה אני רוצה להודות לחבר הכנסת יואל רזבוזוב שהקדיש מזמנו היקר והיטה אוזן קשבת, ובעיקר ענה בסובלנות להרבה הטרדות טלפוניות מהצד שלנו.

יואל רזבוזוב: בשמחה.

יואל רזבוזוב: פגשתי את אירינה והסיפור האישי שלה הוא באמת מאוד מאוד טרגי.

יואל רזבוזוב: ראיתי את היוזמה שהיא לקחה לתקן את המצב.

יואל רזבוזוב: היא אמרה שזה לא יקרה, ואם לא נקום ולא נתחיל להילחם בזה שום דבר לא יקרה.

יואל רזבוזוב: אני מברך על זה.

יואל רזבוזוב: אנחנו ניתן לכם את הפלטפורמה שלנו, של בית המחוקקים.

<אינדה קריקסונוב: אירינה תדבר ברוסית ואני אתרגם את הדברים שלה.

יואל רזבוזוב: בסדר גמור.

יואל רזבוזוב: אנחנו נרשום בפרוטוקול את תרגום הדברים של אירינה מרוסית לעברית.

<אירינה לויט: (תרגום דבריה של אירינה מרוסית לעברית על-ידי אינדה קריקסונוב.

<אירינה לויט: ) שלום, שמי אירינה לויט ואני אימא.

<אירינה לויט: אני אימא לא רק לבן שלי אלא אני אימא לעוד הרבה ילדים צעירים יותר ומבוגרים יותר שנקלעו לבעיה האיומה של הסמים.

<אירינה לויט: אני אוזן קשבת בעמותה שלנו להורים שיש להם בעיה עם הבנות והבנים שמכורים לסמים.

<אירינה לויט: הבאתי לפה חבילה של מכתבים שההורים האלה שולחים לעמותה עם בקשת עזרה.

<אירינה לויט: אין לי שום יומרות לדבר בשם מומחים שמומחים לסמים והתמכרויות, אני רוצה להביא פה את הקול של האימהות ושל ההורים שהם נפגעו ושהילדים שלהם נפגעו משימוש בסמים.

<אירינה לויט: אני מבקשת להסתכל על הגרף שאתם רואים פה על הלוח ואני רוצה להסביר איך אנחנו רואים את בעיית השימוש בסמים ואת הטיפול בבעיה.

<אירינה לויט: נקודת A שאתם רואים בצד שמאל היא הנקודה הראשונה בה הבן-אדם מתחיל להשתמש בסמים או באלכוהול.

<אירינה לויט: הציר X מדבר על הזמן, הוא ציר הזמן.

<אירינה לויט: ציר Y מדבר על המצב הבריאותי, קוגניטיבי ורגשי, וה-IQ של הבן-אדם.

<אירינה לויט: אתם רואים שעם הזמן יש קו שיורד למטה.

<אירינה לויט: זאת אומרת, רמת הבריאות והיכולות של הבן-אדם יורדת באופן תלול.

<אירינה לויט: נקודתB שהיא הכי למטה היא נקודה של מוות.

<אירינה לויט: מעל נקודתB אתם רואים את האות M שהיא נקודת המוטיבציה.

<אירינה לויט: לפי שיטת הטיפול שמקובלת בישראל מדברים על כך שבן-אדם צריך להגיע עד לנקודת המוטיבציה.

<אירינה לויט: זאת אומרת, צריך לעבור זמן וירידה מאוד גדולה ברמת הבריאות הקוגניטיבית והרגשית ואז הוא מגיע לנקודה הזאת שהיא נקודת המוטיבציה ששם הוא נבהל מאוד מרמת הסיכון, מהדרדרות מאוד גדולה בבריאות.

<אירינה לויט: הוא מבין שכדאי לו לעבור תהליך של גמילה ושיקום ואז יש סיכוי לזה שזה יקרה.

<אירינה לויט: כולנו יודעים איך השיטה הזו עובדת ואני רוצה דווקא לשים לב לרווח הזה בין נקודת A ל-M.

<אירינה לויט: אי-אפשר לתאר במילים כמה סבל כל התקופה הזאת גורמת להורים כאשר הם רואים שהילד שלהם מדרדר מכל הבחינות והם לא יכולים לעזור בשום דבר וגם המערכת הקיימת לא עוזרת.

<אירינה לויט: אף אם לא יכולה להבין למה צריך לחכות עד שנקודת ה-M הזו תגיע.

יואל רזבוזוב: האם נקודת ה-M היא לפי הרשויות שלנו?

יואל רזבוזוב: מי מחליט על נקודת M?

<אירינה לויט: הנרקומן צריך להחליט שהוא מוכן.

<אירינה לויט: יש בעיה שצריכה להיות מוכנות.

<אירינה לויט: הגישה היא שצריכה להיות מוכנות כדי לעבור גמילה ושיקום.

יואל רזבוזוב: האם הגישה הזו מקובלת על-ידי הרווחה, על-ידי המשטרה?

<אינדה קריקסונוב: מקובלת בישראל בקרב כל הרשויות המטפלות.

יואל רזבוזוב: נקודה 2, נגיד, היא לא מקובלת.

<אירינה לויט: לא.

<אירינה לויט: הסטטיסטיקה אומרת שכל נרקומן בתקופה הזו מ-A עד M יכול כל שנה להביא לשימוש בסמים עוד עשרים אנשים נוספים.

<אירינה לויט: אנחנו רואים שבתקופה הזו יש המון גורמים שמנסים לעזור לנרקומן לצאת ממעגל הסמים: גם המשטרה, גם מהרווחה, גם מערכת הבריאות, אבל שום דבר לא עוזר עד שהוא מגיע לנקודA .

<אירינה לויט: המשפחה משקיעה כספים מאוד גדולים כדי לעזור לבן-אדם.

<אירינה לויט: גם המדינה משקיעה כספים מאוד גדולים, אבל ללא שום תועלת.

<אירינה לויט: הבעיה והטעות של ההורים היא שהם מנסים לשלוח את הילדים לגמילה ושיקום מנקודה מספר 1 ו-2, אבל זה לא עוזר.

<אירינה לויט: הם חוזרים ומדרדרים חזרה לסמים מאוד מהר.

<אירינה לויט: אם הבן-אדם כבר צריך לעבור גמילה ושיקום היום אין שום בעיה לעשות את זה.

<אירינה לויט: יש לנו מערכת של הגמילה וכו' שמטפלת בזה בצורה טובה מאוד, אבל הבעיה היא שהוא ירצה ויישאר במערכת הזו ולא יצא החוצה.

<אירינה לויט: את המילים שלי יכולים לאשר גם נציגי המשטרה, הרווחה והבריאות, והמשטרה זה בגלל שבתקופה הזו הבן-אדם עושה המון עבירות על החוק כדי להשיג את זה.

<אירינה לויט: אנחנו יודעים שאם היינו יכולים לעזור לבן-אדם בהתחלה היינו עושים דבר מאוד גדול.

<אירינה לויט: היינו חוסכים בהמון משאבים, גם של המשפחה וגם של המדינה וגם בבריאות, והיינו חוסכים סבל מהמשפחה ומהנרקומן.

<אירינה לויט: הבעיה השנייה שאנחנו רואים זה שאם הבן-אדם כן עבר כבר גמילה ושיקום, אין לו אחרי שהוא יוצא מהמסגרת השיקומית לאן ללכת.

<אירינה לויט: אין לו השכלה, אין לו עבודה, אין לו מקצוע, אין לו איפה לגור.

<אירינה לויט: הוא נשאר בעולם בו הוא לא יכול להתמודד והוא חוזר במקרים רבים חזרה לסמים.

<אירינה לויט: הוא לא מסוגל לחזור בחזרה לחיים נורמטיביים.

<אירינה לויט: גם מי שכבר עבר את השיקום חוזר עוד פעם לשימוש בסמים ועוד פעם עושה את כל הדרך הזו עד לנקודת המוטיבציה.

<אירינה לויט: אנחנו מבקשים מאוד לשים לב למסלול הזה שאלה שמשתמשים בסמים עוברים מנקודה A לנקודה M, ולעזור לנו לעשות הכול כדי שהם ייכנסו למערכת הגמילה והשיקום בנקודות הרבה יותר מוקדמות.

יואל רזבוזוב: אירינה, אני עוצר אותך לרגע.

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת מוטי יוגב צריך לרוץ לוועדת החוץ והביטחון.

יואל רזבוזוב: יש לו כמה מילים להגיד ולאחר מכן תמשיכי.

מרדכי יוגב: ראשית, כל הדברים חשובים.

מרדכי יוגב: שנית, מה שברור הוא שעולים ובני עולים, וכנראה עוד דור, זקוקים לחיזוק באחוזים יותר גבוהים.

מרדכי יוגב: זה נכון לגבי כל העולים, מברית-המועצות, אתיופיה, קווקז ואחרים.

מרדכי יוגב: לפחות לגבי דבר אחד אני יודע שיש פתרון ואני הייתי שמח שבוועדה נתכנס אליו, ואני חושב שגם לגבי הדברים צריך לעשות עם ועדת החינוך ועם גורמים אחרים.

מרדכי יוגב: התקציב של תוכנית החומש של יהודי אתיופיה הועבר ממשרד לראש הממשלה למשרד הקליטה.

מרדכי יוגב: הייתי שמח שנייחד ועדה שבה מנכ"ל המשרד החדש יציג בפנינו מה הולכים לעשות עם זה.

מרדכי יוגב: יכול להיות שעוד חודש, יכול להיות שעוד לא נערכו.

מרדכי יוגב: זה לגבי בני יהודי אתיופיה וקליטתם שראינו שהמרכיבים הם בעיקר נפשיים ושיש קשיים.

מרדכי יוגב: יש כסף, בואו נראה איך עושים איתו טוב.

מרדכי יוגב: לגבי יתר העולים - אני חושב שיש מקום שאנחנו כוועדה נציף את הבעיות הללו ונאמר שיש צורך בתמיכה גם באוכלוסיות עולים אחרות, וגם בדור השני, כיוון שקליטה זה דבר שלוקח זמן.

יואל רזבוזוב: נכון מאוד, מסכימים.

יואל רזבוזוב: בגלל זה אנחנו עושים כאן את הדיון הזה.

יואל רזבוזוב: בחרנו לעשות אותו בכנסת יחד עם עמותת אלי"ס בגלל שאנחנו רוצים להציף את הנושא הזה ולהסביר לכולם שזה עניין מאוד מאוד חשוב שצריך לטפל בו.

יואל רזבוזוב: אנחנו ניתן לאירינה להמשיך.

<אירינה לויט: אני רוצה להגיד עוד כמה מילים לגבי ההמלצות שיש לעמותת אלי"ס לגבי מה כדאי לעשות כדי להילחם בבעיה הזו בצורה יותר רחבה.

<אירינה לויט: יש הרבה מאוד גורמים במדינה שעוסקים בנושא הסמים, גם משרד הבריאות, גם משרד הרווחה, גם הרשות למלחמה בסמים, גם המשטרה.

<אירינה לויט: אבל אין איזשהו גוף כללי שמאחד את כל הכוחות שעושה סנכרון, תיאום, וחושב בגדול איך פותרים את הבעיה.

<אירינה לויט: הבעיה השנייה שהעמותה רואה היא שגם הטיפול הרפואי וגם השיקום, כל השירותים האלה, עברו הפרטה והיום גופים פרטיים עוסקים בזה.

<אירינה לויט: יש צורך להחזיר את זה חזרה לאחריות המדינה.

<אירינה לויט: ברור שעסקים זה תמיד עסקים ואנחנו מודאגים אך ורק ממצב בריאותם של הילדים שלנו.

<אירינה לויט: צריך לשים משאבים ולעשות חוקים שמאפשרים לבן-אדם שעבר את תהליך השיקום לחזור לחיים הנורמטיביים.

<אירינה לויט: זאת אומרת, לשים לב למשאבים, למסגרות, לדברים שצריך לקרות במסגרת פוסט-שיקום.

<אירינה לויט: תודה.

יואל רזבוזוב: אירינה, תודה רבה.

יואל רזבוזוב: (מחיאות כפיים)

יואל רזבוזוב: מגיע לה, מגיע לה.

יואל רזבוזוב: היא באמת עשתה עבודה טובה.

נסים זאב: אירינה, אני רוצה לשאול שאלה.

נסים זאב: האם, לדעתך, העלאת המחירים על האלכוהול תמנע שתייה?

יואל רזבוזוב: שאלה רלוונטית להיום.

<אירינה לויט: אתה יודע שזה לא.

נסים זאב: אבל הממשלה לא יודעת.

יואל רזבוזוב: זה לא נושא הדיון שלנו.

יואל רזבוזוב: את זה אנחנו נראה במשך התהליך.

יואל רזבוזוב: חיים מהל, ראש אגף טיפול ושיקום הרשות למלחמה בסמים, בבקשה.

<חיים מהל: אני נתבקשתי על-ידי עמותת "אלי"ס" להביא את נושא בית-דין לסמים.

<חיים מהל: אבל אני רוצה להגיד משפט אחד לנושא הקודם שעלה והציגה אותו שרה כהן.

<חיים מהל: אני מצוי בתחום הסמים 23 שנים, אני רופא במקצועי.

<חיים מהל: התבקשתי אז להקים כפר גמילה וב-1990 הקמתי מקום בשם "מלכישוע".

<חיים מהל: אני רוצה להגיד משהו על גלי העלייה כי אנחנו לפעמים נתפסים לדברים ולא רואים את כל התמונה.

<חיים מהל: השנה הראשונה שלי שם 55% מהמתקבלים היו יוצאי מרוקו או בנים ליוצאי מרוקו.

נסים זאב: באיזה שנה?

<חיים מהל: ב-90'.

<חיים מהל: היום אני מבין שזה גל העלייה האחרון שהיה לארץ באותה תקופה.

<חיים מהל: לפני כמה שנים האחוז של יוצאי חבר העמים ב"מלכישוע" היה 50% והוא יורד היום ל-35%.

<חיים מהל: זאת אומרת, שוב זה משקף משהו.

<חיים מהל: לקחתי נתונים של השבוע האחרון.

<חיים מהל: יש שם קהילות לצעירים ולמבוגרים.

<חיים מהל: עד גיל 18- 23% יוצאי אתיופיה.

<חיים מהל: גם באל-סם בדקתי.

<חיים מהל: מרפאות לטיפול בסמים - 10% יוצאי אתיופיה כשהם רק אחוז אחד מהאוכלוסייה.

<חיים מהל: זאת אומרת, אתה חושב אולי בגלל שהם בפנימיות אז מפנים אותם יותר - לא.

