ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 57, 2013-06-25 10:30

דוד אזולאי: בוקר טוב לכולם.

דוד אזולאי: אני פותח את דיוני ועדת הפנים והגנת הסביבה.

דוד אזולאי: זו ישיבה שנייה היום.

דוד אזולאי: הנושא שעל סדר היום זה הצעות לדיון מהיר של חברי הכנסת יריב לוין, איילת שקד ושמעון אוחיון.

דוד אזולאי: הנושא הוא הפקעת קרקעות ממושב בית חנניה.

דוד אזולאי: אני התבקשתי לנהל את הדיון הזה במקומה של יושבת ראש הוועדה, חברת הכנסת מירי רגב, ואני אבקש מכולם: התחשבו בי, אני עושה את התפקיד הזה בהתנדבות וזה גם יום תענית, יום צום היום, י"ז בתמוז.

דוד אזולאי: לפחות שנדע כולנו מה יש לנו היום.

דוד אזולאי: אני אבקש את חברי הכנסת.

דוד אזולאי: חבר הכנסת אוחיון, ברוך הבא.

דוד אזולאי: חיכינו לך, הגעת וזה בסדר.

דוד אזולאי: חבר הכנסת יריב לוין, בבקשה אדוני.

יריב לוין: תודה, אדוני היושב ראש.

יריב לוין: אני אנסה לעשות את הענין בתמצית.

יריב לוין: אני חושב שאין חולק על שתי עובדות יסוד: האחת, שצריך לעשות שיפורים בכביש גם מבחינת הרחבתו וגם מבחינת תנאי הבטיחות.

יריב לוין: כמו כן, צריך לשפר את המצב ותנאי חייהם של תושבי ג’סר א-זרקא, שלא נהנים מיישוב שרמת החיים ורמת התשתיות בו היא הטובה ביותר שאפשר למצוא.

יריב לוין: השאלה היא איך עושים את זה ועל כך הדיון.

יריב לוין: נדמה לי שהדרך שבה מנסים ללכת היא דרך לא נכונה מכל בחינה.

יריב לוין: ראשית, היא יקרה מאד.

יריב לוין: שנית, היא פוגעת פגיעה שלא לצורך באדמות של בית חנניה ללא שום הצדקה ושלישית, בסופו של דבר, היא גם לא נותנת פתרון ראוי לבעיות לצרכים של ג’סר א-זרקא.

יריב לוין: מה שמנסים לעשות הוא בעצם לבצע הסטה של הכביש תוך הפקעה של אדמות חקלאיות של המושב בהיקף ניכר.

יריב לוין: יצירת כביש שמבחינה תכנונית, ספק אם הוא עונה באמת על הצרכים הבטיחותיים בצורה המקסימאלית האפשרית, שהעלויות שלו יקרות במאות מיליוני שקלים מהחלופה האלטרנטיבית, כאשר השטח הנוסף שיכלא בין הכביש שהתוואי שלו יוסט מזרחה לבין ג’סר א-זרקא לא יספיק אפילו כדי חלק מהצרכים האמתיים של הישוב, גם בטווח המידי ובוודאי לטווח הארוך.

יריב לוין: האלטרנטיבה האחרת היא לקיים תכנית שקרובה הרבה יותר לתוואי הכביש הקיים.

יריב לוין: תאפשר את הרחבתו ואת שיפור ליקויי הבטיחות שבו בעלויות הרבה יותר נמוכות, תוך פעולה מקבילה להסדרה תכנוניות בתוך ג’סר א-זרקא, שתהיה מבוססת בעיקרה על פינוי-בינוי, בניה לגובה וכמובן, שיפור של התשתיות במקביל.

יריב לוין: נדמה לי שהאלטרנטיבה השנייה גם נכונה יותר והיא כמובן תמנע את הפגיעה הבלתי מוצדקת לחלוטין במושב בית חנניה ובאדמות שלו, וצריך לזכור שהדבר הזה גם יכול להוות תקדים מסוכן למקומות אחרים.

יריב לוין: הפתרון לצורך של ישובים ערביים, שאין להם תשתיות מספיקות וכפועל יוצא אין בהם גם בניה לגבוה - -

שמעון אוחיון: ובכלל.

יריב לוין: כן, ובכלל אבל זה בוודאי בעיה ואי אפשר להתעלם מכך, בעיה חריפה במיוחד בישובים הערביים.

יריב לוין: הפתרון לאותם ישובים הוא לא באמצעות הפקעת אדמות המושבים, חיסול החקלאות והמשך בנייה נמוכה על האדמות האלה, שלא תספקנה לשום דבר אלא הפתרון הוא באמת תכנון מחדש, יצירת בניה לגובה ושמירה, במקביל, על האדמות החקלאיות ועל הזכויות של אנשי המושבים.

יריב לוין: על כך, בעצם אנחנו מבקשים את הדיון הזה, מתוך תקווה שהוועדה תקרא לרשויות התכנון ללכת בכיוון הזה.

יריב לוין: אולי אפילו להביא את הדבר הזה בפני המועצה הארצית לתכנון ובניה נוכח ההשלכות הרוחביות שלו, שחורגות מעבר למקרה הנקודתי ושתקבע, בסופו של דבר, מדיניות נכונה גם לגופו של המקרה הפרטי הזה וגם בראיה הרוחבית.

דוד אזולאי: אולי נשמע את חבר הכנסת אוחיון, שהוא מיוזמי הדיון הזה.

דוד אזולאי: בבקשה.

שמעון אוחיון: אני יכול להגיד שצדיקים, מלאכתם נעשית בידי אחרים.

שמעון אוחיון: זה כבר הקדים את עיקר הנקודות - -

באסל גטאס: האחרים הם גם צדיקים.

שמעון אוחיון: בסדר, אוקי.

שמעון אוחיון: גם אחרים צדיקים בזכות האמירה שלהם.

יריב לוין: נתפשר על זה.

יריב לוין: ..

שמעון אוחיון: לכן, אני הולך אחרי הענין שיריב לוין הציג אותו.

שמעון אוחיון: אתה לא פותר בעיה במקום אחד, בג’סר א-זרקא על ידי יצירת בעיה בבית חנניה.

שמעון אוחיון: מי שמעיין במסמכים המלווים את כל הפעילות סביב זה, ואתה רואה שגם כמעט ולא היתה אפשרות אפילו לתושבי בית חנניה להגיב, להופיע לפני גופים מוסכים כדי לטעון את הטיעונים שלהם.

שמעון אוחיון: הטיעונים לא נדונו בצורה מעמיקה, תעקוב אדוני היושב ראש אחרי המסמכים.

שמעון אוחיון: הטענה שלהם, רבותי, תנו לנו להשמיע את הטיעונים שלנו.

שמעון אוחיון: זה דבר אחד שלכל אורך הדרך היתה כאן התעלמות, בלי לבוא בטענות אל משרד הפנים או לבוא למישהו אחר בענין הזה, אבל זאת עובדה.

שמעון אוחיון: מה אנחנו יוצרים?

שמעון אוחיון: אנחנו יוצרים כאן מצב שבו אולי מנסים לסייע לג’סר א-זרקא, שיש לו מצוקה בוודאי, והוא צריך מרחבים כדי לקיים את עצמו אז אתה אומר: בואו נסיט את הכביש ואנחנו נעשה זאת על חשבון בית חנניה.

שמעון אוחיון: אתה יוצר תוואי ועקומה מסוכנת לציבור בכביש שהולך להתפתח מצד אחד.

שמעון אוחיון: מצד שני, גם אנשי המקצוע אומרים לך שהאדמה שאתה הולך לבנות עליה, האדמה שאתה הולך לבסס כבישים וגשרים, לא בטוח מבחינה מקצועית שהעסק הזה יכול לעבוד.

שמעון אוחיון: לכן, אני חושב שבגלל כל מכלול הבעיות, מכל הכיוונים, אני מציע להעביר את ז - -

ג'מאל זחאלקה: אבל התשובות שלך לא מקצועיות, הן פוליטיות.

ג'מאל זחאלקה: להבהרה - -

משה זלמן פייגלין: - - -

ג'מאל זחאלקה: אני פוליטי מאד.

משה זלמן פייגלין: אתה פוליטי, הוא פוליטי, אני פוליטי.

ג'מאל זחאלקה: הוא טען טענות מקצועיות.

ג'מאל זחאלקה: אתה חולק.

ג'מאל זחאלקה: בשביל מה אתה חולק על אנשי המקצוע?

<קריאה: - - -

ג'מאל זחאלקה: לא פיניתי אליך, אף אחד לא דיבר אליך.

ג'מאל זחאלקה: למה אתה מתפרץ עלי?

ג'מאל זחאלקה: תן לי לגמור את קריאת הביניים.

דוד אזולאי: אני מבקש, חבר הכנסת זחאלקה.

דוד אזולאי: אדוני, אל תעזור לי, אני מבקש.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו לא נגד תושבי בית חנניה, אני בעדם.

דוד אזולאי: חבר הכנסת זחאלקה.

<קריאה: אז אל תיקחו אדמות.

ג'מאל זחאלקה: אני לוקח אדמה.

ג'מאל זחאלקה: למה, זה אדמה של אבא שלך?

ג'מאל זחאלקה: ירשת אותה מאבא שלך?

<קריאה: כן, כן.

<קריאה: גם מסבא שלי.

<קריאה: תוותר על דונם בכפר קרע - -

דוד אזולאי: רבותי, דקה אחת.

דוד אזולאי: אני קורא את כולם לסדר כאן.

ג'מאל זחאלקה: זה אדמות של מקרקעי ישראל.