<חיים מהל: בדקתי גם את בני 18 עד 24 שבטיפול - 25% יוצאי אתיופיה.

<חיים מהל: צריך להבין את זה.

<חיים מהל: זה לא משהו גנטי, זה לא משהו תרבותי.

<חיים מהל: זה גל העלייה האחרון.

<חיים מהל: זה מאפיין גם בכל העולם, שגלי עלייה מביאים איתם סמים, וצריך לקחת את זה בחשבון.

<חיים מהל: צריך לתת משאבים לנושאים האלה.

<חיים מהל: אני אומר את הדברים האלה כמסת

<חיים מהל: כל מהצד על הדיון הקודם.

יואל רזבוזוב: אתה ראש אגף טיפול ושיקום.

יואל רזבוזוב: מה באמת נעשה אחרי השיקום?

יואל רזבוזוב: שמענו כאן שאחרי השיקום אף אחד לא רוצה אותם.

יואל רזבוזוב: אף עסק לא רוצה אותם במקום העבודה, אין להם השכלה.

יואל רזבוזוב: הם הולכים לאיבוד אחרי.

יואל רזבוזוב: אנחנו המדינה, מה אנחנו עושים?

<חיים מהל: הרבה שנים עסקנו קודם בגמילה, אחר כך עסקנו בטיפול הראשוני, ורק אחר כך התפנינו, ולא נשארו כל כך הרבה משאבים לנושא השיקום.

<חיים מהל: יש פרויקטים לשיקום תעסוקתי למכורים בסמים.

<חיים מהל: בכמה מקומות יש פרויקטים גדולים כמו: נתניה, אשדוד, באר-שבע, שמשרד הרווחה בשיתוף קל שלנו מפעיל.

<חיים מהל: במקומות אחרים אנחנו מפעילים פרויקטים לשמונה-עשרה אנשים.

<חיים מהל: צריך לזכור שהמכורים, גם כשהם נקיים, הם לא עמדו בתור לעבודה.

<חיים מהל: לא כולם רצים כל כך מהר לעבוד.

<חיים מהל: אנחנו משתדלים להכווין אותם לתעסוקה.

<חיים מהל: יש הרבה מאוד מכורים היום שמועסקים בארץ.

<חיים מהל: פעם מעסיקים היו מאוד פוחדים לקלוט אותם.

<חיים מהל: אחרי שהוא מקבל את הרישיון והוא רואה שזה בסדר אז יש כאלה שרואים בזה אפילו פרויקט: הנה, אני אעזור.

<חיים מהל: אבל כמובן שאתה צריך עוד להתגבר עוד על הרבה קשיים בעניין הזה, זה לא פשוט.

יואל רזבוזוב: צריך לבדוק את הנתונים האלה.

יואל רזבוזוב: הרי מה עשינו בסוף?

יואל רזבוזוב: הבאנו והשקענו ובסוף הם יסבלו.

יואל רזבוזוב: הם לא מוצאים את עצמם והם חוזרים לשם.

<חיים מהל: אם הוא לא קם בבוקר והולך לעבודה, השעמום אוכל אותו והוא חוזר להשתמש בסמים.

<חיים מהל: יש לי הרצאה מאוד יפה על בתי-דין לסמים.

<חיים מהל: מספרים שבאמריקה התחילו עם בית-דין אחד ב-1989 והיום יש אלפים ויש הצלחה גדולה מבחינת חוסר השיבה לעבריינות של מסיימי התוכניות האלה.

<חיים מהל: אבל אני רוצה לדבר בקצרה, כיוון שהאנשים פה עייפים, על העקרונות.

<חיים מהל: ארגון הבריאות העולמי מגדיר את ההתמכרות כמחלה כרונית.

<חיים מהל: זה מאוד חשוב לנושא הזה.

<חיים מהל: זאת אומרת, יכול להיות שהבן-אדם התחיל כעבריין, הוא עבר על חוקי המדינה והשתמש בסמים.

<חיים מהל: אבל היום הוא מכור והוא עם בעיה כרונית וצריך להתייחס אליו כך.

<חיים מהל: במרכז בטי פורד בארצות-הברית, מרכז מוביל לטיפול בהתמכרויות, המוטו שלהם הוא: אם זה היה סרטן, האם היית נותן לו להמשיך להתפתח או היית מתערב ומנתח ומטפל כבר עכשיו ומונע?

<חיים מהל: ברור שלסרטן לא היינו נותנים להמשיך להתפתח והיינו נכנסים.

<חיים מהל: מה אנחנו עושים פה?

<חיים מהל: מגיע אלינו חולה מכור ואנחנו שולחים אותו לשלוש שנים לבית-סוהר.

<חיים מהל: המחלה תתפתח, הוא יהיה יותר כרוני, חולה יותר קשה, ויהיה לו יותר קשה לצאת מזה כמובן ולנו יהיה קשה לטפל בו.

<חיים מהל: זאת אומרת, יש לנו, לציבור, למדינה, אינטרס לטפל בו כמה שיותר מוקדם בשביל לעזור לו.

<חיים מהל: אני חוזר על מה שאירינה אמרה פה, גם אם אין לו מוטיבציה.

<חיים מהל: כי בדרך כלל אומרים: האם אתה תכריח אותו עם בית-המשפט ללכת לטיפול, אבל הוא לא רוצה?

<חיים מהל: ראיתי הרבה כבר אנשים שמגיעים בגלל מוטיבציה חיצונית שכזאת.

<חיים מהל: האישה זרקה אותו מהבית, נגמר לו הכסף, הוא חי בים, ברחוב, הוא באימת הדין או באימת המשטרה.

<חיים מהל: הוא לא בא מרצונו.

<חיים מהל: החוכמה של מטפל טוב זה להפוך מוטיבציה חיצונית למוטיבציה פנימית.

<חיים מהל: תבוא אליי בגלל שהכריחו אותך לבוא, ואני בשנה כבר אדאג לזה שאתה תצא עם רצון להישאר נקי ולהילחם על הניקיון שלך - זה הרעיון.

<חיים מהל: אם אני מסכם פה את הנקודות של אירינה של A,B,M, שאני לא מתמצא בהן, אנחנו צריכים לבוא שלב קודם, גם כשאין לו מוטיבציה.

<חיים מהל: אנחנו רואים בית-דין סמים בארץ - יש לנו 47% הצלחה.

<חיים מהל: מסיימים שנה וחצי טיפול.

<חיים מהל: הפיילוט הוא בתל-אביב.

<חיים מהל: 47% זה כל אחד, שניים, מסיים את התוכנית.

<חיים מהל: זה אחד שהיה נמק בכלא אחרת.

<חיים מהל: חלק גדול מהם זה אנשים שאין להם תמיכה בארץ.

<חיים מהל: רובם עולים חדשים שאין להם כסף.

<חיים מהל: לפעמים אין לו כסף בשביל להוציא תעודת זהות חדשה.

<חיים מהל: אנחנו מממנים לו את תעודת הזהות שעולה מאה שקלים ואת שלושים השקלים צילום, ובלי זה הוא לא יתקבל טיפול.

<חיים מהל: זה נשמע אבסורד אבל זו עובדה.

<חיים מהל: בלי הבדיקות הרפואיות שעולות 18 שקל בקופת-חולים, ובלי שמישהו ייקח אותו לשם, הוא לא יגיע לטיפול והוא ימשיך בכלא.

<חיים מהל: התפקיד שלנו כמדינה הוא בדיוק לתפוס את האנשים האלה שלב אחד יותר מוקדם ולהפנות אותם לטיפול.

יואל רזבוזוב: אתה תופס אותו דרך בית-משפט?

<חיים מהל: אני חושב שבעזרת בית-משפט צריך לעשות את זה, כן.

<חיים מהל: אנחנו במגע עם מערכת בתי-המשפט.

<חיים מהל: הכנסת יכולה פה לעזור הרבה בהרחבה.

<חיים מהל: זה היום פיילוט בתל-אביב.

<חיים מהל: זה פיילוט של כבר כמעט עשר שנים, זה כבר לא פיילוט.

<חיים מהל: אבל צריך להרחיב את זה לעוד מקומות בארץ.

יואל רזבוזוב: פניתי לשרת המשפטים והתשובה שקיבלתי היא שעדיין יש פיילוט והפיילוט הוא טוב.

יואל רזבוזוב: זה דורש חקיקה, זה דורש תקציבים.

יואל רזבוזוב: אנחנו לא מוכנים מבחינת התשתיות, מכל הבחינות, ולכן בינתיים זה לא על סדר היום.

יואל רזבוזוב: זה כבר לא פיילוט.

יואל רזבוזוב: אבל יכול להיות שאם נקבל את כל הנתונים ואת הנתונים של הפיילוט של עשר שנים ונראה שזה עובד אז כן צריך לראות.

יואל רזבוזוב: בסופו של דבר, החישובים והעלויות.

<חיים מהל: אתה וחבר הכנסת זאב בכנסת, לא אני.

<חיים מהל: אתם יכולים ליזום פה.

<חיים מהל: אני רוצה לתת לכם עוד דוגמה יותר פשוטה ופחות עם הוצאות כספיות.

<חיים מהל: המשטרה תופסת אנשים על עבירה של נהיגה תחת השפעת אלכוהול ושוללים את הרישיון.

<חיים מהל: הוא מקבל בסוף את הרישיון בחזרה והוא ממשיך לשתות אלכוהול.

<חיים מהל: יש מדינות בעולם שאם הוא רוצה את הרישיון שלו בחזרה הוא צריך להיכנס למסלול טיפולי, אחרת הוא לא יקבל את הרישיון חזרה.

<חיים מהל: פה אני אומר: אני אתערב אצלו בגיל 21 ואני אחנך אותו ואטפל בו, ולא אחכה שהוא יהיה בגיל 30 כבר אלכוהוליסט וזה יהיה כבר סיכון.

נסים זאב: הרוב המכריע של אלה שנתפסים זה לא של אלה שהם מכורים.

נסים זאב: זה חבר'ה שבאו מאירוע מסוים, חתונה או מסיבה, ושתו.

נסים זאב: הוא לא בהכרח צריך גמילה, הוא לא ברמה של גמילה.

<חיים מהל: נכון, זה בדיוק מה שאני אומר.

<חיים מהל: ממש לא.

יואל רזבוזוב: כאן הנושא הוא ענישה.

יואל רזבוזוב: מי שנתפס שם ואחרי זה עושה על חשבונו את הקורסים האלה, הוא בפעם הבאה יחשוב פעמיים על נהיגה.

<חיים מהל: אני לא שולח אותו לגמילה, אני שולח אותו לטיפול אצל פסיכולוג ל-10, 12 מפגשים שהוא ישלם אותם.

נסים זאב: גם אם הוא שתה חד-פעמי?

<חיים מהל: אם הוא באופן חד-פעמי מסכן את חייו וחיי סביבתו צריך לחשוב למה זה קורה.

<חיים מהל: צריך לחשוב על זה.

<חיים מהל: כל הנושא הזה שאנחנו מדברים עליו, כולל הפיילוט, נעשה בשיתוף פעולה מעולה של הרשות למלחמה בסמים שהיא הגוף הקואורדינטורי שקיים במדינת ישראל.

<חיים מהל: יכולים להגיד שאנחנו לא עשינו את תפקידנו כשורה, אבל אנחנו בהחלט מתאמים בין המשרדים השונים.

<חיים מהל: שירות המבחן הוא שותף מאוד חשובה לעניין הזה והוא מצדד בנושא בית-דין לסמים.

<חיים מהל: יש שם אנשים מקצועיים שמלווים את הפרויקט.

<חיים מהל: כמו שאמרתי, אנחנו בדיון היום עם מנהל בתי המשפט על ניסיון להרחיב את זה.

<חיים מהל: כל עזרה מצדכם תהיה לברכה, תודה.

נסים זאב: האם אתה חושב שיש מספיק משאבים לצורך השיקום והגמילה?

<חיים מהל: אני חושב שבארץ פועלים בכל דבר בתת-משאבים.

<חיים מהל: אבל אני לא רוצה להיות זה שאומר תמיד: תביאו לי עוד כסף אז נעשה את זה.

<חיים מהל: אפשר גם עם אותו הכסף לעשות את זה יותר יעיל.

יואל רזבוזוב: שוב, צריך לחשב הכול.

יואל רזבוזוב: כמה כסף אנחנו חוסכים על-ידי כך.

יואל רזבוזוב: היה את הפיילוט עשר שנים וצריך לראות כמה כסף חסכנו בזה שהוצאנו אנשים משם, זה הרי עולה כסף, ואז לראות כמה כסף אנחנו צריכים להשקיע כדי להקים את המערכת הזו ולשקול את זה.

יואל רזבוזוב: אני חושב שאם נקבל נתונים נכונים אז כן אפשר לבוא עם משהו מבוסס ולדרוש את זה.

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אני רוצה להגיד כמה משפטים.

נסים זאב: אני מתנצל שאני אצטרך לצאת, יש לי עוד ועדה.

נסים זאב: הייתי יושב-ראש הוועדה למאבק בסמים ואלכוהול ואני מכיר את הסוגיה.

נסים זאב: אני גם מכיר את סוגיית ההברחות.

נסים זאב: ברוך השם, הגבול במצרים עשה את שלו, הגדר.

נסים זאב: אין פה שאלה.

נסים זאב: עכשיו מנסים דרכי הברחה דרך נתב"ג.

נסים זאב: זה כבר הכפיל ושילש את עצמו.

נסים זאב: כשאתה עוצר אנשים בגבול היבשתי אז יש יותר את הגבול הימי או מהאוויר.

נסים זאב: לצערנו הרב, כפי שאתה הגדרת, זה תחלואה ויש עליות ומורדות במשך שנים בתקופת החיים.

נסים זאב: מתמכר צריך לחזור לעצמו לא פעם ולא פעמיים.

נסים זאב: לפעמים זה מהלך של שנים שבגלל סיבה כזו או אחרת הוא שוב נופל כי הוא בלחץ נפשי, בעיות כלכליות.

נסים זאב: לכן, החלק השיקומי הוא החלק המרכזי כדי שאדם באמת יחזור לעצמו.

נסים זאב: הייתי סגן ראש עיריית ירושלים בתקופת טדי קולק, ואני זוכר שהוא חייב לקחת משתקמים וחבר'ה שנגמלו מסמים ואלכוהול לעבודה בתוך הרשות.

נסים זאב: זה היה חלק מהשיקום.