ג'מאל זחאלקה: תחזיר לי חצי, רבע - -

משה זלמן פייגלין: אפילו לא מילימטר.

חנין זועבי: - - -

דוד אזולאי: רבותי, אני מבקש שקט.

ג'מאל זחאלקה: הפקיעו 20 אלף דונם מכפר קרע.

ג'מאל זחאלקה: תחזיר לי מה שלקחת מכפר קרע.

<קריאה: חבל שרק 20.

ג'מאל זחאלקה: תחזיר לי חצי.

משה זלמן פייגלין: אפילו לא מילימטר.

חנין זועבי: - - מישהו לקח את הקרקע מלכתחילה - -

<קריאה: לא לקחו אותה.

<קריאה: מעולם לא היתה קרקע - -, זו היתה ביצה.

דוד אזולאי: אני קורא אותך לסדר, אני אוציא אותך החוצה.

באסל גטאס: - - -

<קריאה: זה לא כיוון לאומני.

שמעון אוחיון: בואו ננסה - -

דוד אזולאי: חבר הכנסת אוחיון, דקה.

דוד אזולאי: אדוני, אתה ברשות דיבור אז אני ארשום אותך ברשות דיבור.

דוד אזולאי: אני מבקש ממך שתפסיקי לצעור ותפסיקי לדבר עכשיו, את מפריעה לי.

דוד אזולאי: תתני לי רגע לדבר.

דוד אזולאי: רבותי, למען הסדר הטוב אני מבקש מכולם, ללא יוצא מן הכלל, אין רשות לאף אחד לדבר בלי רשות.

דוד אזולאי: מי שידבר בלי רשות, אני אוציא אותו החוצה.

דוד אזולאי: דבר שני, אני מבקש מחברי הכנסת: או שאתם מכבדים אחד את השני ונותנים לשמוע אחד את השני או שפשוט, אני יודע שיש אווירה מאתמול בלילה, אז בואו לא נמשיך אותה פה.

דוד אזולאי: מה שהיה במליאה, תעזבו שם.

דוד אזולאי: אתם נמצאים כאן בדיון לגמרי שונה ממה שאתם רוצים לקיים.

דוד אזולאי: לכן, אני מבקש שתבקשו רשות דיבור, אני אתן לכולם.

שמעון אוחיון: אני מבקש לא להפוך את זה כאילו למישהו יש זכות להביע טענות שיש בהן משמעות פוליטית ולשני אסור.

שמעון אוחיון: מי שחושד בענין הזה, גם הוא לוקה בנקודה הזאת.

שמעון אוחיון: אנחנו באים לייצג טענות של תושבים במקום על העוול שנעשה להם.

שמעון אוחיון: אנחנו באים - -

באסל גטאס: - - -

שמעון אוחיון: בסדר.

שמעון אוחיון: בקטע הזה, לפי התכנית, אני מקווה שאם יש תכנית כזאת והיא תתבטל ונביא את זה למועצה העליונה לתכנון ובניה עם המועצה הארצית, אולי באמת נמנע את העוול הזה, שמתוכנן להיעשות.

שמעון אוחיון: אנחנו כולנו מגלים כאן רגישות, גם לצרכים של ג’סר א-זרקא וגם לצרכים של בית חנניה.

באסל גטאס: איך?

שמעון אוחיון: רגע אחד.

שמעון אוחיון: אם אתה תשמיע טיעונים כנגדי ותגיד לי: לך יש טיעונים פוליטיים, בזה אנחנו לא מתקדמים לשום דבר.

שמעון אוחיון: אני רואה אנשים.

שמעון אוחיון: אני רואה את האנשים שגרים בבית חנניה ואומרים לי: תשמע, פה אבותינו ואבות אבותינו היו באדמה הזאת ואנחנו רוצים להישאר כאן, ואנחנו רוצים להתפתח ואתה אומר לי שבגלל שאני משמיע את קולם, אני פוליטי.

שמעון אוחיון: אני אומר לך שאני רגיש גם לענין של ג’סר א-זרקא.

באסל גטאס: איך, אני לא מבין.

שמעון אוחיון: תן לי.

שמעון אוחיון: אני בא ואומר שגם אנשי המקצוע אומרים במפורש שהפתרון הזה הוא לא פתרון.

שמעון אוחיון: למשל, מציעים פתרון של בניה לגובה בג’סר א-זרקא.

שמעון אוחיון: למה לא?

שמעון אוחיון: אם בכל הארץ בונים בניה לגובה אז שם לא יבנו לגובה?

שמעון אוחיון: מה יש פה?

שמעון אוחיון: למה לא?

שמעון אוחיון: אם התוואי הזה, שכרגע מציעים אותו, הוא באמת לוקה בהרבה לקויות, בא, כפי שגם חבר הכנסת יריב לוין אומר, בא נבדוק חלופות.

שמעון אוחיון: אנחנו פוליטיים ואתה פוליטי ואני פוליטי?

שמעון אוחיון: בא נעביר את הדיון למועצה העליונה הארצית לתכנון ובניה.

שמעון אוחיון: ההמלצה שלי, שפה תתקבל בהסכמה, שנעביר את זה למועצה העליונה לתכנון ובניה, שתשקול מחדש את כל הטיעונים הללו.

דוד אזולאי: אדוני מתכוון למועצה הארצית לתכנון ובניה.

שמעון אוחיון: כן.

באסל גטאס: מה אומרים גופי התכנון?

חנין זועבי: - - -

דוד אזולאי: אני מבקש לא לנהל כאן ויכוחים.

דוד אזולאי: חברת הכנסת זועבי, תרשי לי בבקשה.

דוד אזולאי: תבקשי רשות דיבור, אני אתן לכם לדבר.

דוד אזולאי: לא לנהל דו-שיח כאן.

דוד אזולאי: חברת הכנסת איילת שקד, מיוזמי הדיון, בבקשה.

איילת שקד: אני מבקשת לשמוע אחר כך - -

דוד אזולאי: יש לך את הזכות לפתוח כי את יזמת את הדיון הזה עם עוד שני חברים ולכן, אני מאפשר לך קודם כל.

דוד אזולאי: תרצי אחר כך להתייחס, אחרי שגופי התכנון יגידו את שלהם, אני גם אאפשר לך.

איילת שקד: אני לא רוצה לבזבז את הזמן.

איילת שקד: מה שחבר הכנסת לוי ומה שחבר הכנסת אוחיון אמרו, אני מסכימה אותם במאה אחוז.

איילת שקד: נדרשת בחינת חלופות רצינית או בניה לגובה או התפשטות מזרחה או מערבה.

איילת שקד: להסיט את כביש 2 ולבצע עיקול מסוכן בעלות של 250 מיליון שקל זו פשוט תכנית לא סבירה שמוסיפה עלות של מיליון שקל לכל דירה שתיבנה בג’סר א-זרקא.

איילת שקד: אני לא רוצה לחזור על מה שנאמר.

איילת שקד: אני מבקשת לשמוע את גופי התכנון והבניה.

דוד אזולאי: תודה רבה לך.

דוד אזולאי: נמצאים כאן ראשי המועצות הנוגעים בדבר.

דוד אזולאי: ראש מועצת חוף הכרמל וראש מועצת ג’סר א-זרקא.

דוד אזולאי: אני אבקש מהם להציג את הדברים.

באסל גטאס: כבוד היושב ראש, אפשר לשמוע קודם את הדברים.

דוד אזולאי: אתה תשמע.

דוד אזולאי: תעשה לי טובה, אל תתווכח.

דוד אזולאי: תקבל רשות דיבור.

דוד אזולאי: אתה רוצה לתת לי לנהל את הדיון?

באסל גטאס: זאת הצעה לסדר.

באסל גטאס: מותר לי - -

דוד אזולאי: מותר לך, שמעתי אותך אבל תרשה לי.

באסל גטאס: לא שמעת אותי עוד.

דוד אזולאי: אני שומע קודם כל את ראשי המועצות.

דוד אזולאי: תבקש רשות דיבור ואתה תקבל.

דוד אזולאי: אתה רשום לרשות דיבור.

באסל גטאס: אני הצעתי, יושב ראש הישיבה, שלפני שראשי המועצות - - נשמע כולנו, לטובת הדיון, את האנשים שטיפלו בענין, גם מצד משרד הפנים וגם מצד המועצות.

באסל גטאס: אדריכלים שיאירו את עיננו.

דוד אזולאי: אני רוצה שקודם כל יציגו את הבעיה.

דוד אזולאי: לא כולם מכירים את הבעיה.

דוד אזולאי: הוא נגוע והשני נגוע, לכן אנחנו עושים את האיזון.

דוד אזולאי: לכן ביקשתי את ראשי המועצות.

דוד אזולאי: אחר כך אתן לגופי התכנון ולגופים המקצועיים להציג את הדברים שלהם.

דוד אזולאי: מר כרמל, ראש המועצה חוף הכרמל, בבקשה אדוני.

<כרמל סלע: כבוד היושב ראש, כבוד חברי הכנסת הנכבדים, תושבי בית חנניה והציבור הרחב שיושב פה, זו סוגיה מאד מורכבת.

<כרמל סלע: ג’סר א-זרקא זה באמת ישוב שצריך לטפל בו כמו שצריך, כולם מסכימים.

<כרמל סלע: למענם, למעננו וגם למען המדינה.

<כרמל סלע: השאלה איך פותרים את הבעיה הזאת?

<כרמל סלע: טיפה היסטוריה לכל גופי התכנון שיושבים פה, תשמע גם אותי, חבר הכנסת גטאס, היסטוריה: לפני שבע, שמונה שנים מדינת ישראל החליטה שהיא מקימה ועדת חקירה לגבולות, ורצתה לקחת שטחים של בית חנניה ולהעביר לג’סר.