נסים זאב: הוא אמר:

נסים זאב: אני לוקח סיכון מסוים, אבל אם נותנים לי המלצות חיוביות שהאיש כבר בהליך שיקום וכבר עברה איזושהי תקופה של לפחות חצי שנה והבן-אדם עומד על הרגליים ונאבק וחזר לעצמו, אני חייב להשלים באמת את השיקום שלו.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, זה החלק המרכזי שצריכים לתת עליו את הדעת כי אם אין לו תעסוקה, בסופו של דבר, הוא יחזור לסמים ולאלכוהול.

יואל רזבוזוב: אני מסכים, לכן שאלתי את השאלה הזו.

יואל רזבוזוב: באמת צריך לבחון את הנושא הזה בנפרד.

נסים זאב: אני חושב שהרשויות המקומיות צריכות לקחת חלק מהעניין הזה וחלק בעבודה.

נסים זאב: אם יש לך 5,000 עובדים במחלקה מסוימת בעיריית ירושלים זה לא יהיה נורא אם ייקחו כחלק מהשיקום 10, 20, 30 עובדים.

נסים זאב: אני לא אומר לקחת אותם כעובדים סוציאליים, אבל בהחלט בתברואה ובמקומות כאלה שבהם יכולים לשקם אותם ולשלב אותם בעבודה ושהם לא מהווים סיכון, רק שיקום.

נסים זאב: אני אומר לך שהחבר'ה האלה הוכיחו את עצמם.

נסים זאב: שנים רבות הם היו רווקים והם בנו את הבתים שלהם והקימו משפחות.

נסים זאב: הייתי תקופה ארוכה של 15 שנים בעיריית ירושלים וזה היה דבר שהוכיח את עצמו, תודה.

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת נסים זאב, תודה רבה.

יואל רזבוזוב: הצטרף אלינו חבר הכנסת מיכאלי.

יואל רזבוזוב: ד"ר סטלה אדלר מנהלת מחלקת תחלואה כפולה בבית-חולים "מזרע", בבקשה.

<סטלה אדלר: בוקר טוב לכולם.

<סטלה אדלר: אני כן רוצה להציג סוגיה מאוד מורכבת וזו הסוגיה של תחלואה כפולה.

<סטלה אדלר: עוד מעט אגדיר מה זה תחלואה כפולה, אבל בהחלט אני כבר יכולה להגיד שקיים קשר ישיר בין תחלואה כפולה, והעלייה היא אחד מגורמי הסיכון באמת של עולים מכל הארצות להגיע למקום הזה שבאמת אנחנו מגדירים תחלואה כפולה שזה גם מחלת נפש וגם מחלת התמכרות.

<סטלה אדלר: אנחנו יודעים שעלייה היא אחד מגורמי סיכון גם לחלות במחלת נפש וגם במחלת התמכרות.

<סטלה אדלר: תחלואה כפולה היא קיום של הפרעה נפשית מובהקת יחד עם שימוש לרעה או התמכרות לחומרים פסיכו-אקטיביים כגון סמים ואלכוהול.

<סטלה אדלר: אני עובדת במחלקה שיקומית וחלק מהמחלקה זה באמת אנשים שסובלים מתחלואה כפולה.

<סטלה אדלר: התמונה שאנחנו פוגשים היום בבית-החולים שלנו משקפת את התמונה של תחלואה כפולה בכל הארץ, כולל בתי-חולים פסיכיאטרים אחרים.

<סטלה אדלר: אני כן מדברת המון עם רופאים מבתי-חולים פסיכיאטריים אחרים ובאמת זו תמונה מאוד דומה.

<סטלה אדלר: אני עובדת בבית-חולים "מזרע".

יואל רזבוזוב: זה בית-חולים פרטי או ממשלתי?

<סטלה אדלר: זה בית-חולים ממשלתי.

<סטלה אדלר: בבית החולים שלנו, בכל מחלקה 50% מהמאושפזים היו סובלים מתחלואה כפולה שזה בין 15 ל-20 מטופלים בכל מחלקה.

<סטלה אדלר: יש לנו בבית-החולים עשר מחלקות שזה באמת המון המון המון אנשים שסובלים מבעיה זו.

<סטלה אדלר: זו הסטטיסטיקה בלי אנשים עם שימוש ספוראדי או מזדמן שלא אובחנו כסובלים ממחלת התמכרות, כי אנחנו כן מדברים שמחלת ההתמכרות היום היא מחלת מוחית.

<סטלה אדלר: הסטטיסטיקה שזה בין 50% ל-60%, מדובר רק במחלת התמכרות.

<סטלה אדלר: אם אנחנו נפתח סטטיסטיקה של כל מחלקה ונראה כמה בכלל משתמשים זה יהיה אחוז הרבה יותר גבוה.

<סטלה אדלר: מה ההשלכות של זה?

<סטלה אדלר: זה באמת מקשה על האבחון.

<סטלה אדלר: ברור שהשימוש בחומרים משפיע גם על מצב הנפשי של הבן-אדם ואנחנו הרבה פעמים נכנסים לשאלה מה זה.

<סטלה אדלר: האם זה החמרה של המצב הנפשי או שזה כן בהשפעה של חומרים?

<סטלה אדלר: זה הארכת זמן אשפוז, זה משפיע על מהלך של מחלת נפש והפרוגנוזה שלה.

<סטלה אדלר: זה מעלה אחוז של התנהגות אלימה, אגרסיבית ומסוכנת, כי ברור שיש קשר ישיר בין שימוש בחומרים בהתנהגות אגרסיבית יותר וגם קשר בין מחלת נפש ואותה התנהגות מסוכנת או אלימה.

<סטלה אדלר: יש יותר הסתבכויות עם החוק, יש יותר צווי אשפוז.

<סטלה אדלר: במחלקה שלי, וכך בכל מחלקה בבית-חולים, יש לפחות 50% של מטופלים שנמצאים בצווי אשפוז.

<סטלה אדלר: אם נסתכל לשנתיים אחורה אנחנו נראה שהאחוז הכפיל את עצמו.

<סטלה אדלר: זו באמת עלייה ניכרת ומפחידה.

<סטלה אדלר: פחות היענות לטיפול תרופתי ופחות התמדה במעקב המרפאתי.

<סטלה אדלר: כמו כן, דלת מסתובבת.

<סטלה אדלר: אנשים שסובלים מתחלואה כפולה הם בהחלט מגיעים פחות למעקב מסודר וחוזרים לאשפוז שוב ושוב.

<סטלה אדלר: וכן, השלכות משפחתיות, סוציאליות וכלכליות.

<סטלה אדלר: מה עשינו בבית-החולים שלנו?

<סטלה אדלר: הפרויקט שהקמנו בא ממש מהצורך בשטח.

<סטלה אדלר: זה הפרויקט של תחלואה כפולה בבית-החולים שלנו שהוא בית-חולים במחוז הצפון שבו יש 360 מיטות אשפוז שמשרתות את כל אזור הגליל.

<סטלה אדלר: הפרויקט הייחודי בשיתוף הרשות הלאומית למלחמה בסמים, ד"ר חיים מהל, שמאוד עוזרים לנו להמשיך ולהתקדם בפרויקט הזה.

<סטלה אדלר: מטרות פרויקט תחלואה כפולה בבית-חולים "מזרע": ראשית, שינוי גישה בכלל והכרה בכך שמדובר בתחלואה כפולה.

<סטלה אדלר: זה שלנו ויש צורך בלמידה ובטיפול אינטגרטיבי.

<סטלה אדלר: בניית מענה טיפולי, תמיכה לצוות מטפל החש חוסר אונים הרבה פעמים מול הסוגיה הזאת, פרוטוקול הטיפול וארגז כלים ושינוי עמדות סטיגמטיות ש"פעם מכור, תמיד מכור, ואין מה לעשות".

<סטלה אדלר: בהחלט יש מה לעשות וצריך לעשות.

<סטלה אדלר: כמו כן, צמצום השלכות שליליות על השימוש, התנהגות עבריינית, ניצול מטופלים חלשים, כניסת גורמים שליליים מהעיר אל בית-החולים.

<סטלה אדלר: לקדם טיפול יעיל במכור ובמשפחתו ולצמצם שימוש.

<סטלה אדלר: הרצף הטיפולי - פיתוח קשרים עם נותני שירות אחרים ברצף, ברווחה, קהילה טיפולית כמו קהילות גמילה, דיור מוגן.

<סטלה אדלר: אכיפת חוק - שיתוף פעולה עם משטרת ישראל.

<סטלה אדלר: פעולות ברמת הביטחון בכניסה לבית-החולים, סיורים בשטח, במחלקות, על-פי זימון הצוות בעת איתור סמים.

<סטלה אדלר: הכשרה לצוות המטפל בהתמכרות ותוכנית "12 צעדים", תוכנית שמאוד עוזרת בגמילה מהתמכרות.

<סטלה אדלר: שילוב המדריכים המביאים ידע בליווי וטיפול במכורים.

<סטלה אדלר: בניית מדרג של קשר פרטני וקבוצתי המתחיל בתוך המחלקות, גם סגורות וגם פתוחות.

<סטלה אדלר: ממש מחדר מיון ועד שהמטופלים משתחררים מבית-החולים, ובקבוצות המדריכים במקלט.

<סטלה אדלר: יש בבית-החולים מקלט שבו נעשה חלק מהטיפול שהמדריכים עושים עם המכורים.

<סטלה אדלר: בניית מרחב נקי - המרחב הנקי זה חלק מכל התוכנית של תחלואה כפולה בבית-החולים שלנו.

<סטלה אדלר: זה נמצא במחלקה שאני מנהלת אותה.

<סטלה אדלר: בניית המרחב הנקי זה עשר מיטות למטופלים נקיים שממש משתתפים בתוכנית בצורה יותר מתקדמת.

<סטלה אדלר: יציאה שבועית לחדרי NA בקהילה, יצירת קשר עם מסגרות העוסקות בהמשך טיפול גמילה.

<סטלה אדלר: קבוצות טיפוליות במחלקות - בכל המחלקות היום, ממש בכל מחלקה, מתקיימת בתוך המערך השבועי של הטיפול הקבוצתי גם קבוצה טיפולית למטופלים עם תחלואה כפולה בהנחיה של צוות טיפולי מהמחלקה או הנחיה משולבת עם המדריך.

<סטלה אדלר: כל המטפלים המנחים של הקבוצות השתתפו בקבוצת הדרכה פעם בשבועיים.

<סטלה אדלר: אני מעלה את העיגולים האלה.

<סטלה אדלר: זה מה שיש לנו היום בבית-החולים ששייך לפרויקט של טיפול בתחלואה כפולה, בהתמכרויות בסמים וגם מחלת נפש.

יואל רזבוזוב: שם עושים גמילה.

<סטלה אדלר: כן.

<סטלה אדלר: תחלואה כפולה זה גם גמילה בהחלט לכל דבר, התייחסות מאוד רצינית בעניין הגמילה, ביחד עם שיתוף פעולה גם בטיפול במחלת הנפש.

<סטלה אדלר: זה נעשה יחד בשילוב.

<סטלה אדלר: מה זה המרחב הנקי?

<סטלה אדלר: זה החלק האחרון והמתקדם מאוד של כל הפרויקט של תחלואה כפולה בבית-החולים.

<סטלה אדלר: זה מרחב פיזי ופסיכולוגי המכיל היום עשר מיטות, ומופרד משאר היחידות במחלקה, ובו שוהים מטופלים הסובלים מתחלואה כפולה.

<סטלה אדלר: המטופלים מופנים מכלל בית החולים לאחר שעברו תהליך במחלקות האחרות עם המדריכים ונמצאו מתאימים על-ידי הצוות הטיפולי לעבור למחלקה פתוחה.

<סטלה אדלר: לא כל אדם שמגיע היום עם מחלת התמכרות בסופו של דבר מגיע למרחב הנקי.

<סטלה אדלר: הוא צריך ממש לעבור מהמיון דרך מחלקות הסגורות תהליך טיפולי, תהליך גמילה, כדי להגיע למרחב נקי.

<סטלה אדלר: זה אנשים עם יותר מוטיבציה, עם יותר באמת רצון להתקדם ואחר כך להשתקם.

<סטלה אדלר: אנשים שאין להם הרבה כוחות לעבור את כל התהליך הם גם כן עוברים את הטיפול כבר במחלקות סגורות והפרוגנוזה שלהם באמת יותר קשה.

<קריאה: איך זה קשור לבני נוער עולים?

<קריאה: נושא הדיון היום הוא בני נוער עולים.

<קריאה: איך זה קשור?

יואל רזבוזוב: אנחנו ביקשנו לחשוף את כל הנושאים.

<אסתר בלום: אולי יש לך נתונים כמה אחוז של עולים נמצאים בבית-החולים?

<סטלה אדלר: אין לי ממש נתונים.

<סטלה אדלר: אבל אני בהחלט יכולה להגיד ואני כן רוצה להתייחס לשאלה הזו כי באמת אנחנו רואים שנוער שגם מתחיל להשתמש יותר בסמים.

<סטלה אדלר: קודם כל, באמת יותר נוער שהם עולים והם גם מגיעים יותר גם לסיכון שמחלת הנפש שלהם יכולה להתפרץ ביחד עם שימוש בחומרים פסיכו-אקטיביים ומחלת התמכרות.

<אלי זרחין: את אומרת שתהליך הגירה פלוס זה זה יותר סיכון למחלת נפש.

<סטלה אדלר: בהחלט, חד-משמעית.

<סטלה אדלר: ואז זה יותר סיכון גם להתפרצות של מחלת נפש וגם בנפרד להתפרצות של מחלת התמכרות.

<סטלה אדלר: יחד זה מעלה פי כמה וכמה יותר את הסיכון.

<סטלה אדלר: אני אומר מה הם ההישגים ואולי איפה אנחנו צריכים את העזרה שלכם.

יואל רזבוזוב: אנחנו מעדיפים את העזרה כי אנחנו פה בשביל לראות איפה הבעיות ולפתור אותן.

אברהם מיכאלי: האם יש לכם מעקב אחרי מניעת אובדנות?

<סטלה אדלר: בזמן האשפוז?

<סטלה אדלר: אחרי שחרור?

אברהם מיכאלי: אתם עוקבים אחרי החולים האלה גם בתוך אשפוז וגם לפני או אחרי.

<סטלה אדלר: בהחלט.

<סטלה אדלר: החלק של אובדנות זה חלק מכל ההערכה הפסיכיאטרית בכלל.

<סטלה אדלר: אני בתור פסיכיאטרית, כשאני עוקבת אחרי המצב הנפשי של בן-אדם אני בהחלט עושה הערכת אובדנות.