<כרמל סלע: פרופסור ערן רזין, יושב ראש ועדת החקירה, אמרתי לו: תשמע ערן, אני מעריך אותך בתור פרופסור אבל באף ישוב לא מעבירים שטחים, באף מועצה, אם אין תכנית מתאר מה אתה מעביר למה.

<כרמל סלע: אתה רוצה תכנית, נכון?

<כרמל סלע: מתי מעבירים שטחים, כשיש תכנית.

<כרמל סלע: אמרתי חברה, תפסיקו את ועדת החקירה, תעשו תכנית ואחרי זה נדבר.

<כרמל סלע: הוא אמר: אתה יודע מה?

<כרמל סלע: אתה צודק.

<כרמל סלע: הפסיקו את ועדת החקירה ואז החליטו להקים ועדת היגוי להקים תכנית אב לג’סר א-זרקא, ולגזור מתוך תכנית האב את מה שנתבקש לעתיד.

<כרמל סלע: ובינתיים, המדינה, כמו שאתה מכיר אותה, אוהבת לעשות המון תכניות.

<כרמל סלע: תמ"מ 6 ותמ"א 35 ותמ"א 28.

<כרמל סלע: המון המון תכניות.

<כרמל סלע: אבל מה הבעיה במדינה?

<כרמל סלע: עושים תכניות ואחרכי זה לא מכירים את זה.

<כרמל סלע: תמ"מ 6 אומר שכביש מספר 2 לא משתנה.

<כרמל סלע: תמ"מ 6 זה תכנית מתאר מחוזית.

<כרמל סלע: מתוך זה צריך להקים תכנית מתאר מקומית לג’סר.

<כרמל סלע: המ עשו?

<כרמל סלע: הקימו ועדת היגוי, הוועדה מתקדמת והיא הביאה כל מיני חלופות של הסטת הדרך.

<כרמל סלע: אני רוצה להגיד לכם ככה: "התלבשו" על זה כל גופי התכנון.

<כרמל סלע: עדין לא סיימו את תכנית המתאר של ג’סר, עדין לא סיימו את כל התכנון הפנימי שלהם ובינתיים, לקחו התת"ל את ההסטה עשו אותה חלק מהתכנית.

<כרמל סלע: אז אני רוצה להגיד ככה: התכנית הזאת הזויה, חד משמעית.

<כרמל סלע: למה?

<כרמל סלע: כי אם המדינה ואנחנו וכולם רוצים באמת לעזור לג’סר, זה לא יפתור את הבעיה של ג’סר.

<כרמל סלע: לקחת אדמות חקלאיות, לייצר סכסוך אדיר בין ג’סר לבית חנניה ולחוף כרמל זה מיותר לחלוטין.

<כרמל סלע: זורים חול בעיניים.

<כרמל סלע: לא יעזרו לג’סר, מאות מיליונים יושקעו סתם ובינתיים, מה יקרה עם ג’סר?

<כרמל סלע: הם עדין בתוך כל המרכיבים הלא טובים שלהם, וזה לא באשמתם.

<כרמל סלע: מדינת ישראל צריכה לעשות שני דברים: ברמה תכנונית, אין תכנון לג’סר א-זרקא.

<כרמל סלע: מדינת ישראל עדין לא סיימה תכנון.

באסל גטאס: כמו כל השאר...

<כרמל סלע: עכשיו תשמעו חברים, תראו: אם רוצים לעזור לג’סר באמת, ואני מסתכל לך טוב בעיניים, צריכים להקים ועדה בין-משרדית, ממשלתית-לאומית.

<כרמל סלע: לא מחוזית ולא גופים קטנים, ובאמת לעזור לג’סר.

<כרמל סלע: 50 מיליון, 100 מיליון, לזרוק 300,500 מיליון בעוד 20 שנה ובינתיים מה קורה עם ג’סר?

<כרמל סלע: בינתיים הם יכולים לבנות לגובה, הם יכולים לנצל שטחים פתוחים - -

חנין זועבי: יותר צפיפות.

חנין זועבי: זה מה שאתה מציע.

<כרמל סלע: לא אמרתי.

<כרמל סלע: חברים, אין יותר צפיפות.

<כרמל סלע: מי לא חי בגובה?

<כרמל סלע: מה קרה?

דוד אזולאי: אדוני ראש המועצה, אני מבקש ממך.

דוד אזולאי: אני כרגע לא מחפש פתרונות לג’סר א-זרקא.

דוד אזולאי: מה שעומד כרגע על הפרק זה אותן הפקעות, תתייחס לזה.

<כרמל סלע: אני אומר שצריך לעשות פה שני דברים: א.

<כרמל סלע: להקים ועדה בין-משרדית שתטפל באמת ותגיע למסקנות ודבר שני, צריך לסיים את תכנית המתאר של ג’סר.

<כרמל סלע: לא לנצל את תכנית האב, ועדת היגוי ועל זה להתלבש.

<כרמל סלע: התכנית של ג’סר לא הגיעה לוועדה המחוזית, לא הגיעה למועצה הארצית.

<כרמל סלע: התלבשו על תכנית אב.

<כרמל סלע: מצד שני אני רוצה להגיד עוד משהו ובזה אסיים.

<כרמל סלע: אגיד לכם מה הבעיה: אני מבין את מדינת ישראל.

<כרמל סלע: אלוהים ישמור אם לא היה כביש 6, מה היינו עושים.

<כרמל סלע: חייבים להרחיב את כביש 2, ברור.

<כרמל סלע: התחילו להרחיב מכיוון תל-אביב והגיעו כבר לחבצלת השרון, נתניה, ורוצים להמשיך להרחיב עד קיסריה שלב אחד ואחרי זה עד זיכרון.

<כרמל סלע: נכון.

<כרמל סלע: עד שיגיעו לג’סר, אני לא יודע אם יגיעו.

<כרמל סלע: אני חושב שאת הקטע הזה, של מול ג’סר, יכולים כרגע להשהות בתכנון.

<כרמל סלע: ימשיכו עם כל מה שרוצים במדינה, ישהו אותו בתכנון, רק את הקטע הזה של בית חנניה, ובכלל להוריד את זה מהפרק אבל לא משנה - -

דוד אזולאי: אני רוצה לשאול אותך שאלה: אתה, כראש מועצה אזורית, שאני מבין שהיישוב הוא בתחום שיפוטך, בית חנניה, אתה, כראש מועצה, מישהו ממנהל התכנון הארצי פנה אליכם, דיבר אתכם, השמין אתכם?

<כרמל סלע: מנהל התכנון הקים ועדת היגוי, וישבו כמה ישיבות והיינו באיזו ישיבה או שתיים אבל גם בתוך הוועדה הזאת הבענו את התנגדותנו להסטה של הכביש אבל המשיכו.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: עמאש עז אל דין, ראש המועצה של ג'סר א-זרקא, בבקשה אדוני.

<עמאש עז אל דין: אני חושב שהנושא הזה, צריך להסיר אותו לאלתר משולחנה של ועדת הפנים של הכנסת, מכל מיני סיבות אבל הסיבה העיקרית, לדעתי, הפניה של בית חנניה למבקר המדינה.

<עמאש עז אל דין: הם פנו למבקר המדינה בתלונה נגד השר לשעבר אלי ישי, על כך שהוא החליט לצרף אדמות לג'סר ערב הבחירות.

<עמאש עז אל דין: לדעתי, תנו לא יכולה להיות תלונה למבקר המדינה וגם בוועדת הפנים של הכנסת.

<עמאש עז אל דין: צריך להחליט מי מוסמך לדון בענין של הרחבת תחום השיפוט של ג'סר א-זרקא, מבקר המדינה או ועדת הפנים של הכנסת.

<קריאה: זה שני דברים שונים.

<עמאש עז אל דין: - - לטעמי, מתוך הניסיון ארוך השנים שלי, אם יש תלונה או פניה אצל מבקר המדינה, אין גורם במדינה שיכול לבדוק או לטפל בענין הזה.

דוד אזולאי: אתה טועה בענין הזה.

דוד אזולאי: אדוני, מבקר המדינה יכול לבדוק והוא בודק ויגיש את התוצאות שלו.

דוד אזולאי: אנחנו גוף שיכול לקיים דיון על כל נושא מתי שאנחנו רוצים.

דוד אזולאי: תודה.

<עמאש עז אל דין: אז לגופו של ענין אני אומר:

<עמאש עז אל דין: אני חושב שמרבית היושבים כאן, המכובדים, חברי הכנסת, אני לא רוצה להוסיף על הדברים שידועים אבל ג’סר א-זרקא, מי שלא יודע, ירד במדרג הסוציואקונומי מ-2 ל-1.

<עמאש עז אל דין: היום אנחנו נמצאים ב-1, בתחתית הסולם.

<עמאש עז אל דין: ג’סר א-זרקא, חבית נפץ.

<עמאש עז אל דין: אם לא יינתן פתרון לבעיות צפיפות הדיור, החבית תתפוצץ.

<עמאש עז אל דין: אתמול היינו בישיבה מאד סוערת בוועדה המחוזית, אני לא יודע אם דווחו.

<עמאש עז אל דין: אני אמרתי: כל מה שקורה בג’סר א-זרקא, אם זה עוני ואם זה אבטלה ואם זה פשע ואלימות ולכלוך ואשפה, כל הצרות הן סימפטום לבעיה.

<עמאש עז אל דין: הבעיה האמתית זו צפיפות הדיור האיומה בתוך השכונות של ג’סר א-זרקא.