<סטלה אדלר: אני יכולה להגיד חד-משמעית שעניין השימוש בחומרים הוא מעלה בכמה את הסיכון הפוטנציאלי לאובדנות, גם אובדנות וגם התנהגות אלימה.

<סטלה אדלר: כלומר, זה הצד השני של אותו מטבע.

<אסתר בלום: אני חושבת שאת מעלה כאן משהו מאוד משמעותי.

<אסתר בלום: השאלה היא האם יש נתונים?

<סטלה אדלר: אני באמת מודה שלא הכנתי ממש נתונים על זה.

<סטלה אדלר: זה יותר בא מהניסיון הקליני ממה שאני רואה.

<אסתר בלום: כי מתוך 360 מיטות, אם אנחנו מדברים על 50 שיש להם תחלואה כפולה, מתוך החצי הזה כמה אנשים הם עולים ומה המגמה?

<סטלה אדלר: אני מבינה את השאלה.

<סטלה אדלר: אני מביאה את זה יותר בעניין כמה מכל המאושפזים סובלים מתחלואה כפולה.

<סטלה אדלר: זה אומר כולל שימוש בחומרים.

<סטלה אדלר: אבל לא עשיתי עיבוד סטטיסטי כמה מתוכם עולים אולי חדשים.

<אסתר בלום: זה חשוב כי ההנחה לא יכולה להגיע לפני הסטטיסטיקה.

<סטלה אדלר: כן, את זה לא עשיתי.

<סטלה אדלר: אני בהחלט יכולה להגיד שיש - - -

יואל רזבוזוב: הבנו את הנקודה.

יואל רזבוזוב: תגיד לנו ממש בקצרה איפה צריך עזרה כי יש לנו המון דוברים.

<סטלה אדלר: איפה הקשיים?

<סטלה אדלר: מה קורה היום בבית-החולים?

<סטלה אדלר: איפה אנחנו פוגשים את הקושי.

<סטלה אדלר: אני אדלג על ההצלחות ועל ההישגים שהפרויקט מביא לנו.

<סטלה אדלר: אבל איפה הקשיים?

<סטלה אדלר: עדיין חדירה גבוהה וסחר בחומרים, במיוחד בכדורי ארטנים.

<סטלה אדלר: כדורים ארטנים לא נכנסו לרשימת הסמים היום בארץ וזו תרופה שגם רופאים נותנים במידה ויש סיבה לקבל את התרופה.

<סטלה אדלר: אבל אנחנו יודעים שהתרופות האלה בהחלט גורמות להתמכרויות לכל דבר.

<סטלה אדלר: הייתי צריכה להעביר למחלקה סגורה אנשים שהשתמשו לצורך הרע בתרופות האלה.

<סטלה אדלר: עדיין קיים שימוש בהן.

<סטלה אדלר: גם משטרה אימפוטנטית בעניין כי זה לא ברשימת הסמים ואין מה לעשות גם כאשר תופסים שאדם ממש עושה סחר בתרופות האלה.

<סטלה אדלר: חוסר כוח-אדם בתחום, מדריכים.

<סטלה אדלר: למשל, על מנת להגיע לכל מטופל באופן אישי כדי להשתמש, למשל, בשיטת ראיון מוטיבציוני.

<סטלה אדלר: זה ממש שיטה טיפולית מאוד מאוד טובה בצורה מובהקת שיכולה לתרום לנו.

<סטלה אדלר: חסר לנו כוח-אדם ללכת עם התוכנית הזאת לכל מטופל באופן אישי ולעשות את זה, לבדוק, להעלות את התובנות שלו ומוטיבציות להגיע לטיפול גמילה גם במסגרת אשפוז וגם אחרי שחרור.

<סטלה אדלר: היעדר במחלקה לתחלואה כפולה גם שלנו וגם ברוב בתי-החולים הפסיכיאטריים היום בארץ, מחלקה שתהיה מחלקה לתחלואה כפולה, מחלקה חצי פתוחה, חצי סגורה.

<סטלה אדלר: מה קורה היום בשטח?

<סטלה אדלר: אני במחלקה פתוחה ואני מקבל מטופלים ממחלקה סגורה.

<סטלה אדלר: אם יש שימוש זה משפיע על המצב הנפשי שלהם.

<סטלה אדלר: מצבם מחמיר ואני צריכה להעביר אותם חזרה למחלקה סגורה.

<סטלה אדלר: זה כבר צוות שונה, זה גורם ליותר טרטור בשעה שיש צורך בהתקדמות בטיפול ברצף וזה חבל מאוד.

יואל רזבוזוב: אני חושב ששווה ממש לעשות דיון בנושא מוסדות גמילה כי זה באמת משהו מאוד מאוד ספציפי וקשה להיכנס לזה עכשיו.

<סטלה אדלר: זה דיון רחב יותר.

<סטלה אדלר: מסגרות חיצוניות שיקומיות, מה קורה אחרי השחרור?

<סטלה אדלר: איפה אנחנו פוגשים את הבעיות לאחר השחרור?

<סטלה אדלר: היעדר מסגרות שיקומיות לתחלואה כפולה, במיוחד הוסטלים.

<סטלה אדלר: היום יש בארץ בסך הכול שני הוסטלים.

<סטלה אדלר: שמעתי שאולי פתחו הוסטל שלישי תחלואה כפולה.

<סטלה אדלר: אבל זה כלום, זה באמת לא מספיק לנו.

<סטלה אדלר: גם דיור מוגן פרטני וקבוצתי.

<סטלה אדלר: אני יכולה להגיד שלפני שלוש-ארבע שנים פתחנו יחד עם מסגרת שיקומית לתחלואה כפולה דיור מוגן פרטני וקבוצתי בכרמיאל.

<סטלה אדלר: זו המסגרת היחידה בצפון שיכולה לקבל אנשים שסובלים מתחלואה כפולה.

<סטלה אדלר: זה עדיין מאוד חסר.

<סטלה אדלר: כמו כן, היעדר ברצף טיפולי בשלב שלאחר שחרור מבית-החולים, כמו שאמרתי, ועד לקבלת מסגרת שיקומית.

<סטלה אדלר: הצורך באפשרויות להעביר לקהילות טיפוליות גם את מטופלים הסובלים מתחלואה כפולה, ולא רק ממחלת התמכרות.

<סטלה אדלר: למשל, יש לי עכשיו בעיה עם מטופל אחד שסובל גם ממחלת נפש וגם ממחלת התמכרות.

<סטלה אדלר: מחלת ההתמכרות שלו אולי יותר בולטת אפילו ממחלת הנפש.

<סטלה אדלר: הוא באמת התקדם מאוד בכל התהליך ממיון, דרך מחלקה סגורה.

<סטלה אדלר: הגיעה למחלקה פתוחה שלנו, הוא ממש התקדם.

<סטלה אדלר: אבל אין לו עדיין כוח להשתחרר וללכת הביתה ולא להשתמש.

<סטלה אדלר: הוא עדיין צריך את תהליך הגמילה הזה.

<סטלה אדלר: הוא מתאים למסגרת טיפול גמילה בקהילה טיפולית כמו בקריית שלמה שזה במרכז הארץ.

<סטלה אדלר: אבל הוא כן התאשפז אצלנו בצו בית-משפט - אמרתי, זה אחוז מאוד גבוה אצלנו - למרות שהאווירה שם לא היתה משהו משמעותית.

<סטלה אדלר: אותה מסגרת לא יכולה לקבל אותו עכשיו בגלל הצו למרות שהוא כאילו השתחרר מצו אשפוז להמשך טיפול מרפאתי כפוי בצו.

<סטלה אדלר: אבל לא מוכנים לקבל אותו כי לא משחררים אותו מהצו הזה.

<סטלה אדלר: מה עושים עם הבחור הזה?

יואל רזבוזוב: אנחנו נכנסים פה לרזולוציה.

יואל רזבוזוב: אנחנו כאן בשביל להציף את הנושא ולת לכולם לדבר.

יואל רזבוזוב: תודה רבה לד"ר סטלה אדלר, תודה על המצגת.

יואל רזבוזוב: אנחנו דיברנו על גמילה ונמצא פה פואד מדריך גמילה, בבקשה.

<פואד חגאב: צהריים טובים לכולם.

<פואד חגאב: קוראים לי פואד ואני מכור נקי, תודה לאלוהים.

<פואד חגאב: היום אני נקי 19 יום ועוד 21 שנים.

<פואד חגאב: השתמשתי בסמים 29 שנים.

<פואד חגאב: אם נותנים אצבע לנרקומן השמיים הם הגבול, זה אפשרי.

<פואד חגאב: אני בן 63, אני זקן.

<פואד חגאב: חזרתי הרבה שנים אחורה.

<פואד חגאב: אני חיפאי ואני רוצה לומר שהסמים אצלנו בחיפה היו בשני מקומות: בסטנטון, במקום שכל המרוקאים גרו או בוואדי-ניסנס במקום שהערבים והיהודים גרו.

<פואד חגאב: היינו אומרים לבלש: הנה חתיכה, בוא תיקח.

<פואד חגאב: בכל חיפה היו סך הכול עשרה בלשים.

<פואד חגאב: הוא היה מסתכל על החתיכה וצוחק ואומר: אני יודע.

<פואד חגאב: אני אקפוץ, אתה תבלע - בפעם הבאה.

<פואד חגאב: אתם יודעים ואני יודע שכל הזמן היו במדינה אפליות.

<פואד חגאב: אני לא מדבר על אפליות ערבים ויהודים, לא.

<פואד חגאב: אפליות בקרב היהודים יחד.

<פואד חגאב: זה רומני, זה אשכנזי, זה זה, זה זה.

<פואד חגאב: חשבו שהסמים אצל המרוקאים ואצל הערבים.

<פואד חגאב: לא התייחסו בכלל לזה.

<פואד חגאב: במלחמת יום הכיפורים היתה כתבה, ובחיים אני לא אשכח את זה, במקום לפתוח בית-חולים שדה פתחו קליניקת שדה ואז הפסיקה - - - להיכנס לארץ.

<פואד חגאב: אפשר לבוא היום עם מצלמה לכפרים הערבים ולצלם את תחנות הסמים ולראות מי הקליינטים.

<פואד חגאב: 90% מהקליינטים הם בכלל לא ערבים.

<פואד חגאב: המכור הערבי הוא נזק.

<פואד חגאב: אני לא יודע איך להסביר את עצמי, הוא נזק לא קל.

<פואד חגאב: הוא נזק לא קל למדינה.

<פואד חגאב: כאשר מטפלים במכור שהוא אבא לילדים מצילים משפחה שלמה.

<פואד חגאב: אבל, לא.

<פואד חגאב: ממשיכים להשקיע בלרדוף אותו בבתי-סוהר ומרימים יד מלהשקיע מבחינה טיפולית.

<פואד חגאב: הטיפול בארץ הוכיח את עצמו.

<פואד חגאב: אני מכיר יותר משמונים חברים שהיו פעם נרקומנים כמוני והיום הם עם הרבה תעודות.

<פואד חגאב: זה אפשרי.

<פואד חגאב: צריך להיכנס גם למגזר הערבי כי המגזר הערבי הוא הנזק.

<פואד חגאב: הוא הנזק גם למגזר עצמו וגם לכל בני הנוער שמתחילים להשתמש.

יואל רזבוזוב: אתה אומר שהרבה יוצא משם.

<פואד חגאב: בכל הארץ אין הוסטל אחד לטיפול בבני נוער במגזר הערבי.

<פואד חגאב: בני הנוער האלה גדלים על מחלת ההתמכרות.

<פואד חגאב: אירינה אמרה שכל נרקומן מושך עוד עשרים נרקומנים.

<פואד חגאב: במגזר הערבי כל נרקומן מושך עוד שמונים נרקומנים.

<פואד חגאב: למה שלא נתחיל להשקיע?

<פואד חגאב: למדינה עולה יותר זול להשקיע בטיפול המונע.

<פואד חגאב: יש הרבה ילדים שאפשר להציל אותם וכשאתה מציל ילד אתה מציל עולם ומלואו.

<פואד חגאב: הילד הזה לא מושך עוד שמונים ילדים אחריו.

יואל רזבוזוב: הבנו.

יואל רזבוזוב: פואד, תודה שבאת ואמרת את הדברים.

יואל רזבוזוב: הנקודה היא חשובה וכולנו מסכימים.

יואל רזבוזוב: (מחיאות כפיים)

יואל רזבוזוב: תודה לך, וכל הכבוד על מה שאתה עושה.

יואל רזבוזוב: בלה גולדנברג מנחת מגזר חבר העמים ברשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול, בבקשה.

<בלה גולדנברג: יש לי מצגת.

<בלה גולדנברג: אני לא אלאה אתכם כי השעה כבר מאוחרת וכולם כנראה קצת התעייפו.

<בלה גולדנברג: הרשות הלאומית עובדת במגזר חבר העמים כבר חמש שנים.

<בלה גולדנברג: הרקע לעבודה שלנו וליצירת מגזר חבר הכנסת העמים הוא להעלות את המודעות על נזקי סמים ואלכוהול בקרב אוכלוסיית חבר העמים בהיבט הרב-תרבותי.

<בלה גולדנברג: אנחנו מדברים על עבודה בשפת אם ולהביא את התרבות ולדעת מה הנזק של הסמים והאלכוהול.

<בלה גולדנברג: אבל לא לשים מחסומים של השפה, אלא להנגיש את כל השירותים הניתנים במדינת ישראל בשפת אם.

<בלה גולדנברג: במטה הרשות עובדים 22 רכזים הפרוסים ברחבי הארץ.

<בלה גולדנברג: הקריטריונים לבחירת הרשויות להכנסת רכזים הם אחוז העולים באוכלוסייה, צרכי הקהילה ומוקדי בעיות של הקהילה ברשות המקומית.

<בלה גולדנברג: הרשויות בהן אנחנו עובדים כתובות כאן והן, בין היתר, חיפה, מגדל העמק.

<בלה גולדנברג: אני הייתי רוצה שזה יהיה בכל הארץ אבל המשאבים הם מוגבלים ואנחנו כרגע, כמו שאמרתי, עובדים ב-22 רשויות.

<בלה גולדנברג: מוצגים כאן שני מעגלים שאנחנו עובדים.

<בלה גולדנברג: המעגל הימני מראה את שיתופי הפעולה ברשויות והמעגל השמאלי מראה את העבודה בעיר.

<בלה גולדנברג: אם אנחנו לוקחים את המעגל הימני אנחנו רואים שמתאם שעובד ברמה העירונית ויחד איתו עובד הרכז, עובד עם משרד הקליטה, משרד הפנים, משטרת ישראל, משרד הבריאות וכל המשרדים השונים שאנחנו מאחדים תחתינו.