<עמאש עז אל דין: אנחנו הסתובבנו בעולם וראינו שאיפה שיש צפיפות דיור, יש בעיות חברתיות קשות.

<עמאש עז אל דין: בכדי לפתור את הבעיות האמיתיות של ג’סר א-זרקא, חייבים לתת קרקע, תוספת קרקע.

<עמאש עז אל דין: אגב, הדרישה שלנו כמועצה זה לא 400 ו-500 דונם.

<עמאש עז אל דין: הדרישה שלנו זה 2000 דונם.

<עמאש עז אל דין: חברה, חברי אמר שהמדינה צריכה לפתור.

<עמאש עז אל דין: המדינה באה היום - -

עפו אגבאריה: מה כל כך מצחיק?

עפו אגבאריה: את צוחקת כל הזמן.

דוד אזולאי: חברה מה קרה לכם?

דוד אזולאי: באתם קרביים היום?

משה זלמן פייגלין: זה מצחיק כי זה מצחיק.

משה זלמן פייגלין: בתל אביב יותר צפוף, מה לעשות?

<קריאות: - - -

משה זלמן פייגלין: אתה לא מוכן לבנות לגובה, רק לקחת מהשכן - - <עמאש עז אל דין:> מי שצריך לפתור את הבעיות האמתיות, ואני מסכים עם כרמל סלע, ידידי, זו המדינה.

משה זלמן פייגלין: המדינה היום באה וצועקת על התכנון ואומרת שג’סר צריכה אדמות.

משה זלמן פייגלין: המדינה נותנת פתרון, למה הוא מתנגד?

משה זלמן פייגלין: אני לא מבין.

משה זלמן פייגלין: מצד אחד הוא אומר שהמדינה צריכה לפתור את הבעיה והמדינה נותנת פתרון, שאני מקבל אותו בעל כורחי.

משה זלמן פייגלין: מצד שני הוא אומר: - -

<כרמל סלע: נבנה לך פתרון, אתה לא מקבל אותו.

<כרמל סלע: נדמה לך...

<עמאש עז אל דין: - - אתה תתעסק עם חוף הכרמל.

<עמאש עז אל דין: אתה יצרת סכסוך קשה בין בית חנניה לקיבוץ מעגן מיכאל במו ידיך.

<כרמל סלע: נדמה לך.

<כרמל סלע: אתה לא רוצה להמשיך להיות ראש מועצה גם.

<עמאש עז אל דין: אני לא אהיה ראש מועצה.

<כרמל סלע: כי אתה לא רוצה להמשיך.

<עמאש עז אל דין: אני מצהיר, אני לא מתמודד על רשות המועצה.

<עמאש עז אל דין: בג’סר תישאר חבית נפץ שתתפוצץ.

<עמאש עז אל דין: חבר'ה, אני בא ומתריע כאן שאם לא ימצא פתרון לבעיית צפיפות הדיור, חבית הנפץ תתפוצץ.

<עמאש עז אל דין: תתפוצץ.

<כרמל סלע: תבנה לגובה.

חנין זועבי: בית חנניה בונה לגובה?

חנין זועבי: מעגן מיכאל בונה לגובה?

חנין זועבי: יש לך מספרים על הצפיפות?

<קריאה: בית חנניה לא מתפשטת.

חנין זועבי: אתה בונה לגובה?

חנין זועבי: אתה מכער - -

דוד אזולאי: חברת הכנסת זועבי, אני מבקש.

דוד אזולאי: חברת הכנסת זועבי, אני קורא אותך לסדר.

<קריאה: החיילים שלנו, לילדים שלנו אין מקום בבית חנניה.

חנין זועבי: - -

עפו אגבאריה: איפה אתם בונים לגובה בכל החוף?

עפו אגבאריה: מקיסרה ועד חדרה, איפה בונים לגובה?

<יורם שגיא: באור עקיבא בונים לגובה.

<קריאה: הילדים לא חוזרים למושב כי אין מקום.

חנין זועבי: אתם מדברים על שכנות טובה?

<יורם שגיא: את לא תקלקלי את השכנות הטובה.

<יורם שגיא: אנחנו בשכנות טובה ולא תקלקלי.

<קריאה: את מוזמנת לראות את השכנות הטובה.

<קריאה: ..

חנין זועבי: על השטחים, על הקרקע שיש לכם.

חנין זועבי: תשווה עם השכן הטוב שלך.

<קריאה: תדאגי לחינוך.

<כרמל סלע: אתם משלים אותם.

עפו אגבאריה: אתם לוקחים להם את האדמות.

<ורדה לשם: שלוש חמולות - -

<כרמל סלע: זורים חול בעיניים.

<ורדה לשם: הילדים שלי עוזבים את בית חנניה כי אין להם מקום בבית חנניה.

<יורם שגיא: - - -

עפו אגבאריה: זה מה שאת רוצה?

עפו אגבאריה: את אישה, את לא מתביישת לדבר ככה?

<עמאש עז אל דין: היא אשת חינוך, היא יודעת מה זה לחנך ילדים.

<עמאש עז אל דין: איך אני יכול לחנם ילדים?

<עמאש עז אל דין: איך אפשר כשיש פשע ואלימות ורוצים - -

דוד אזולאי: עז אל דין, אני מבקש ממך.

דוד אזולאי: מספיק.

דוד אזולאי: אני מבקש שקט.

<כרמל סלע: מספיק.

דוד אזולאי: כרמל, אני מבקש את הסכסוך שכנים אל תעשה פה, באמת.

דוד אזולאי: אתך אני יכול לדבר, הוא לא רוצה לשמוע, אתך אני אדבר.

דוד אזולאי: רבותי, - -

חנין זועבי: אפשר לשאול שאלה?

דוד אזולאי: אני אתן לך אם תפסיקי לצעוק, את רק צועקת מרגע שנכנס לפה, את רק צועקת.

חנין זועבי: כולם צועקים.

דוד אזולאי: לא גמרת מאתמול בלילה את הצעקות, באת להשלים פה.

דוד אזולאי: עם כל הכבוד.

דוד אזולאי: אני מבין אותך, אני לא יכול לעזור לך אבל למה פה?

דוד אזולאי: אנחנו לא באים לפה לפתור את הבעיות של ג’סר א-זרקא.

דוד אזולאי: צריך לקיים דיון מקצועי.

באסל גטאס: זו התנצחות סתם.

באסל גטאס: תקיים דיון.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: אל תגיד לי איך לנהל את הדיון.

עפו אגבאריה: אנחנו מתעסקים ביומיום אז אתם אומרים מה אתם עושים.

באסל גטאס: למה שאנחנו נתנצח אתם?

באסל גטאס: אנחנו חברי כנסת.

דוד אזולאי: אתם עכשיו רוצים לשמוע דעה מקצועית?

דוד אזולאי: בבקשה.

דוד אזולאי: מי ממנהל התכנון של משרד הפנים?

דוד אזולאי: בבקשה גברתי.

דוד אזולאי: דברי לרמקול שנשמע אותך.

דוד אזולאי: אני רק רוצה לדעת: עלו פה טענות שהלכתם ויש ניסיון של הפקעת אדמות מבלי לשאול את הנוגעים בדבר.

דוד אזולאי: אם נתנה להם ההזדמנות הזאת או לא נתנה להם ההזדמנות הזאת, מה השיקולים שלכם, תגידו כאן?

דוד אזולאי: מה היו השיקולים שלכם?

<ראובן ברקו: נגד הוראת אלי ישי עצמו.

<ראובן ברקו: נגד ההוראה של השר עצמו.

דוד אזולאי: רבותי, אני מבקש.

<עמאש עז אל דין: - - -

דוד אזולאי: עז אל דין, אני מבקש ממך, אתה מפריע לי.

דוד אזולאי: רבותי, אני מתאפק לא להוציא אנשים החוצה אבל אל תאלצו אותי.

<כרמל סלע: מה הקשר לאלי ישי?

דוד אזולאי: עזוב, מה זה שייך?

דוד אזולאי: אתה לא חייב להגיב על כל מה שאומרים.

דוד אזולאי: בבקשה, גברתי.

<מיכל מריל: שמי מיכל מריל, אני מנהלת אגף א' באגף לתכנון מקומי במנהל התכנון.

<מיכל מריל: אנחנו יזמנו, קידמנו, - -

דוד אזולאי: אני יכול לבקש שם שקט ביציע?

<מיכל מריל: אני רוצה להתייחס באופן מקצועי לתכנית הזאת, ולהתעלם מכל סערת הרוחות שיש פה.

<מיכל מריל: אנחנו התחלנו - -

דוד אזולאי: סדרנים, אני מבקש להוציא את שני החבר'ה האלה החוצה.

דוד אזולאי: תצא החוצה וגם אתה תצא החוצה בבקשה.

דוד אזולאי: לא משנה מי אתה, את הוויכוח תעשה בחוץ.

דוד אזולאי: תסיימו ותיכנסו פנימה.

דוד אזולאי: בבקשה לצאת החוצה.

דוד אזולאי: אני מבקש ממך לצאת החוצה, את הוויכוחים תעשו בחוץ ותחזרו.

דוד אזולאי: תודה.

<מיכל מריל: - - את התכנית הזאת יזמנו והתחלנו לקדם ב-2009.

<מיכל מריל: האגף שלנו מכין תכניות מתאר להרבה יישובים בארץ, בסדר גודל של מעל 100 ישובים, ויש לנו מתודולוגיה מאד ברורה ושיטת עבודה מאד ברורה, וזה הכל בהיבטים מקצועיים ובפן מקצועי לחלוטין.

<מיכל מריל: אנחנו מנותקים ממושגים של הפקעות ומהיבטים קנייניים.