<בלה גולדנברג: במעגל השמאלי אנחנו רואים את הרשות העירונית למאבק בסמים ובהתמכרויות שעובדת עם מחלקות בתוך העירייה.

<בלה גולדנברג: אנחנו שואפים לאיגום משאבים, לעבודה עם כמה שיותר גורמים.

<בלה גולדנברג: כך אנחנו נאגום משאבים ונביא את השירותים שלנו לאוכלוסייה יותר רחבה.

<בלה גולדנברג: פעילות ייחודית בקהילה.

<בלה גולדנברג: אנחנו עובדים בתהליכים כי אני מאמינה בעבודה תהליכית.

<בלה גולדנברג: לעבוד עם הורים, לדבר איתם, להסביר להם שמעבר לאיזשהן טראומות הגירה ולא משנה לפני כמה זמן הם עלו לארץ, האם לפני 20שנה או לפני 15 שנה.

<בלה גולדנברג: צריך להבין את השינויים שהם עברו, להבין איך הילדים מתבגרים ולעבוד בשני מוקדים: עם ההורים כשאנחנו אומרים שאנחנו לא איזשהו מוסד שבא לחנך אותם איך לדבר עם הילדים שלהם אלא לעזור להם ולדבר עם הילדים בגובה העיניים.

<בלה גולדנברג: והעבודה הנוספת היא עם ילדים.

<בלה גולדנברג: אנחנו נותנים איזשהן חלופות להשתעמם בחוץ.

<בלה גולדנברג: הפרויקט "כן לספורט, לא לסמים" עובד ב-12 ערים.

<בלה גולדנברג: זה אומר לא ספורט מקצועי - - -

יואל רזבוזוב: אני מבין שזו מסגרת ספורטיבית.

יואל רזבוזוב: השאלה היא כמה משתתפים?

יואל רזבוזוב: איך?

<בלה גולדנברג: אנחנו לא מגבילים.

<בלה גולדנברג: זה ילדים שלא משחקים בצורה מקצועית אלא ילדי רחוב.

<בלה גולדנברג: הטורניר באירוע השיא הוא בסביבות 350 עד 400 איש.

<בלה גולדנברג: אנחנו מביאים אירוע תוכן.

יואל רזבוזוב: למי אתם נותנים את הפרויקט הזה?

<בלה גולדנברג: לכולם.

<בלה גולדנברג: אנחנו לא מגבילים ולא בודקים בתעודת הזהות אם הבן-אדם הגיע לפני עשרים שנה או האם הוא נולד כאן כי אנחנו עובדים גם עם דור שני וגם עם ילדים שעלו.

<בלה גולדנברג: אנחנו תמיד פתוחים ועובדים עם האוכלוסייה הרחבה.

יואל רזבוזוב: זה חלק מחינוך בלתי פורמלי, אתם עוד איזושהי מסגרת.

<בלה גולדנברג: חינוך בלתי פורמלי, זה מסגרת.

<בלה גולדנברג: במקביל, הפרויקט הזה של "כן לספורט, לא לסמים" נותן לא רק לשחק כדורגל אלא גם סדנאות מניעת שימוש בסמים ובאלכוהול.

<בלה גולדנברג: אני רוצה להתעכב על אירוע השיא.

<בלה גולדנברג: אנחנו מביאים את הילדים מהפריפריה, מאופקים ומשדרות, לא רק לשחק כדורגל אלא גם לאיזשהו תוכן.

<בלה גולדנברג: כל פעם אנחנו ממציאים את הגלגל החדש, אם זה גבעת התחמושת, אם זה מעלית הזמן, על מנת להעשיר להם את התוכן ולהשאיר להם מטען לימודי.

<בלה גולדנברג: אני מאמינה בהבאתם לירושלים כי אני אוהבת את ירושלים, אבל גם בראשון.

<בלה גולדנברג: יש לנו קו-חם בשפה הרוסית שמופעל 24 שעות ביממה, ויש לנו היענות מאוד טובה.

<בלה גולדנברג: עונים בשפה הרוסית, אין צורך בתרגום.

<בלה גולדנברג: יש שם מענה מקצועי כאשר מי שעונה הוא מכור נקי שמעביר גם את הפנייה למי שצריך והוא גם יכול בעצמו לעזור בשיחה ראשונית.

<בלה גולדנברג: הוא יודע לתת מענה לאימא שהתקשרה או לכל אדם אחר שהעז והתקשר והעלה את הבעיה.

<בלה גולדנברג: הוא יודע לעשות ונטילציה ולהרגיע את הפונה ולחזור אליו.

<בלה גולדנברג: יש רשימה מסודרת של אנשים שפונים כך שאנחנו יודעים שיש לכך הצלחה טובה.

<בלה גולדנברג: לכל המעוניין יש לנו אתר אינטרנט בשפה הרוסית.

<בלה גולדנברג: כל הפעילות שלנו מועלת לאינטרנט והיא מתורגמת לשפה הרוסית.

<בלה גולדנברג: יש מערך הסברה נייד של "אלטרנטיב".

<בלה גולדנברג: כל פעם יש יחסי ציבור.

<בלה גולדנברג: זאת אומרת, בכל העיתונים המרכזיים וגם בעיתוני הפריפריה יש כתבות תוכן שבהן תמיד מצוין מספרו של הקו-החם כך שמי שקורא את הכתבות יכול לפנות, לעלות, או סתם להתעניין.

<בלה גולדנברג: קמפיין הסברה שעולה במדיה הכתובה ויש גם קמפיין שעולה בערוץ 9 שמוכוון לאוכלוסיית יוצאי חבר העמים בראייה רב-תרבותית ומגזרית.

יואל רזבוזוב: האם זה להורים?

יואל רזבוזוב: אנחנו יודעים שהאחרים לא רואים ערוץ 9.

<בלה גולדנברג: זה מיועד להורים כי אנחנו יודעים מי צופה בערוץ 9.

<בלה גולדנברג: הפנייה היא להורים לשאת באחריות, לגלות עניין באינטרסים של הילדים כי זלזול באינטרסים שלהם יכול להביא לשימוש בסמים או באלכוהול.

<בלה גולדנברג: זה הקמפיין של לפני שנתיים של "אל תשתה את חייך".

<בלה גולדנברג: כלומר, היתה מלחמה באלכוהול לפני שנתיים.

<בלה גולדנברג: אנחנו מותאמים וכל פעם אנחנו משנים את הקמפיין.

<בלה גולדנברג: אני לא אתייחס לנושא טיפול ושיקום כי חיים דיבר.

<בלה גולדנברג: אבל אני כן אגיד בשתי מילים שיש לנו טיפול המיועד לאוכלוסיית חבר העמים ומי שרוצה ומביע נכונות והוא אומר: אני רוצה, היום בערב נקלט באשפוזית.

<בלה גולדנברג: אין תור, אין שום דבר.

<בלה גולדנברג: הוא מקבל טיפול בשפה שלו כשהוא מגיע לשם.

<בלה גולדנברג: פרויקט "לוינסקי" - מלגות.

<בלה גולדנברג: אני רוצה להזכיר דבר חשוב נוסף פה והוא שאנחנו פותחים קורס אקדמאי במכללה למינהל.

<מיכאל ברונשטיין: את אומרת שאנחנו יכולים להפנות את כל מי שאנחנו רוצים מקרב דוברי הרוסית.

<מיכאל ברונשטיין: אנחנו בתחום ולא ידענו את המידע הזה.

<בלה גולדנברג: זה גם בחינם.

<בלה גולדנברג: הנה, אתה יודע.

<מיכאל ברונשטיין: אנחנו נצטרך לבדוק את זה בשטח.

<בלה גולדנברג: בוא, בבקשה.

יואל רזבוזוב: תבדקו בשטח.

יואל רזבוזוב: אם אתם רואים שיש בעיה אתם מוזמנים לפנות אליי ואנחנו נעלה את הנושא.

<חיים מהל: זה לא מבהיל אותנו, זה קיים.

<חיים מהל: היה מכרז גם מי מפעיל את זה.

<חיים מהל: מי שזכה - זכה.

<בלה גולדנברג: אני רוצה להעלות פה דבר חשוב שאמור להתחיל בסוף אוגוסט.

<בלה גולדנברג: ביחד עם המכללה למינהל אנחנו פותחים קורס לעבודה עם חבר העמים.

<בלה גולדנברג: זה פתוח לעובדים סוציאליים ומדריכים כי אנחנו חושבים שעבודה נכונה בראייה תרבותית תניב יותר פירות.

<בלה גולדנברג: תודה רבה על ההקשבה.

<בלה גולדנברג: (מחיאות כפיים)

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: הייתי רוצה לשמוע את טל שחף היועצת המשפטית של העמותה.

<טל שחף: שלום לכולם.

<טל שחף: נאמרו פה הרבה דברים כך שכל ההרצאה שהכנתי כבר לא כל כך רלוונטית.

<טל שחף: אני אתייחס למה שאמרה כמובן הגברת אירינה לויט.

<טל שחף: בתור הורים אנחנו צריכים לחשוב מה יותר חשוב לנו.

<טל שחף: האם חשוב לנו שהילדים שלנו יהיו שלמים ובריאים או בעיות כאלה ואחרות של המדינה?

<טל שחף: ברור שהקמת בתי-הדין המיוחדים לסמים דורשת מאמץ, דורשת השקעה.

<טל שחף: אבל עדיין אנחנו צריכים לעשות מבחן השוואתי מה יותר שווה למדינה.

<טל שחף: האם עדיף למדינה להשקיע בתשלום קצבאות לאנשים מכורים שהופכים עם הזמן לנכים?

<טל שחף: האם עדיף למדינה להשקיע כספים רבים בכל יום אשפוז במחלקות סגורות כמו ששמענו פה, או להשקיע כספים ביום מעצר או מאסר בכלא?

<טל שחף: לדעתנו, אנחנו צריכים פשוט לעשות את החישוב וללכת לכיוון הצלת העם.

<טל שחף: אנחנו צריכים לדאוג שילדינו לא ישתמשו בסמים ולא יהפכו לאנשים שהם לא מועילים לחברה, ולמעשה חס וחלילה ילכו לכיוון המוות.

<טל שחף: אנחנו הכנו הצעת חוק ואנחנו מקווים שעם כל הגורמים המקצועיים שעושים את העבודה שלהם, ואין ספק שהם עושים את העבודה, נוכל לקדם את החוק על מנת לעזור למכור בתחילת דרכו כמו שאמר ד"ר חיים מהל.

<טל שחף: לתפוס אותו ולהביא אותו מהמוטיבציה החיצונית למשהו שיהיה פנימי ושבן-אדם ירגיש טוב עם עצמו ויראה כיצד נראים החיים הבריאים בחברה והחיים הנורמטיביים.

<טל שחף: לדעתנו, החוק הזה יאפשר לא רק לאוכלוסייה המבוגרת שמבצעת עבירה תחת השפעת סמים ואלכוהול לשקם את חייה, אלא גם להציל את בני הנוער שמתחילים את דרכם ולעזור להם להיכנס אולי גם למעגל הגמילה ולחיות את החיים, ולא לעבור מספר עבירות ולהיות בחוץ ולעשות עוד עבירה ועוד עבירה עד אשר אנחנו מכניסים אותו לכלא כשהדבר הזה לא יכול לסייע ולעזור להם.

<טל שחף: (מחיאות כפיים)

יואל רזבוזוב: תודה, טל שחף.

יואל רזבוזוב: כמו שאמרתי לפני כן, כבר התחלנו בנושא החקיקה.

יואל רזבוזוב: כיוון שאני רוצה לסיים מאוד פרקטי, מה שאנחנו צריכים לעשות עכשיו זה לבחון את הנתונים של בית-המשפט, את הפיילוט שהיה בתל- אביב, לראות את אחוזי ההצלחה, לתרגם את זה בקרבה לאיזשהם מספרים ולהשוות את זה באותם המספרים לכמה המדינה משקיעה.

יואל רזבוזוב: ברגע שיהיו לנו נתונים ריאליים, פיננסיים, אנחנו נוכל לראות כמה זה באמת עובד.

יואל רזבוזוב: אני מסכים איתך שהמניעה ובתי-המשפט האלה יחסכו לנו כסף.

יואל רזבוזוב: אנחנו צריכים להראות את זה לאוצר ואנחנו נוכל להתקדם בחקיקה הזאת.

יואל רזבוזוב: אביבה, רכזת תחום יוצאי אתיופיה ברשות למלחמה בסמים, בקצרה בבקשה.

<אביבה סיסאי: אני אשתדל לקצר.

<אביבה סיסאי: שמי אביבה סיסאי, רכזת תחום יוצאי אתיופיה ברשות באשדוד אני באתי במקום וואגי טבג'ה שהיא המנחה יוצאת אתיופיה ברשות הלאומית.

<אביבה סיסאי: חשוב לי לתת קצת מידע כללי על יוצאי אתיופיה מבחינת הנתונים.

<אביבה סיסאי: היו שני מבצעים גדולים שבהם עלו יוצאי אתיופיה: בשנת 84' ו-91' כשהעליות האלה הן עליות בעיקר ציוניות על מנת להגשים את החלום העתיק יומין שלנו ולהגיע לארץ-ישראל.

<אביבה סיסאי: יש עוד עלייה שהיא עליית הפלשמורה, הצאצאים של זרע ביתא ישראל.

<אביבה סיסאי: ישנה נקודה חשובה והיא כל הנושא של גילויי גזענות שנחשפו בפני הקהילה האתיופית, כל הנושא של הניכור הממסדי והחברתי בחברה הישראלית כשאחת מנקודות השבר היתה פרשת הדם ב 96'.

<אביבה סיסאי: נקודת האור שאנחנו רואים בקהילה הוא הנושא של חג הסיגד שהפך להיות חג לאומי שמראה את התרבות העשירה של הקהילה.

<אביבה סיסאי: אני אתרכז קצת מבחינת התרבות של יוצאי אתיופיה.

<אביבה סיסאי: זו חברה שהיא שומרת מסורת והלכה והיא שמה דגש על המשפחה המורחבת.

<אביבה סיסאי: היא גם הולכת לפי מה שהקייסים שהם כהני הדת אומרים.

<אביבה סיסאי: השמגלוץ הם עוד דמויות מאוד מאוד חשובות.

<אביבה סיסאי: אלה אנשים שמגשרים.

יואל רזבוזוב: גם בקרב בני הנוער?

<אביבה סיסאי: בקרב בני נוער פחות.

<אביבה סיסאי: אנחנו רואים את זה בקרב מבוגרים, פחות בקרב בני נוער.

<אביבה סיסאי: צעירים גם מתחברים לזה, אבל פחות בני נוער.

<אביבה סיסאי: ישנו הנושא של דמות סמכותית שנחשבת גם לבעל ידע ואמונה במה שנאמר.

<אביבה סיסאי: יש היררכיה מאוד מאוד מוגדרת וברורה בין גברים לנשים, בין ילדים למבוגרים.

<אביבה סיסאי: איפוק רגשות הוא מאוד מאוד אופייני לקהילה.

<אביבה סיסאי: לא מביעים אהבה ולא אומרים אני אוהב או מחבק.

<אביבה סיסאי: האהבה מתבטאת בעשייה, מה אני עושה בשביל הילדים שלי, איך אני דואג לפרנסה שלהם, וזה מעביר את המסר של האהבה.

<אביבה סיסאי: בחברה הישראלית ההבעה היא הבעה בצורה חופשית יותר.

<אביבה סיסאי: כל הנושא של היפוך תפקידים מאוד מאוד בולט בקהילה כשהילדים לוקחים את התפקיד של ההורים.

<אביבה סיסאי: יש איזושהי ציפייה של ההורים שהילד הוא זה שילך איתם ויעשה את הדברים שהם לא מצליחים לעשות.

<אביבה סיסאי: מצד שני, שהנער יתנהג כמתבגר ויעשה כל מה שמוטל עליו כמתבגר וילך ללמוד וכו'.

<אביבה סיסאי: התסכול הזה של בני הנוער מוביל אותם לחפש דמויות משמעותיות מחוץ למשפחה ובקרב השווים.

<אביבה סיסאי: הרבה פעמים מחוץ למשפחה זה דמויות אפרו-אמריקאיות שלא קשורות ליהדות וכו'.

<אביבה סיסאי: עוד נושא שהוא מאוד חשוב הוא הנושא של שתיקה וסודיות שמאוד מקשה על העבודה שלנו.

<אביבה סיסאי: אם אנחנו מדברים על נושא האלכוהול, האלכוהול לא נחשב באתיופיה כמשהו שהוא ממכר וכהתמכרות.

<אביבה סיסאי: קשה לאבחן את זה כהתמכרות, ולכן לא כל כך מנסים למצוא לזה פתרון.

<אביבה סיסאי: בנוסף לכך, אם אני הולך ומדבר על הנושא של אלכוהול בקרב הילדים שלי או המשפחה שלי אז זה מצביע על בעיה כלשהי.

<אביבה סיסאי: ישנו גם הנושא שהמבוגרים הם במרכז, דיבור עקיף ומורחב.

<אביבה סיסאי: לגבי שימוש באלכוהול בקרב הקהילה - באמת השתייה לא היתה שתייה מוכרת וזה היה רק באירועים מאוד מיוחדים.

<אביבה סיסאי: נעשתה הכנה של בירה ביתית שקוראים לה טאלה וזה ארך זמן, ולכן בירה ואלכוהול לא היו זמינים.

<אביבה סיסאי: המרכיבים של האלכוהול האתיופי שונים וזמינותו היתה תלויה ביכולת הכלכלית של המשפחה.

<אביבה סיסאי: שכרות נתפסה כבושה וגונתה על-ידי הקהילה וזה מאוד מאוד חשוב.

<אביבה סיסאי: שיכור ומשוגע - אחד הם.

<אביבה סיסאי: כמובן שילדים לא הורשו לשתות משקה אלכוהולי.

<אביבה סיסאי: תופעת האלכוהול לא היתה מוכרת, ולכן הפנייה לטיפול מאוד בעייתית.

יואל רזבוזוב: את אומרת בעבר וששתיית האלכוהול הוא לא משהו שמתקבל בחברה ובעדה.

יואל רזבוזוב: האם היום פשוט פחות מתייחסים לזה?

<אביבה סיסאי: היום יש יותר נגישות לזה, זה יותר זמין.

יואל רזבוזוב: אין את העניין של הבושה בתוך העדה, זה נהייה משהו רגיל.

<אביבה סיסאי: זה כבר נהיה משהו שהוא בחברה הישראלית, משהו טריוויאלי, כמובן שיש את הבושה להוציא את זה בכלל ומכאן נובע הקושי שלנו גם להגיע אליהם.

<אביבה סיסאי: הם מתביישים להגיד שלילד שלהם יש בעיה.

<אביבה סיסאי: לא מכירים את זה כבעיה בעצם.

<אביבה סיסאי: יש רמות שונות של אלכוהול, טאלה, יש את הטאג'.

<אביבה סיסאי: אני לא אגע בזה, זה יותר מדי.

<אביבה סיסאי: לגבי תפיסת האלכוהול בקרב הקהילה בישראל - באמת ההתייחסות לבירה התעשייתית, בדומה לטאלה הביתית, זו אחת מהבעיות.

<אביבה סיסאי: הזמינות במכירה של בירה זולה שמה את הבירה במרכז חיי הקהילה.

<אביבה סיסאי: מרכיבי הבירה התעשייתית שונים וההשפעות השליליות על הצורכים הן רבות.

<אביבה סיסאי: הימצאות משקה אלכוהולי בבית נעשה בקביעות.

<אביבה סיסאי: קיום אירועים רווי אלכוהול וזו עוד בעיה, וחוסר מודעות לנזקים ולסכנות שבצריכה מופרזת.

<אביבה סיסאי: כל הדברים שאני אומרת לגבי האלכוהול תקפים גם לגבי סמים.

<אביבה סיסאי: מבחינת מניעת סמים ואלכוהול בקרב הקהילה, בעקבות הצרכים שעלו מהשטח, הרשות הלאומית הבינה שיש צורך לבנות תוכנית ועבודה יותר רב-תרבותית עם הקהילות השונות.

<אביבה סיסאי: הגישה היא גישה רב-תרבותית וגם ביניהם יוצאי אתיופיה.

<אביבה סיסאי: הרשות פועלת בקרב הקהילה מ-2008.

<אביבה סיסאי: יש כעשרה רכזים של הרשות שעובדים כיום בעשרה יישובים שבהם יש ריכוז גבוה של יוצאי אתיופיה.

<אביבה סיסאי: יש 12 יישובים שבהם יש תקציב לפעילות ייחודי ליוצאי אתיופיה.

יואל רזבוזוב: בתוך 12 היישובים אני לא רואה את נתניה שבה יש את הקהילה הכי גדולה.

<אביבה סיסאי: כי שם יש רכז.

<אביבה סיסאי: יש עשרה רכזי מניעה של הרשות הלאומית שעובדים בעשרה יישובים וביניהם: אשדוד, נתניה.

<אביבה סיסאי: אני מאשדוד, כמובן עם תקציבים וכו', ובעוד 12 יישובים שיש תקציב לפעילות ייחודית ליוצאי אתיופיה.

<אביבה סיסאי: באמצעות הרכזים מאפשרת הרשות הלאומית את היישום של המטרות והיעדים מבחינה הסברתית ומניעתית שמתבססת על גישה מערכתית הוליסטית.

<אביבה סיסאי: בעבודה שלנו כרכזים באמת נעשתה עבודה אחרי מיפוי מקיף ביישוב לאמוד את הצרכים של הקהילה והכנת תוכניות שמותאמות לצרכים תוך עבודה משותפת כמובן עם הקהילה שזה אומר היכרות ומיפוי הקהילה האתיופית ביישובים, בניית תוכניות עבודה, עבודה על-פי אוכלוסיית יעד: נוער, ילדים ומבוגרים, ומתן כלים והנגשת שירותים בנושא.

<אביבה סיסאי: דוגמאות לתוכניות מניעה הן סדנאות שאנחנו עושים בשפה האמהרית להורים כי זה מאוד מאוד חשוב להנגיש להם את הנושא של מניעה בשפה.

<אביבה סיסאי: דוגמה נוספת היא תוכנית שעובדת אצלי באשדוד שנקראת "נשים מדברות עבודה" כשהתוכנית היא העצמה אישית ותעסוקתית של נשים שעדיין לא מצאו את עצמן מבחינת תחום העבודה בגלל כל מיני סיבות, או שהן עובדות בעבודה שהיא לא מאפשרת להן להתקדם, ואנחנו מאפשרים להן התקדמות.

<אביבה סיסאי: מן הסתם אנחנו מצליחים יותר במניעה בקרב משפחה שהיא עובדת ומצליחה.

<אביבה סיסאי: יש סיירת הורים, יש הקמת סיירות ייחודיות שכונתיות.

<אביבה סיסאי: אצלנו, באשדוד, יש חמש סיירות והן מגזריות.

יואל רזבוזוב: סיירת הורים מורכבת מהורים יוצאי העדה?

יואל רזבוזוב: הם מסתובבים בפארקים ובכל המקומות?

<אביבה סיסאי: כן, כן.

יואל רזבוזוב: איך זה עובד?

יואל רזבוזוב: איך זה משפיע?

<אביבה סיסאי: זה עובד בעיקר בימי חמישי, בסופי שבוע.

<אביבה סיסאי: קודם כל, עצם העובדה שהורה שהוא בן הקהילה יוצא בשעות המאוחרות של הלילה, מדבר עם נוער והוא אומר לו שהוא מבין אותו ואת המצוקות שלו ושהוא בא לעזור לו.

<אביבה סיסאי: החוכמה היא באמת לדבר אליהם בגובה העיניים ולא כהטפה.

יואל רזבוזוב: אבל זה משפיע עליהם?

<אביבה סיסאי: זה משפיע, כן.

יואל רזבוזוב: אני חושב שמבחינת הטיפול המונע זה הדבר שהכי יכול לקלוע כי בדיוק תופסים אותם בשעת המעשה ומישהו מהעדה בא ומדבר איתם בגובה העיניים.

יואל רזבוזוב: זה יפה מאוד.

<אביבה סיסאי: נכון.

<אביבה סיסאי: הנער יכול לראות את המבוגר הזה ולהגיד: הוא כמו אבא שלי שבא ועושה ובאמת אכפת לו.

<אביבה סיסאי: הרבה פעמים הנערים חושבים שלהורים לא אכפת, ועצם העובדה שהם יוצאים בשעות המאוחרות האלה ונפגשים איתם והם מנהלים איתם דו-שיח ואכפת להם מהם והם שואלים אותם איזה אלטרנטיבות הם רוצים, ומנסים לסייע להם, זה מאוד מאוד משמעותי עבור הנערים.

<אביבה סיסאי: יש לנו את הנושא של מעורבות מנהיגים ומובילי דעת קהל בקהילה שאלו הקייסים שאנחנו עובדים איתם והשמגלות וזה מאוד מאוד חשוב.

<אביבה סיסאי: יש גם מנהיגות מקומית באשדוד, יש אי"ל בקהילה שהם מנסים לקדם שינוי בתוך הקהילה והעבודה איתם, העבודה המניעתית, היא מאוד חשובה.

<אביבה סיסאי: נוער - יש כל מיני תוכניות מניעה, סדנאות ומועדונים לניצול שעות הפנאי.

<אביבה סיסאי: מאפשרים להם חלופות.

<אביבה סיסאי: אצלנו יש עשרה מועדונים שנקראים משאלות חווייתיות לנוער בסיכון גבוה ונוער עוברי חוק ואנחנו ממלאים לו את כל שעות אחר-הצהריים בפעילויות מניעה ובפעילויות חברתיות וערכיות.

<אביבה סיסאי: יצירת פיתוח מנהיגות - אמרתי סוכני שינוי.

<אביבה סיסאי: למשל, אצלנו יש גם להקה ואנחנו עובדים דרך הכישורים האישיים של הילדים.

<אביבה סיסאי: עצם העובדה שנוער בא ומדבר על סמים ואלכוהול ואומר למישהו אחר שזה לא כדאי לו, והוא עושה את זה דרך השירה, זה מאוד מאוד מחבר את בני הנוער.

<אביבה סיסאי: בלה דיברה על אנשי המקצוע, זה על אותו עיקרון.

<אביבה סיסאי: כמו כן, כנסים וערבי חג.

<אביבה סיסאי: בפגישות יחד עם פורום הרכזים ועם שחקנית בשם טטנה כבדה עולה הצגה שנקראת "פיקדו" שמדברת על כל הנושא של אלכוהול והדינמיקה המשפחתית ודרך זה להעביר דיון ודיאלוג יחד עם המבוגרים.

יואל רזבוזוב: אביבה, סכמי במשפט סיכום כי יש לנו עוד דוברים.

<אביבה סיסאי: חשוב לי להעלות את התוכניות ברדיו בשפה האמהרית, זה גם משהו מאוד חשוב.

<אביבה סיסאי: כמו כן, תוכניות "מתבגרים בעליה", זה פיתוח פרסום שאנחנו גם עושים.

<אביבה סיסאי: קיום ימי עיון לאנשי מקצוע בנושאים של הקודים התרבותיים וזה מאוד מאוד חשוב.

<אביבה סיסאי: הרבה פעמים כל הסטראוטיפים והסטיגמות נעלמים ברגע שמכירים ויודעים את האחר.

<אביבה סיסאי: וכן, הכשרה של מנחים דוברי אמהרית על מנת שתהיה איזשהו שפה אחידה בנושא של סמים ואלכוהול גם בשפה האמהרית וזה מאוד חשוב.

<אביבה סיסאי: בנוסף, עבודה עם מרכזי קליטה כשהמטרה של העבודה עם מרכזי הקליטה היא לעשות להם תוכנית מניעה כבר כשהם נמצאים במרכזי הקליטה כך שכשהם מגיעים לדיור קבע יהיה להם ארגז כלים איך לטפל בנושא של סמים ואלכוהול.

<אביבה סיסאי: ליגת קט-רגל - יש 18 ליגות, קבוצות בכל הארץ, שאנחנו חברנו אליהן כדי להכשיר את המדריכים בנושא של סמים ואלכוהול ושהם יעבירו את זה לבני הנוער.

<אביבה סיסאי: חשוב לי להגיד, בהמשך למה שאירנה אמרה, שאנחנו נפגשים בקהילה עם בגירים שמגיעים למצב שהם לא מטופלים או שאין להם מוטיבציה להגיע לטיפול והמשפחה חסרת אונים.

<אביבה סיסאי: היא מגיעה אלינו ואין לנו הרבה פעמים כלים איך לעזור לה.

<אביבה סיסאי: נוצר מצב שיש חוסר אמון מבחינת המשפחה כלפי הממסד וזה משהו שעולה חזק מאוד.