<מיכל מריל: אנחנו בוחנים את הנושאים האלה באופן מקצועי.

<מיכל מריל: המתודולוגיה שעל פיה אנחנו עובדים היא קודם כל בחינה של סקר מצב קיים של היישוב, מה המצאי התכנוני שקיים.

<מיכל מריל: לאחר מכן, אנחנו בוחנים בצורה מאד מדוקדקת ומאד ומעמיקה, ובג’סר א-זרקא זה נעשה פי2 ופי 10 ממה שאנחנו עושים בישובים אחרים.

<מיכל מריל: נעשתה בדיקה מאד מדוקדקת של אפשרות העיבוי והציפוף ונבחנו הצרכים הפרוגרמטים של היישוב כולל יחידות דיור, כולל מוסדות ציבור ושטחים ציבוריים ותיירות, וכל מה שנדרש ליישוב הזה.

<מיכל מריל: מהבדיקה הזאת עלה שיש מצוקת דיור מאד מאד מאד קשה.

<מיכל מריל: אם אנחנו מסתכלים בהיבט של צפיפות יחידות דיור לדונם, זה לא משקף את הצפיפות שאנחנו רגילים, למושגים שאנחנו רגילים לדבר עליהם.

<מיכל מריל: הצפיפות של ג’סר א-זרקא היא פי כמה וכמה, היא מגיעה לצפיפות מאד מאד גבוהה כמו בתל אביב אפילו.

<מיכל מריל: אם אנחנו מסתכלים במושגים של נפש לקילומטר מרובע.

<מיכל מריל: 7000 נפש לקילומטר מרובע, כמו בתל אביב וכמו בישובים אחרים.

<מיכל מריל: בתוך בנין דירות אחד גרות כמה וכמה משפחות.

<מיכל מריל: זה לא אותו דפוס התנהגות, זה לא אותו דפוס מגורים שקיים בישובים היהודיים.

<מיכל מריל: זה דבר אחד, מי שדיבר פה על צפיפות.

<מיכל מריל: עדין בהיבט של הצפיפות – אנחנו מנסים למקסם את מקסימום האפשרויות של צפיפות בישוב.

<מיכל מריל: אנחנו גם מתכננים את זה בקונטקסט של תכניות ובראיה רחבה, ויש מעלינו גם הירארכיה נוספת של תכניות שכולם דאגו להזכיר כאן:

<מיכל מריל: יש לנו את תמ"מ 6 ויש לנו גם את תמ"א 35.

<מיכל מריל: תמ"א 35 קבעה לישוב הזה של צפיפות של 4 יחידות דיור לדונם.

<מיכל מריל: אנחנו מגיעים לכפל הצפיפות, ל-8 יחידות דיור לדונם.

<מיכל מריל: מעבר לזה תמ"א 35 לא מאפשרת.

<מיכל מריל: זה אלמנט שנקבע בתכנית מתאר ארצית, בהחלטה של מועצה ארצית, ואני אומרת לכם שתמ"א 35, המקסימום האפשרי זה 8 יחידות דיור לדונם ואנחנו מגיעים ואם לא, אנחנו נצופף עוד ונגיע.

<מיכל מריל: לאחר הניתוח שנעשה, מצאנו שיש צורך בעתודות קרקע נוספות.

<מיכל מריל: בג’סר, למעשה בתחום הבנוי, אנחנו מאפשרים ציפוף ועיבוי באזורים וברקמה הבנויה ומילוי של חללים נוספים שהם לא בנויים.

<מיכל מריל: כמובן, שכל זה יהיה תנאי להרחבה נוספת.

<מיכל מריל: מעבר לזה, זה לא נותן את הפתרון המלא.

<מיכל מריל: אנחנו נדרשים לעתודות קרקע נוספות ועתודות הקרקע האלה, לאחר שעשינו בחינה מרחבית של רגישות סביבתית-נופית, שמה לעשות?

<מיכל מריל: גם זה שיקול מאד מרכזי בתכנון.

<מיכל מריל: תשמע, אתה יכול להסתכל בציניות ולגחך אבל זה לא יעזור משום שאני מתייחסת עניינית - -

<ראובן ברקו: בשביל זה האנשים האלה נמצאים פה.

<ראובן ברקו: מהרהורי ליבך את מדברת.

<ראובן ברקו: אלי ישי אסר עליכם את כל הפנטזיה.

<ראובן ברקו: עשיתם עבודה רשלנית, לא ישבתם עם בית חנניה אפילו פעם אחת - -

דוד אזולאי: רבותי, תאפשרו לה להגיב.

דוד אזולאי: אני אתן גם לכם.

<מיכל מריל: כל מילה שלכם בסלע.

<מיכל מריל: - - אנחנו בדקנו גם מזרח ובדקנו מערב, ואנחנו מודעים להצעה תכנונית אחרת שעלתה ואנחנו חולקים עליה, אנחנו חושבים שהיא לא נכונה ושהיא לא לקחה בחשבון את מלוא המידע שיש.

איילת שקד: סליחה, מה החסם להתפתח צפונה?

<מיכל מריל: בצפון יש דברים מאד רגישים שמוגדרים כשטח שמורת טבע בג’סר א-זרקא, תמ"א 8.

<יורם שגיא: את אפילו לא יודעת, זה פארק צפרים, זה לא הוכרז כשמורת טבע.

<יורם שגיא: זה בריכות דגים שהפכו אותן לפארק צפרים.

<יורם שגיא: את אפילו לא עשית שיעורי בית כמו שצריך.

<ענת ברקו: - - -

<מיכל מריל: לקחת ממעגן מיכאל זה בסדר.

דוד אזולאי: אנשי בית חנניה, בבקשה תאפשרו לאנשי המקצוע.

דוד אזולאי: .. גברתי.

דוד אזולאי: ..

דוד אזולאי: אדוני, אני מבקש מכם.

<קריאה: - - -

<יורם שגיא: - - -

עפו אגבאריה: גם 80 משפחות, אתם לא מתביישים?

עפו אגבאריה: באמת.

דוד אזולאי: אדוני, אני מבקש ממך לא להתערב ולא להפריע.

דוד אזולאי: חבר הכנסת אגבאריה, אדוני, אני מבקש.

דוד אזולאי: אני באמת שומר על איפוק אבל יש גבול.

<מיכל מריל: - - ציינו כאן גם את תמ"מ 6.

<מיכל מריל: במסגרת הדיון בתמ"מ 6 נאמר שתכנית המתאר תבחן את הצרכים בצורה פרטנית יותר.

<מיכל מריל: תמ"מ 6 למעשה בוחנת את מכלול היישובים בראיה מרחבית כוללת.

<מיכל מריל: היא לא יכולה להיכנס לרזולוציה של פרטים מאד מדוקדקים בשטח, וזה התפקיד של תכנית המתאר.

<מיכל מריל: בתכנית המתאר, במסגרת התכנית, אנחנו זיהינו את הצרכים האלה.

<מיכל מריל: יש מחסור אקוטי של מוסדות ציבור, אין איפה לשים להם.

<מיכל מריל: יש חוסר בבתי ספר, שתי חטיבות עליונות, יש חוסר בבית ספר יסודי.

<מיכל מריל: הכיתות מפוצצות.

<מיכל מריל: אין שטח, אין מקום.

<מיכל מריל: אין שטחים ציבוריים לשחק בהם.

<מיכל מריל: אין כלום, אין שום דבר.

<מיכל מריל: אני מסכימה עם הטיעון שתוספת עתודות קרקע למגורים זה לא הפתרון האולטימטיבי והיחיד.

<מיכל מריל: זה חלק מסל כלים רחב שצריך להעניק לישוב הזה ברמה לאומית, ברמה ממשלתית, ,ברמה של איגום משאבים וזה חלק - -

דוד אזולאי: למה אתם לא מציגים את כל התכניות - -

<מיכל מריל: סליחה רגע, אני מייצגת כרגע את התכנון - -

דוד אזולאי: אז אני שואל אותך שאלה ותעני לי: למה אתם לא מציגים את מכלול התכניות שלכם לציבור הזה כדי שידעו שזה לא רק קטע מצומצם אלא יש עוד דברים אחרים?

<מיכל מריל: אתה מדבר על כלים נוספים?

דוד אזולאי: כן, את אמרת.

<מיכל מריל: לא, במסגרת הדוחות שלנו, שהוצאנו, אנחנו המלצנו על כלים נוספים.

<מיכל מריל: זה לא כלי שהוא דווקא בסמכות משרד הפנים או בסמכות התכנון.

<מיכל מריל: בסמכות התכנון זה כרגע לבחון את הצרכים של הפיתוח ולהציע את הכלי התכנוני שיאפשר את הפיתוח של הישוב.

<מיכל מריל: יש כלים נוספים שהם תקציבים, שמשרדי ממשלה צריכים להתאחד, לאגם את המשאבים האלה ולראות איך מקדמים את הדברים.

<מיכל מריל: ראש המועצה יכול לספר לכם מה הוא עושה בתחום החינוך שם.

<מיכל מריל: הוא עושה הרבה, זה מעבר לנושא התכנוני.

<מיכל מריל: עכשיו, עלו פה כל מיני דברים שאני רוצה להתייחס אליהם.

<מיכל מריל: לגבי תמ"מ 6: תמ"מ 6 קבעה גודל של ישובים וקבעה נכון, בהמלצת החוקרת, שישובים לא יתרחבו.

<מיכל מריל: יחד עם זה, באותה נשימה - -

<קריאה: אז תחליטי...

דוד אזולאי: סליחה רק רגע.

דוד אזולאי: אנשי בית חנניה, פעם אחרונה.