<אביבה סיסאי: אני חושבת שאנחנו עושים הרבה תוכניות ומנסים להיות יצירתיים וכו', ועדיין יש חשיבות לעשות איזשהו שולחן עגול בנושא של הקהילה יוצאת אתיופיה כשהשאלה היא איך לעשות את העבודה שלנו הרבה יותר טוב לטובת הטיפול בנושא הזה.

<אביבה סיסאי: (מחיאות כפיים)

יואל רזבוזוב: תודה, אביבה.

<שרה כהן: אפשר שאלה?

יואל רזבוזוב: אבל קצרה.

<שרה כהן: מה התקציב היישובי שלכם?

<שרה כהן: כמה כסף מוקצה לכל יישוב עבור הפעילויות?

<אביבה סיסאי: את זה אני לא יודעת להגיד לך ככה בשלוף.

<שרה כהן: למיטב ידיעתי, זה כ-50 אלף שקל ליישוב, וכל הפעילויות בעצם לא יכולות - - -

<אביבה סיסאי: כן, למגזר זה 50 - - -

<שרה כהן: זה אומר שמרבית מקורות המימון באים מגורמים אחרים.

<אביבה סיסאי: זה איגום משאבים, ברור.

<שרה כהן: וכנ"ל תוכנית "מתבגרים בעליה" שציינתם במימון מלא של משרד הקליטה.

<שרה כהן: צריך להגיד את הדברים.

<חיים מהל: בסדר גמור.

<חיים מהל: התפקיד שלנו לתאם הוא בין המשרדים.

<שרה כהן: זה לא ממש - - -

יואל רזבוזוב: חיים ושרה, זה בדיוק מה שקורה בהרבה תחומים כשיש משאבים וכל אחד עושה את מה שהוא רוצה.

יואל רזבוזוב: צריך לעשות איגום משאבים ומדיניות אחת.

יואל רזבוזוב: אינדה, בבקשה.

<אינדה קריקסונוב: אני עוזרת כבר כמה שנים לעמותת אלי"ס דרך שתיל כי אני חושבת שזה נושא מאוד חשוב.

<אינדה קריקסונוב: שמענו היום המון דברים, המון אנשים מהמון ארגונים דיברו על נושא הסמים.

<אינדה קריקסונוב: אני רציתי קצת למקד מה ששמענו כי התחושה היתה שקצת התפזרנו.

<אינדה קריקסונוב: אבל אני חושבת שנשמעו פה דברים מאוד חשובים.

<אינדה קריקסונוב: אני חושבת שקודם כל שמענו שבקהילות שבאות מתרבויות אחרות שזה יוצאי חבר העמים, יוצאי אתיופיה, יש לנו מישהי פה שתדבר על יוצאי צרפת ודוברי אנגלית, ראינו שהסיכון והנטייה לשימוש בסמים היא מאוד גדולה והתפוצות האלה הן בסיכון גבוהה אנחנו גם רואים פה שכן מנסים לתת מענים שהם מותאמים תרבותית לקבוצות האלה.

<אינדה קריקסונוב: לפי דעתנו, זה לא מספיק וצריך לפתח יותר תוכניות שבאמת מדברות לא רק בשפת האם, אלא גם בשפה התרבותית של יוצאי המדינות האלה.

<אינדה קריקסונוב: אני גם מסכימה שהעולים האלה באים למדינה שהיא לא מדינה נקייה מסמים והם נפגשים באנשים שכבר משתמשים בסמים.

<אינדה קריקסונוב: לכן, הפתרון של הבעיה הזאת לא יכול להיות פתרון רק בשביל הקבוצות של העולים, אלא הוא צריך להיות פתרון הרבה יותר מערכתי.

<אינדה קריקסונוב: לכן, אני חושבת שאנחנו רואים פה חשיבות מאוד גדולה בטיפול בסמים בנקודות יותר מוקדמות כמו שטל שחף אמרה, כמו שאירינה אמרה.

<אינדה קריקסונוב: זאת אומרת, אנחנו מבינים שהחוק הזה הוא יקר ושזה שינוי, אבל כנראה - - -

יואל רזבוזוב: נתתי תשובה ברורה לגבי החוק שהוא כן מעניין, אנחנו כן שוקלים.

יואל רזבוזוב: מבחינת המחירים והעלויות של כל החקיקה הזאת, התקצוב שלה, אנחנו צריכים לבחון את זה ולבוא מוכנים.

יואל רזבוזוב: אם אנחנו נבוא מוכנים אז יהיה לנו יותר קל להעביר את זה.

<אינדה קריקסונוב: אוקיי.

<אינדה קריקסונוב: יש עוד נקודה אחת קטנה שאירינה היתה אמורה להגיד.

<אינדה קריקסונוב: אנחנו רואים שיש בעיה בטיפול בנושא התמכרות לסמים.

<אינדה קריקסונוב: אנחנו טוענים שצריך ללמוד גם מדברים חדשניים וניסיונות שקורים בחוץ- לארץ ובמקומות אחרים.

<אינדה קריקסונוב: אנחנו רואים בהרבה מקומות בעולם שיש תפיסה אחרת של שיקום.

<אינדה קריקסונוב: בין המרכיבים המאוד חשובים של שיקום זה גם רכישת מקצוע של האנשים שעוברים שיקום, גם השלמת השכלה ועבודה.

<אינדה קריקסונוב: אנחנו רואים שיש חשיבות מאוד מאוד גדולה.

<אינדה קריקסונוב: יש לנו בעולם היום הרבה קהילות ששם האנשים גם עובדים בקהילה, גם מפרנסים את עצמם, ויוצאים משם עם מקצוע.

<אינדה קריקסונוב: אנחנו חושבים שמאוד חשוב ללמוד גם מהניסיון שיש בחוץ-לארץ לא רק על בתי-דין לסמים, אלא גם על המודלים החדשים של קהילות.

יואל רזבוזוב: תודה, לינדה.

יואל רזבוזוב: יש לנו פה עוד אנשים שנרשמו ואני חייב לתת להם.

יואל רזבוזוב: מיכאל בקצרה עם המצגת, ואני מבקש מאוד מאוד בקצרה כי נשארו לנו ממש כמה דקות ויש לנו פה עוד כמה דוברים.

יואל רזבוזוב: יש לי עוד שתי שאלות עקרוניות לגבי חקיקה שאני גם מקדם ואני חייב לשאול את הגופים הרלוונטיים.

יואל רזבוזוב: מיכאל, בבקשה.

<מיכאל ברונשטיין: אני מציג פה מחקר שנעשה במרכז לטיפול במתדון לגבי העולים החדשים שנמצאים שם בטיפול.

<מיכאל ברונשטיין: סקירת ספרות - מיליון מאתיים אנשים הגיעו משנת 1990.

<מיכאל ברונשטיין: אתם רואים, "רוסים זה סבבה".

<מיכאל ברונשטיין: הביאו גם תועלת וגם בעיות בריאותיות ייחודיות.

<מיכאל ברונשטיין: כעיקרון, הבריאות של העולים, גם הנפשית וגם הפיזית, יותר גרועה מזו של ילידי הארץ.

<מיכאל ברונשטיין: שימוש בסמים בקרב העולים - שימו לב לתמונה כי אנחנו מדברים הרבה על סמים, סמים, סמים, וזה מה שסמים עושים.

<מיכאל ברונשטיין: יש כמות רבה של תמונות כאלה.

<מיכאל ברונשטיין: השימוש בקרב העולים הוא נפוץ יותר, ממקורות שונים מ-15% עד 40%, וההשלכות או הסיבוכים שלו הם קשים יותר כי גם דרך השימוש היא אחרת.

<מיכאל ברונשטיין: רוסים נוהגים להזריק סמים והם גם נוהגים להפיק סמים במעבדות ביתיות מכל מיני תרופות כמו סינופד וקודאין.

<מיכאל ברונשטיין: מוהלים את זה, מוסיפים כל מיני חומרים כמו בנזין ואציטון.

<מיכאל ברונשטיין: מפיקים פורמולות ומזריקים את זה לגוף.

<מיכאל ברונשטיין: זה פחות או יותר התוצאות.

<מיכאל ברונשטיין: כולם יודעים מה זה טיפול בתחליפי סם.

<מיכאל ברונשטיין: למעשה, זה הגישה של מזעור נזקים, בדיוק למנוע מאנשים להזריק את החומרים האלה לגוף.

<מיכאל ברונשטיין: הוא גורם לירידה בשימוש בסמי רחוב, ירידה בפשע, ירידה בהידבקות במחלות זיהומיות וגם הבן-אדם יותר נמשך לטיפול פסיכו-סוציאלי בעזרת התוכנית הזאת.

<מיכאל ברונשטיין: במרכז בחיפה מצאתי שהרוסים הם מעל 40% מכלל המטופלים שם, שאגב סך הכול זה 15% אחוז מכלל האוכלוסייה לפי נתונים של השנתון הישראלי, התושבים באזור שם.

<מיכאל ברונשטיין: אגב, מה שמעניין הוא שאין אף מטופל אתיופי שם במרכז.

<מיכאל ברונשטיין: היה אחד והוא נשר מהטיפול.

<מיכאל ברונשטיין: זה באמת נתון מאוד מעניין.

<מיכאל ברונשטיין: הרוסים הם משכילים יותר, יש להם יותר השכלה פורמלית.

<מיכאל ברונשטיין: בערך שנתיים יותר הם למדו לעומת ילידי הארץ.

<מיכאל ברונשטיין: הם צעירים יותר בערך בשמונה שנים.

<מיכאל ברונשטיין: יש להם פחות עבר פלילי, הם פחות ישבו במאסרים, הם פחות נתפסו במעצרים.

<מיכאל ברונשטיין: כמו כן, רשת תמיכה דלה יותר ופי שתיים הם יותר נשאים של מחלות זיהומיות.

<מיכאל ברונשטיין: כלומר, קרוב ל80% מהם נשאים הפטיטיס C או איידס לעומת 36% באוכלוסייה של ילידי הארץ.

<מיכאל ברונשטיין: בדקנו גם תפוקות טיפוליות שהרוסים הציגו לעומת ילידי הארץ.

<מיכאל ברונשטיין: התפוקות הטיפוליות שלהם הן פחותות.

<מיכאל ברונשטיין: הם יותר משתמשים עדיין בסמי רחוב, יש להם יותר התנהגות עם סיכון בהידבקות במחלות זיהומיות.

<מיכאל ברונשטיין: כלומר, גם מין לא בטוח וגם הזרקה.

<מיכאל ברונשטיין: יש להם פחות מעורבות בטיפול פסיכו-סוציאלי ופחות זמן הם נשארים בטיפול.

<מיכאל ברונשטיין: למה זה קורה?

<מיכאל ברונשטיין: אז יש מאמר כזה שככל שבן-אדם צעיר יותר כך הוא פחות מעוניין בטיפול ועם הגיל זה עולה.

<מיכאל ברונשטיין: יכול להיות שהגיל הוא משפיע, תרבות.

<מיכאל ברונשטיין: יש אנשים שאומרים שתורשה, הרוסים בתורשה שלהם הם יותר מכורים, או מענה לא מספיק הולם.

<מיכאל ברונשטיין: תודה רבה.

<מיכאל ברונשטיין: (מחיאות כפיים)

יואל רזבוזוב: מיכאל, תודה על המצגת.

יואל רזבוזוב: מאיר שרעבי ממחלקת הרווחה בעיריית תל-אביב, בבקשה ממש בקצרה.

<מאיר שרעבי: ממש בקצרה.

<מאיר שרעבי: קודם כל, לנושא החוק שדיברתם עליו, העלויות הן 50% מלהחזיק בן-אדם בטיפול אם הוא בקהילה טיפולית, כי עלות של אסיר לחודש זה 10,000 שקל.

<מאיר שרעבי: אפשר לקבל את הנתונים משירות בתי הסוהר.

יואל רזבוזוב: נכון, את זה אני יודע.

יואל רזבוזוב: עשיתי את ההשוואה לספורט.

<מאיר שרעבי: ואם הוא נמצא ביחידות טיפוליות או מרכז יום זה 10% ממה שהוא עולה למדינה.

<מאיר שרעבי: אני מסתובב הרבה בתחנה מרכזית וביקשו ממני לדבר ולתת קצת נתונים על התחנה המרכזית.

<מאיר שרעבי: אני אקרא לה במילה מאוד כבדה וקשה, אבל זאת המציאות.

<מאיר שרעבי: זה ההוספיס הכי גדול של מכורים לסמים שנמצא בישראל.

<מאיר שרעבי: יש מזל שיושבים פה חברים, ד"ר חיים מהל, ד"ר מרגוליס, שיש להם איזה מגדלור שם שמאיר.

<מאיר שרעבי: הפרויקט הזה שנמצא בגולומב 53 עוזר להם.

<מאיר שרעבי: אירנה דיברה פה על נקודת ה-M, על המוטיבציה.

<מאיר שרעבי: יש אנשים שאין להם מוטיבציה.

<מאיר שרעבי: מה שיכול לעזור פה, ואני גם מפנה את זה לשני הדוקטורים שהם חברים שלי, זה פסיכיאטר מחוזי שיסתובב.

<מאיר שרעבי: אני אתן דוגמא של בחורה ששכבה באמצע הכביש כשמכוניות נוסעות.

<מאיר שרעבי: זו היתה הדרך שלה לקבל כסף, היא פשוט עצרה את התנועה.

<מאיר שרעבי: כל זה קרה עד שאוטובוס עלה עליה לפני כמה חודשיים-שלוש והרג אותה.

<מאיר שרעבי: אנשים עומדים בצמתים עם עגלות, אין להם רגליים.

<מאיר שרעבי: הם עומדים עם עגלות ולא רואים אותם וכך הם גם מסכנים את הנהגים וגם את עצמם.

<מאיר שרעבי: יש שם תופעות של הזרקה.

<מאיר שרעבי: דיבר על זה מיכאל על הנושא של הדבקה - חופשי.

<מאיר שרעבי: הם מעבירים את המזרקים לעיני כל מי שעובר שם.

<מאיר שרעבי: יש מוקדים של סחר ושימוש.

<מאיר שרעבי: יש ברחוב חיל השריון מתחת לגשר ההגנה מוקד של המכורים להרואין.

<מאיר שרעבי: מוקד שני זה ברחוב פין פינת סולומון והמכורים לקראק יושבים שם, גברים ונשים, והם מעשנים חופשי ליד כל מי שעובר.

<מאיר שרעבי: מסכנות הבחורות שם, הן עוברות שם השפלות ואונס על-ידי כל הפליטים שהגיעו לשם, כל הסודנים, והן טרף קל.

<מאיר שרעבי: את אף אחד הן לא מעניינות.