דוד אזולאי: אני אומר לכם שאני אפסיק את הדיון ואתם יודעים מה?

דוד אזולאי: שמישהו אחר ידון בזה, אני לא חייב את זה לאף אחד.

דוד אזולאי: אם אתם לא רוצים לעזור לעצמכם, אני לא חייב לעזור לכם.

<מיכל מריל: - - באותה נשימה שתמ"מ 6 אמרה את אמירותיה והתקבלה החלטה, באותה נשימה נאמר בצורה מאד מפורשת שצרכי הפיתוח של ג’סר יבחנו במסגרת תכנית המתאר, וזה מה שאנחנו עושים היום.

<מיכל מריל: למשרד הפנים אין איזו שהיא אג'נדה שהיא בית חנניה - -

באסל גטאס: את יכולה להתייחס לענין של המחלף ולהזזת הכביש?

<מיכל מריל: שניה, אני אתייחס.

דוד אזולאי: אני חושב שזה אחד הנושאים המרכזיים בדיון הזה לפחות, וזאת מטרת הדיון הזה.

<מיכל מריל: אני אתייחס גם לזה.

<מיכל מריל: עכשיו ככה: במהלך התכנון, למעשה קודמה תכנית נוספת: תת"ל 31 לשיפור ושדרוג כביש החוף.

<מיכל מריל: אנחנו, במסגרת התכנית, זיהינו צורך לספק עתודות קרקע נוספות.

<מיכל מריל: העתודה הכי נכונה מבחינה סביבתית שמצאנו, לאחר בחינה מדוקדקת של השטח והרגישות הסביבתית והנופית והבחינה בתכניות מתאר ארציות ומחוזיות בהירארכיה גבוהה, מצאנו שהשטח שבתחום בית חנניה הוא השטח הנכון ביותר להרחבה.

<מיכל מריל: ולכן, מכיוון שכך ומכיוון שבמקביל התקדמה תכנית לתשתית לאומית של שיפור בכביש החוף, חשבנו שנכון יהיה במסגרת הזאת לבצע תיאום עם התכנית הזאת ונוצר חלון הזדמנויות, כדי שאפשר יהיה להרחיב את ג’סר מזרחה בצורה רציפה.

<מיכל מריל: לאפשר תפקוד אורבני נכון ולא באופן שהיישוב מדלג מעל הכביש לצד השני.

<מיכל מריל: זה לא נכון תפקודית, זה לא נכון תכנונית, זה לא נכון לג’סר.

<מיכל מריל: זה פשוט לא נכון.

<מיכל מריל: הוועדה לתשתיות לאומיות השתכנעה שנכון להסיט את הדרך ולאפשר את האופציה הזאת.

<מיכל מריל: אם זה לא יקרה עכשיו, זה יהיה מאוחר מדי.

<מיכל מריל: להקים שכונה מעבר לכביש 2, שכונה מנוכרת, שכונה שמדלגת מעבר לכביש ראשי, שכונה שהילדים ירצו להיפגש עם הילדים בג’סר ויצטרכו לעבור את כביש 2, זה לא נכון ולא הגיוני.

<מיכל מריל: ולכן, השתכנעה הוועדה וקיבלה החלטה שצריך להסיט את הכביש הזה כי זה חלון הזדמנויות שלא קורה בדרך כלל.

<מיכל מריל: עכשיו, אני רוצה להתייחס לנושא של "פינוי בינוי": הרבה דיברו על "פינוי בינוי" בג’סר - -

דוד אזולאי: אני לא יודע אם זה רלוונטי לדיון הזה.

משה זלמן פייגלין: לא, אני רוצה לשמוע על זה דווקא.

משה זלמן פייגלין: זה מענין אותי.

דוד אזולאי: לא, אני לא יודע אם כדאי להיכנס לזה, זה לא הנושא שעומד על הפרק ולא הייתי נכנס לזה.

דוד אזולאי: תודה רבה לך, גברתי.

באסל גטאס: באיזה שלב התכנית נמצאת?

<מיכל מריל: התכנית נמצאת כרגע בשלב של ועדות היגוי.

<מיכל מריל: אנחנו עוד לא - -

באסל גטאס: היא עוד לא מופקדת?

<מיכל מריל: לא, התכנית של התת"ל 31, של כבישה חוף, נמצאת כרגע בהשגות הוועדות המחוזיות, השגות הציבור.

<מיכל מריל: למעשה, הוועדה המחוזית, שזו אינסטנציה - -

<קריאות: לא, בהתנגדויות.

<מיכל מריל: כן, בהתנגדויות.

<מיכל מריל: הוועדה המחוזית למעשה דנה וקיבלה החלטה.

<מיכל מריל: היא קיבלה החלטה שתומכת בהסטת הכביש, עם אפשרות לשיפורים גיאומטריים מסוימים כדי שבאמת העקומה הזאת לא תהיה עקומה מסוכנת.

דוד אזולאי: מה מעמדם של התושבים במקרה הזה?

<מיכל מריל: לשאלתך: התכנית הזאת היא כולה במסגרת ועדת היגוי בין-משרדית שכוללת את משרדי הממשלה, כוללת את הרשויות הגובלות.

<מיכל מריל: כרמל הוזמן לישיבות האלה וימשיך להיות מוזמן לישיבות, הוא מייצג את הציבור.

<מיכל מריל: יש לנו ועדה נוספת שאמורה להתכנס בקרוב ובנוסף לזה, היא לוותה בשיתוף ציבור.

<מיכל מריל: אנחנו לא ידענו על הדיון הזה בכנסת, זה תוכנן מראש.

<מיכל מריל: אתמול התקיים דיון שמשתף את בית חנניה והפצנו את זה גם למעגן מיכאל.

<מיכל מריל: אתמול היה דיון מאד סוער במסגרת דיון של שיתוף ציבור שאנחנו עושים בכל היישובים האלה.

<מיכל מריל: הם הביעו התנגדות נחרצת - -

דוד אזולאי: תושבי בית חנניה הופיעו שם?

<מיכל מריל: תושבי בית חנניה היו הרוב, הם הופיעו בהמוניהם, הם באו באוטובוס וקיבלו את מלוא זכות הדיבור.

<ענת ברקו: ו....

<מיכל מריל: אנחנו מבינים את המצוקה שלהם.

<מיכל מריל: אנחנו חושבים שמקצועית ועניינית המהלך שאנחנו עושים הוא מהלך נכון ומוצדק, ואנחנו עושים את זה בישובים אחרים גם, בישובים יהודיים וגם בישובים של המגזר הערבי.

<מיכל מריל: אין לנו שום אג'נדה של לקדם ישוב במגזר הערבי, אין לנו שום אג'נדה של תעדוף של ישובים על פני ישובים אחרים.

<מיכל מריל: אני באה ממנהל התכנון.

<מיכל מריל: אנחנו מסתכלים על המדינה ועל כל תכנון בהיבט מרחבי, בהיבט רחב מאד ואנחנו לא מסתכלים בהיבט מאד מצומצם וקנייני.

<מיכל מריל: אלה התשובות.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: למען הסדר הטוב, אני מבקש כרגע נציגות של תושבי בית חנניה, תחליטו ביניכם מי ידבר.

<אריה ברקו: אנחנו רוצים לדבר שניים.

דוד אזולאי: חברי הכנסת, אני אשמע חבר כנסת אחד ואחד מהתושבים.

דוד אזולאי: ראשון הדוברים מחברי הכנסת יהיה חבר הכנסת באסל גטאס.

דוד אזולאי: בבקשה אדוני.

באסל גטאס: איך שאני רואה את הדברים, יש שתי סוגיות שהן מתכנסות לענין אחד: ענין התוואי של הכביש המהיר מספר 2, וענין תחום השיפוט והצרכים והפיתוח של ג’סר א-זרקא.

באסל גטאס: תראו רבותי, אין כמעט כפר או ישוב ערבי שלא היה בסיטואציה הזאת.

באסל גטאס: אין.

באסל גטאס: הוא דיבר על כפר קרע, אין.

באסל גטאס: כביש 6, שאמרת שהוא כאילו הציל את המדינה, תפוס אותו מכפר קאסם ועד כפר קרע בצפון, אין ישוב ערבי שלא לקח ממנו אדמות על חשבון שטח חקלאי, שטח שאנשים התפרנסו ממנו, ובסיסים צבאיים, איפה שאתם לא מסתובבים בארץ, הישובים הערבים על מה שנשאר מהאדמה שלהם.

באסל גטאס: לא מדברים על 48 ו-50 ו-60.

באסל גטאס: על שארית האדמה אין כביש שלא נסלל בצפון או בסיס צבאי או רפא"ל או מישהו שלא לקח מהאדמות.

באסל גטאס: טוב שתרגישו מה הרגשנו כל הזמן בכל המקומות.

באסל גטאס: וואלה, לבי אתכם.

באסל גטאס: אני חושב שאתם צריכים לשכלל במקום לבוא בטענות כאילו שג’סר היא האשמה, אתם צריכים לשכלל את הדרישות שלכם.

באסל גטאס: אנחנו, במאבקים הציבוריים ארוכי הטווח יכולים ללמד אתכם קצת ולתת לכם כמה טיפים איך להגן על האדמה ואיך לצאת קצת עם רעיונות להתחדשות עירוניות בתוך המשבר הקיים שאתם סובלים ממנו - -

דוד אזולאי: עזוב, אל תקלקל אותם.

באסל גטאס: לא, אני לא מדבר בציניות.

באסל גטאס: בכביש 6 הלכנו ישוב ישוב והוקמו ועדות ודובר עם מנהל מקרקעי ישראל על פיצוי בקרקע.

באסל גטאס: תבקשו גם פה פיצוי בקרקע.