<מאיר שרעבי: יש עוד מוקד של סמי פיצוציות שמזריקים שם.

<מאיר שרעבי: למשל, רחוב עכו פינת שדרות הר-ציון.

<מאיר שרעבי: אני מזמין אותך, אדוני היושב-ראש, לבוא לשם בהזדמנות.

<מאיר שרעבי: כשתבוא אני אעשה לך סיור, אין כמו מראה עיניים.

<מאיר שרעבי: צריך להיות שם פסיכיאטר מחוזי שיסתובב.

<מאיר שרעבי: יש שם אנשים שאני מתפלל בשבילם שהם יגיעו לבית-סוהר, שאולי יעשו משהו וייכנסו לכלא ואז הם אולי יינצלו.

<מאיר שרעבי: אבל יש כאלה שלא רוצים עזרה.

<מאיר שרעבי: פה צריך התערבות של פסיכיאטר מחוזי שיכול להוציא צו ואז משם אולי הם יחזרו.

<מאיר שרעבי: כמו שדיברו פה חברים שלי, יש להם משפחות.

<מאיר שרעבי: אני הסתובבתי עם אירינה.

<מאיר שרעבי: יש משפחות שמחפשות את הילדים שלהם.

<מאיר שרעבי: רובם מהמגזר הרוסי.

<מאיר שרעבי: אימהות באות עם אוכל לשם והן מחפשות את הילדים.

<מאיר שרעבי: אפשר לראות את חוסר האונים שלהן.

<מאיר שרעבי: אני שמח ומברך על הישיבה הזו.

<מאיר שרעבי: אני אעשה לך סיור בשמחה.

יואל רזבוזוב: תודה, מאיר.

יואל רזבוזוב: אני מבטיח לבוא ולראות ולנסות להציף את הנושא הזה.

יואל רזבוזוב: בנימין אברג'יל, בבקשה.

<בנימין אברג'יל: שלום רב לכולם.

<בנימין אברג'יל: השתתפתי בעשרות דיונים ובעשרות ישיבות, ואני דווקא רוצה להגיד משהו שהוא לא לפרוטוקול.

<דנה גורדון שושני: אי-אפשר.

<דנה גורדון שושני: רק שתדע שהכול לפרוטוקול.

<בנימין אברג'יל: אני יודע, אני יודע.

<בנימין אברג'יל: קוראים לי בני ואני מכור.

<בנימין אברג'יל: אני שואל את עצמי מה גורם לאדם כמוני שכבר כמעט 21 שנה בדרך מאותם 50% מרוקאים שהתחילו אצל ד"ר חיים מהל, לא להפוך להיות פיילוט וככה לא להפוך, בסופו של דבר, לאיזשהו פיילה.

<בנימין אברג'יל: אתה יודע מה ההבדל בין פיילוט לפיילה.

<בנימין אברג'יל: אין הבדל.

<בנימין אברג'יל: מה גורם לאדם כמוני בעצם להצליח ולהגיע למקום שהוא נמצא בו היום?

<קריאה: מה?

<בנימין אברג'יל: תיכף, קודם אני אגיד איפה אני נמצא אחר כך אני אולי אוכל לענות על השאלה.

<בנימין אברג'יל: אני לא הסתפקתי בלהיות מכור נקי, אני בעצם המשכתי לחפש את הדרך להתקדם בחיים.

<בנימין אברג'יל: השלמתי 10 שנות לימוד, 12 שנות לימוד.

<בנימין אברג'יל: השלמתי בגרויות, עשיתי פסיכומטרי, עשיתי תואר ראשון ועשיתי תואר שני.

<בנימין אברג'יל: באתי מהרחובות, אני כמעט מתתי.

<בנימין אברג'יל: היה יותר סיכוי שאני אמות מאשר שאני אחיה.

<בנימין אברג'יל: מה גורם לאדם כמוני שכמעט מת, שבמשך 14 שנה השתמש בסמים, להתרומם ולהתעורר ולהגיע למקום שאני נמצא בו היום?

<בנימין אברג'יל: אני לא ארחיב יותר מדי בקשר למקום שאני נמצא בו היום, אבל אני נמצא במקום מאוד טוב בקשר לחיים האישיים שלי.

<בנימין אברג'יל: אז מה בכל זאת גורם לאדם כמוני להגיע למקום הזה?

<בנימין אברג'יל: אתה רוצה תשובה?

<בנימין אברג'יל: אני לא יודע בדיוק מה גורם לאדם כמוני להגיע למקום הזה, אבל אני יודע שפיילוטים בטח לא עוזרים.

<בנימין אברג'יל: הפיילוט הזה שהתחיל לפני 10 שנים בבתי-המשפט, ועוד הרבה, וגם "מלכישוע" זה גם סוג של פיילוט, למה?

<בנימין אברג'יל: כי כשחיים מהל הקים את "מלכישוע" היא לא נראתה כפי שהיא נראית היום.

<בנימין אברג'יל: לא היו שם 400 מטופלים ועשר קהילות טיפוליות.

<בנימין אברג'יל: היו שם שלושה קרוונים וחיים מהל ישן שם מהבוקר עד הבוקר.

<בנימין אברג'יל: היתה שם אהבה, היתה שם רוח.

<בנימין אברג'יל: היו שם אנשים כמו ד"ר מרגוליס שמסתכלים עליך בגובה העיניים, שרוצים לעזור לך, שישנים איתך כדי שאתה תתקדם ותצליח.

<בנימין אברג'יל: היום יש פיילוטים, היום יש הרבה הרבה פיילוטים, המון פיילוטים.

<בנימין אברג'יל: כל הקהילות הן פיילוטים ובית-המשפט הזה נשאר כפיילוט.

<בנימין אברג'יל: לאן זה מוביל אותנו?

<בנימין אברג'יל: הקימו את הפורום הארצי לקידום זכויות נפגעי התמכרות וביקשו ממני לבוא ולנהל את הפורום הזה.

<בנימין אברג'יל: זה נגמר.

<בנימין אברג'יל: הגשנו הצעת חוק, פתאום נגמר התקציב, נגמר הכסף.

<בנימין אברג'יל: יש הצעת חוק שאנחנו רוצים לקדם.

<בנימין אברג'יל: מה שגורם לאנשים כמוני להצליח זה אנשים כמו אירינה שמביאים את הנשמה שלהם, שמסתכלים עליך באמת בגובה העיניים.

<בנימין אברג'יל: לא להגיד: אני מסתכל עלייך בגובה.

<בנימין אברג'יל: עד שאנשים כמוה לא ישבו - ומבלי לפגוע בכבודך, אני בטוח שיש לך הרבה מה לעשות חוץ מלשבת בכיסא הזה ויימצאו לך עוד תפקידים - עד שאנשים כמוה וכמוני ועוד כמו כמה אנשים ישבו בכיסאות האלה לא יהיו שינוי מהותי.

<בנימין אברג'יל: (מחיאות כפיים) לא יהיה שינוי מהותי, וימשיכו להיות פיילוטים וזה ימשיך להיראות כמו שזה נראה.

<בנימין אברג'יל: אם אנחנו רוצים שינוי מהותי אנחנו צריכים ללכת לכיוון הזה כי הכוח נמצא במקום שבו אתה יושב.

<בנימין אברג'יל: אנחנו צריכים לקבל את הכוח הזה לידיים, הגיע הזמן.

<בנימין אברג'יל: זה מה שקורה בארצות-הברית וזה מה שקורה במקומות שבאמת הדברים נראים בהם אחרת.

יואל רזבוזוב: תודה, בני.

יואל רזבוזוב: אני רואה עד כמה זה חשוב וכואב לך.

יואל רזבוזוב: אני יכול להגיד לך שאני שלושה חודשים בתפקיד ונפגשתי.

יואל רזבוזוב: אני רואה בזה חשיבות רבה, ואני רואה שאחת הסיבות שאתם יושבים כאן היום סביב השולחן העגול הזה במשכן, בבית המחוקקים, היא שאני כן רואה חשיבות בעניין הזה.

יואל רזבוזוב: אני כן רוצה לעזור לכם, אני כן רוצה לקדם.

יואל רזבוזוב: לגבי הנושא של בתי-המשפט - אני מסכים.

יואל רזבוזוב: הייתי בטוח שמדברים איתי על פיילוט של שנה-שנתיים האחרונות.

יואל רזבוזוב: היום הובא לידיעתי שזה משהו שקיים כבר עשר שנים ואני מסכים שזה לא יכול להיות פיילוט.

יואל רזבוזוב: אנחנו כבר מגיעים להמלצות ולמסקנות, חשוב מאוד להגיע פה גם לכמה נקודות.

יואל רזבוזוב: ראשית, כמו שאמרתי, צריך לראות את התקצוב של זה, כמה זה עולה, ולבוא עם המשוואה הנכונה.

יואל רזבוזוב: שנית, אני לא חושב שזוהי הצעת חוק פרטית.

יואל רזבוזוב: זאת הצעת חוק ממשלתית, או סיעתית לפחות.

יואל רזבוזוב: זה משהו גדול.

יואל רזבוזוב: הצעת חוק פרטית זה עד 5 מיליון שקל, ואני בטוח שזה משהו הרבה יותר גדול.

יואל רזבוזוב: לכן, זה צריך להיות ממשלתי.

יואל רזבוזוב: אני באמת לוקח על עצמי את הניסיון לקדם את זה.

יואל רזבוזוב: כמו שאמרתי, אני אחרי כמה פגישות עם אירינה ואני באמת רואה חשיבות רבה ואני כן רוצה לעזור.

יואל רזבוזוב: אני בא מהספורט, הייתי ספורטאי אולימפי.

יואל רזבוזוב: הייתי קפטן נבחרת ישראל ותמיד אמרתי שעל-ידי ספורט ואם נכניס את הילדים למסגרות הספורטיביות נוכל לקדם דברים.

יואל רזבוזוב: היום משקיעים מיליארדים בנושא של שיקום אסירים ותוכניות גמילה ורווחה.

יואל רזבוזוב: בכסף קטן, בפעילות מניעה, אנחנו נחסוך המון המון כסף למדינה ובאמת תהיה לנו מדינה בריאה יותר וטובה יותר- זה הנושא הראשון.

יואל רזבוזוב: הנושא השני - שמעתי עכשיו כאן את המושג הזה ואני גם שמעתי אותו לאחרונה וכן הייתי רוצה לטפל בו, ואני כבר מקדם איזשהו חקיקה בנושא, וזה הסמים הקלים שנמכרים בפיצוציות, הסם שיכול להיות שהוא מותר.

יואל רזבוזוב: אתמול דיברתי, כמו שאמרתי, עם מנהל אגף של רישוי עסקים בעיריית נתניה.

יואל רזבוזוב: שאלתי אותו איך אנחנו אוכפים את זה ומה קורה עם זה.

יואל רזבוזוב: מה שקורה, וזאת סקירה קצרה, הוא שהיה איזשהו חוק משנת 83' של משרד הבריאות שכל מזון שנמכר מחויב באישור של משרד הבריאות.

יואל רזבוזוב: אבל משום מה מישהו הכניס את המילה סמים, וסמים הוציאו החוצה ולסמים יש רשימה נפרדת.

יואל רזבוזוב: אני הבנתי שכל פעם ממציאים איזושהי תרכובת חדשה ונכנס עוד פעם סם ועוד פעם סם, ומשרד הבריאות צריך לרדוף אחרי אותם הספקים והיצרנים של הסמים ולהוציא את זה.

יואל רזבוזוב: אני חושב שאנחנו צריכים כאן לשנות את המערכת, לחשוב קצת שונה.

יואל רזבוזוב: לא שמשרד הבריאות וכל המערכת הממשלתית, המערכת של המדינה, צריכה לרדוף אחרי אותם היצרנים והספקים.

יואל רזבוזוב: הם צריכים לרדוף אחרינו אם הם רוצים למכור.

יואל רזבוזוב: אנחנו כן צריכים, וזאת החקיקה שעליה אני עובד, תיקון חוק, להוציא את העניין של הסמים.

יואל רזבוזוב: כל מה שנכנס לפה, כל מה שהוא מזון, מחויב אישור משרד הבריאות, ואז הם יצטרכו לרדוף.

יואל רזבוזוב: אני עכשיו בוחן את זה, מקבל את כל הנתונים.

יואל רזבוזוב: אני מקווה שאם נצליח בחקיקה הזאת לפחות אנחנו נוציא את הסמים הקלים האלה שנגישים לני הנוער מהפיצוציות, אבל לא רק לבני הנוער.

יואל רזבוזוב: אני חושב שזה הדבר הראשון והמהותי שאנחנו יכולים לעשות ואני לוקח על עצמי לקדם את זה.

יואל רזבוזוב: אני חושב שהדיון כאן היה מעניין, הצפנו היבטים שונים.

יואל רזבוזוב: חשוב מאוד גם לקדם בכל דרך אפשרית, אם זה בדרך שאתם עושים דרך השטח, אם זה דרך המדיה, דרך הכנסת.

יואל רזבוזוב: היו פה כמה וכמה חברי כנסת שכן היה להם חשוב והם הגיעו לכאן.

יואל רזבוזוב: אני חושב שזה לא הדיון הראשון והאחרון, אלא רק הדיון הראשון.

יואל רזבוזוב: אנחנו נעשה עוד דיונים בנושא ונתמקד באמת גם בנושא של מוקדי גמילה ומוסדות גמילה ובאמת ניכנס יותר לרזולוציה.

יואל רזבוזוב: אני יכול להגיד לכם שאני אתן לכם את כל הפלטפורמה בשביל שנגיע לשיפור.

יואל רזבוזוב: אני גם רוצה לקבל נתונים מדויקים.

יואל רזבוזוב: קיבלנו נתונים של היום, אבל לא קיבלנו, לצערנו, האם אנחנו במגמת שיפור או בירידה, איפה אנחנו עומדים, וזה מאוד מאוד חשוב.

יואל רזבוזוב: כשיהיו לנו נתונים, בפעם הבאה אנחנו נעשה שיעורי בית טובים.

יואל רזבוזוב: אנחנו נקיים עוד דיון.

יואל רזבוזוב: בני, כמו שאמרת, פחות פיילוטים פחות דיבורים, יותר מעשים.

יואל רזבוזוב: בגלל זה אני כאן.

יואל רזבוזוב: לקחתי את זה על עצמי.

יואל רזבוזוב: מי שמכיר אותי מהספורט יודע שבדרך כלל לקחתי דברים והובלתי אותם עד הסוף.

יואל רזבוזוב: אני מקווה מאוד שנצליח.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: (מחיאות כפיים)