באסל גטאס: זה מה שחשוב מבחינתו, מבחינת ג’סר, שכל מה שמוצע כאן כאילו פתרון לבעיית ג’סר, זה לא פתרון.

באסל גטאס: אני מסכים אתכם, ה-290 דונם שיצורפו לשטח השיפוט של ג’סר א-זרקא, זה לא פותר את הבעיה.

באסל גטאס: אני כן מחכה לראות, מנהל התכנון, מה תכנית המתאר של ג’סר א-זרקא ומה הצרכים של ג’סר א-זרקא ל-2030.

באסל גטאס: זה מתבטא באדמות ובכל התשתיות הנדרשות.

באסל גטאס: אבל פעם אחת ולתמיד, רבותי, ואני מדבר ממש לענין נושא הבניה לגובה.

באסל גטאס: אתם משתמשים בזה כאילו כל פעם שאתם מתווכחים אתנו, שולפים את הענין.

באסל גטאס: תבנו לגובה, תלכו תבנו לגובה.

באסל גטאס: באום אל פאחם תבנו לגובה, בנצרת תבנו לגובה.

באסל גטאס: אמרתי לאלי ישי: תפסיק להשתמש במנטרה הזאת - -

<כרמל סלע: למה?

באסל גטאס: אני אומר לך למה: אדוני, אני שם לך טבלה, אתה מבין מספרים, אתה ראש מועצה אזורית.

באסל גטאס: אני אומר לך: הנה, הגברת נקבה במספר.

באסל גטאס: אני מביא לך את כל הישובים במדינה, כולם, ללא יוצא מן הכלל, איך נמדדת הצפיפות?

באסל גטאס: נפשות לקילומטר מרובע שטח עירוני, נכון?

באסל גטאס: אני לא מוסיף שטחי בר ויער.

באסל גטאס: שטח בתוך הקו הכחול.

באסל גטאס: אני אומר לך, כל הישובים הערביים, כולם, ללא יוצא מהכלל, צפיפות הדיור בהם יותר גבוהה מהעיר הכי צפופה בישראל.

באסל גטאס: עשיתי מחקר.

באסל גטאס: אני אומר לך, ראמה, שהוא ישוב שלי בגליל, ב-1000 דונם גרים יותר מ-10,000 בני אדם, 1200 דונם.

באסל גטאס: תחלק.

באסל גטאס: באום אל פאחם השטח הרבה יותר צפוף.

באסל גטאס: אין לנו התנגדות, אין לנו ב-DNA התנגדות - -

עפו אגבאריה: וכמה קומות מותר באום אל פאחם, כמה קומות?

עפו אגבאריה: 4.

באסל גטאס: הצעירים של ראמה היום קונים בכרמיאל וגרים בקומה 4,5,6.

באסל גטאס: יש להם שטחים פתוחים, יש להם חניה, יש להם משחקיות.

באסל גטאס: בנצרת, תלכו תבקרו בשכונת שנלר, קומות 4,5,6, קומות.

באסל גטאס: נעשה תכנון ראוי ואנשים קנו דירות.

באסל גטאס: הלוואי והיו בונים לנו בתוך הישובים הערביים שכונות כמו שכונות בכרמיאל.

דוד אזולאי: מה אדוני מציע בנושא שעומד על סדר היום?

<כרמל סלע: צריך 20 קומות.

דוד אזולאי: כרמל, בבקשה.

דוד אזולאי: אדוני ראש המועצה, חבר הכנסת עפו אגבריה - -

<ענת ברקו: אנחנו בעד.

<יורם שגיא: אנחנו מוגבלים במספר - -

באסל גטאס: אדוני היושב ראש, התכנית נמצאת בשלב ההתנגדויות בוועדה המחוזית.

באסל גטאס: זה מוסד תכנון - -

דוד אזולאי: חברי הכנסת, אתם מפריעים לחבר שלכם.

באסל גטאס: זה מוסד תכנון שמטפל היום בתכנית הספציפית שמעוררת התנגדות.

באסל גטאס: התושבים הגישו את ההתנגדויות שלהם, ההתנגדויות שלהם נדונו או יידונו.

באסל גטאס: מחכים.

באסל גטאס: לוועדת הפנים, אני לא רואה בשלב הזה, בתקופה הזאת, אין עילה להתערב או להביע דעה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: מי מדבר מבית חנניה?

<ראובן ברקו: אנוכי.

דוד אזולאי: ראובן, בבקשה.

<ראובן ברקו: קודם כל, אני רוצה לומר לחבריי, אנשי ג’סר א-זרקא ולחברי הכנסת:

<ראובן ברקו: תודה לכם שאתם מארחים אותנו ושומעים את בעיותינו ואנשי ג’סר א-זרקא, וחברי הכנסת הערביים.

<ראובן ברקו: אני איש בית חנניה, שמי ראובן ברקו.

<ראובן ברקו: אני באמת חושב שזה מעמד שמכבד את המדינה שדנים במקום דמוקרטי כזה בסוגיה נפיצה כזאת, ואני גאה בכנסת שמארחת אותנו ונותנת לנו הזדמנות לדון בזה בפורום כזה מכובד.

<ראובן ברקו: לאנשי ג’סר א-זרקא אני אומר:

<ראובן ברקו: איש ממתכנני משרד הפנים לא יצליח להרוס את השכנות הטובה שיש בינינו, גם אם יהפכו את האדמה הזאת אלף פעם.

<ראובן ברקו: ולך, יושב ראש הפורום הנכבד ולקהל הקודש הזה אני אומר: באין חזון יפרע עם.

<ראובן ברקו: השר אלי ישי, כיוון שהזכרת אותו, כתב לפקידיו - -

<עמאש עז אל דין: - - -

דוד אזולאי: עז אל דין עמאש, ראש המועצה, בבקשה ממך.

דוד אזולאי: תאפשר לו.

<ראובן ברקו: עכשיו תקשיב: אני אומר את זה שוב: השר אלי ישי, במכתב מפורש - -

דוד אזולאי: תאמין לי, אם אני לא הייתי יושב ראש, השם "אלי ישי" לא היה עולה.

איילת שקד: זה לא נכון, הוא היה שר הפנים.

<ראובן ברקו: הוא הזכיר את מבקר המדינה נגד אלי ישי וכולי, אני משיב לך ואומר לך: מה זה "באין חזון יפרע עם"?

<ראובן ברקו: כאשר שר שועה בממשלת ישראל, מורה לפקידיו שלא תהינו להזיז את הכביש הזה, תשאירו את הכפר על מכונו ותפתרו את בעיותיו באמצעות בנייה לגובה, זה במקרה השר אלי ישי, מה לעשות?

<ראובן ברקו: זה לא בגלל שאתה, כבודך, יושב ראש המועצה הזאת אלא בגלל שהשר אלי ישי הנחה את פקידיו.

<ראובן ברקו: אנחנו ממלכת פקידים וגוי קדוש.

<ראובן ברקו: יושבים שרים פה, בעם הזה, ונותנים הוראות לפקידיהם הקטנים, הגמדים האלה - -

דוד אזולאי: לא, לא.

דוד אזולאי: רגע, אדוני.

דוד אזולאי: יש גבול לכל דבר.

דוד אזולאי: אל תפגע בפקידים העושים מלאכתם - -

<ראובן ברקו: אני הייתי פקיד בשירות המדינה הרבה שנים.

<ראובן ברקו: אני חוזר בי, אני מתנצל.

<ראובן ברקו: אני מתנצל בפניכם.

<ראובן ברקו: - - נותן הוראה לפקידיו המכובדים מאד ואומר להם: אל תעשו כך והם עושים כך, אני רואה בזה בעיה שהיא מסימני השעה.

<ראובן ברקו: ממש.

<ראובן ברקו: עכשיו לעצם הענין: מישהו החליט שיש תאונות דרכים בכביש 2.

<ראובן ברקו: החליט להרחיב אותו לצמצם את עקומותיו.

<ראובן ברקו: יש מונח משפטי שנקרא: הפרה בסיסית.

<ראובן ברקו: כאשר יש לך איזו כוונה.

<ראובן ברקו: אני הייתי איש צבא.

<ראובן ברקו: אומרים לך: סע ישר ואתה נוסע עקום, אתה הפרת את הפקודה.

<ראובן ברקו: מישהו נתן הוראה לעשות כביש ישר, ליישר את עקומותיו ולהרחיב אותו, באים האנשים הנכבדים הללו, מהמיית לבבם משנים את הכביש.

<ראובן ברקו: זה לא רק הפרה של דברי השר הממונה, זה גם הפרה של תכניות המתאר הארצית והמקומית, המחוזית, שאומרת להם: כך עשו.

<ראובן ברקו: הם הפרו את הדברים האלה.

<ראובן ברקו: התוצאה של הדבר הזה, מעבר לכך שהאווירה הזאת נעכרה, לצערי, הם לא נתנו פתרון לחוליי הכפר שמהלכים עלינו אימים על הפצצה הנוראה.

<ראובן ברקו: קודם כל, גם כפר ערבי וכפר ישראלי, - -

עפו אגבאריה: אל תגזים.

עפו אגבאריה: מה זה פצצה?

<יורם שגיא: הוא אומר.

עפו אגבאריה: הוא אומר שהמצב יכול להתפוצץ.

עפו אגבאריה: זה לא איום עליך.

<ראובן ברקו: אנחנו לא מפחדים מאינתיפאדות.

<ראובן ברקו: אל תספר לנו על פצצות.

<ראובן ברקו: כבודו, פצצות לא ירתיעו אותנו.

עפו אגבאריה: גם לזה הוא התכוון.

עפו אגבאריה: מספיק להגזים.

דוד אזולאי: חבר הכנסת אגבאריה, מה שהוא אומר שהמצב היום בג’סר א-זרקא נפיץ בגלל כל המצוקות.

דוד אזולאי: זה מה שהוא אומר.

עפו אגבאריה: אבל זה לא איום עליו.

דוד אזולאי: הוא אומר שהמצב בתוך ג’סר א-זרקא הוא נפיץ בשל כל הדברים שישנם.

<עמאש עז אל דין: הבעיה החברתית מספר 1 זה צפיפות דיור, זה חומר נפץ.

<עמאש עז אל דין: אל תגיד ככה.

<כרמל סלע: המנהיגות שלכם - -

<עמאש עז אל דין: אתה סכסכת בין שני ישובים.

<עמאש עז אל דין: אתה משחק אותה בגדול.

<עמאש עז אל דין: הם מבינים אותך כבר, סלע.

<עמאש עז אל דין: סכסכת בין ג’סר לבית חנניה.

<יורם שגיא: עד כאן.

<ענת ברקו: הוא לא סכסך.

<עמאש עז אל דין: משחק אותה אתה.

<עמאש עז אל דין: ב-4 עיניים מה אתה אומר לי?

דוד אזולאי: עז אל דין, אני מבקש ממך להפסיק עם הצעקות.

דוד אזולאי: תעשה לי טובה, אני מבקש ממך.

דוד אזולאי: את הסכסוך ביניכם תעשו בחוץ ולא פה.

<עמאש עז אל דין: תסתכל, מכרת את השכנים הטובים שלי.

<ראובן ברקו: חרף הצעקות - -

דוד אזולאי: עז אל דין, אני מבקש ממך.

דוד אזולאי: תרגע, זה לא ראוי ולא מכובד לך, כראש מועצה, מה שאתה עושה פה.

דוד אזולאי: אני מבקש ממך.

דוד אזולאי: באמת, ראשי המועצות, אתם לא שומרים על כבודכם.

דוד אזולאי: אל תצפו שאני אשמור על כבודכם.

<עמאש עז אל דין: קראת להם גמדים?

דוד אזולאי: אזרח רוצה לדבר, תאפשר לו.

דוד אזולאי: אתה ראש מועצה, יש לך מספיק פורומוים.

<עמאש עז אל דין: הוא לא תושב בית חנניה, הוא לא גר בבית חנניה.

<יורם שגיא: זה לא נכון.

<יורם שגיא: הוא תושב בית חנניה, הוא בעל נחלה.

דוד אזולאי: כרגע, לצורך הענין הזה, הוא מייצג את בית חנניה.

<ראובן ברקו: נכון שהרבה שנים לא הייתי בבית חנניה כי שרתי את המדינה.

<ראובן ברקו: באשמה הזו אני מודה ואני גאה בה.

דוד אזולאי: בבקשה אדוני.

<ראובן ברקו: חרף ההצקות האלה, אני רוצה לומר לעז אל דין, ואני אומר את זה בפורום מחייב: אני מכיר את עז אל דין וחבורתו, אנחנו פחות או יותר בני אותו גיל, שחינו יחד בנחל התנינים עירומים למעט תחתונים.

<ראובן ברקו: אין בינינו שום דבר.

<ראובן ברקו: היינו שוחים יחד ג’סר א-זרקא ובית חנניה בנחל התנינים.

<ראובן ברקו: האמן לי, כל העולם יתפוצץ סביבנו ואנחנו שמרנו ועד היום שומרים על שכנות טובה.

<ראובן ברקו: אנחנו שני כפרים שהם מודל.

<עמאש עז אל דין: אתה טועה.

<עמאש עז אל דין: לך תשמע מה אומרים הצעירים היום.

<ראובן ברקו: אני טועה?

<ראובן ברקו: אנחנו מודל לדו-קיום.

<ראובן ברקו: אני גאה בזה ואני אומר - -

<עמאש עז אל דין: - - -

חנין זועבי: תיכנס לג’סר א-זרקא ותראה את הצעירים שם - -

<יורם שגיא: איפה הילדים שלך משחקים כדורגל היום?

<יורם שגיא: כדורגל וטניס משחקים בבית חנניה.

<עמאש עז אל דין: כי אין להם מגרש אז הם באים לבית חנניה.

<יורם שגיא: בנו לך מגרש, איך הוא נראה המגרש שלך?

<יורם שגיא: עשו לך מגרש, איך הוא נראה.

<יורם שגיא: החברה לפיתוח קיסריה תרמה לך מגרש במיליונים.

<יורם שגיא: תראה איך הוא נראה היום.

<יורם שגיא: בגללך, בגלל הניהול שלך, איך שאתה מנהל את הכפר.

<יורם שגיא: הביוב שלך זורם - -

דוד אזולאי: יורם, אתה לא תורם לדיון.

<יורם שגיא: 3 שנים הביוב שלו זורם למרות שיש לו מערכת ביוב חדשה והיא זורמת לנחלים.

<יורם שגיא: כן עז אל דין, אתה אשם, לא הכפר.

<יורם שגיא: אתה אשם בניהול הכפר.

<יורם שגיא: אתה אשם בחינוך, אתה אשם בהכל.

<עמאש עז אל דין: - - מה שכתבתם לעיתונות.

דוד אזולאי: עז אל דין, אני אוציא אותך החוצה.

דוד אזולאי: פעם אחרונה שאני מזהיר אותך.

<יורם שגיא: אתה 12 שנה ראש מועצה.

דוד אזולאי: יורם, עוד הפרעה אחת ושניכם יוצאים החוצה.

<ראובן ברקו: - - מה שנוצר בעצם, אם אני חוזר לענייננו, נוצר מצב שהכביש העקום הזה, אם אתה מחשב את כמות הקרקעות שנלקחות מאתנו, מוריד מהן את התשתיות ומתעלם מהרס העתיקות, שבא לכאן איש העתיקות, ומתעלם מהרס הנוף החקלאי שמוזכר כסייג ברור בתכנית רמת הנדיב, ואתה מתעלם מזה שמי התהום יזדהמו ואתה מתעלם מזה שהון עתק של אוצר המדינה, שהיה צריך לשמש זקנים וילדים במערכות חינוך שחסרות, כל זה יושקע בפיל לבן ענקי, שיסתובב במין עקמומית שמסכנת את התנועה, שהיא מנוגדת לכוונת המתכנן, בניכוי כל המגרעות האיומות האלה, אתה תקבל פיסת קרקע שבחשבונות מקסימאליים לא מספיקה יותר מאשר ל-450 יחידות דיור, וגם אלה, מי שיבנה אותן יצטרך להיות מיליונר שהלבטים בעלויות בין הרצליה פיתוח לג’סר א-זרקא יובילו אותו להרצליה פיתוח.

<ראובן ברקו: זאת אומרת, מי שיצטרך לקנות חתיכת אדמה במיליון שקל, חצי דונם או משהו כזה, יעדיף לעבור להרצליה פיתוח, ואני מסכים אתו.

<ראובן ברקו: עכשיו לענין ג’סר א-זרקא בפילוסופיה של הפתרונות.

<ראובן ברקו: זה נוגע אלינו, לכן אני מדבר - -

דוד אזולאי: אני חושב שזה לא שייך לענין.

דוד אזולאי: מה שעומד על סדר היום זה אותו קטע כביש שכרגע נלקח מכם לטובת הגשר.

דוד אזולאי: חבל שאתם גולשים לתוך ג’סר א-זרקא.

דוד אזולאי: זה לא עומד היום על הפרק.

<ראובן ברקו: אנחנו בעצם נמצאים בסיטואציה שאנחנו אמורים לא להתייחס לסיבות ולמחוללי ההסטה הזאת של הכביש.

<ראובן ברקו: מהם מחוללי ההסטה של הכביש?

<ראובן ברקו: הם אינם תעבורתיים, ריבונו של עולם.

<ראובן ברקו: מישהו הרשה לעצמו וניכס לעצמו את הפררוגטיבה להתייחס למצב הסוציו-אקונומי של ג’סר א-זרקא, שכל מומחיותו היא בענייני תחבורה.

<ראובן ברקו: הם החליטו ועשו סקרים, הם דיברו עם ערבים אחרים מאלה שאני דיברתי.

<ראובן ברקו: הערבים שאני דיברתי טוענים שהם רוצים לבנות לגובה.

<ראובן ברקו: מבינים שלפעמים כפר נגמר וצריך לעבור לכפר קרע, וחלקם באמת עושים זאת.

<ראובן ברקו: הם קונים שם אדמה.

<ראובן ברקו: כאן אנשים חיים בפרדיגמה שערביי ג’סר א-זרקא זה חיות מוזרות, חס וחלילה, שקושרות כבשים בתוך הקומה הראשונה.

<ראובן ברקו: הם עשו להם כזאת העלבה באישיות של האדם הערבי מג’סר א-זרקא, כאילו זה בן אדם מפגר ועלוב.

<ראובן ברקו: כפרי הערבים אינם אמורים לקלוט את האנשים הנחותים האלה, ואני מצטט.

<ראובן ברקו: אז כשאני מספר שאני שוחה אתו בים, בוואדי ג’סר א-זרקא, ואני מתייחס לזה כעובדה סוציו-אקונומית שאנחנו חברים, ואחד האלופים בכדורגל גדל אצלנו, על המגרש בבית חנניה.

<ראובן ברקו: אני אומר שהוא היה יכול לבנות בית ספר ב-3 קומות, ואני אומר שהוא היה צריך לטפח את המתנ"ס שלו, ואני אומר שהוא היה צריך לעשות קודם כל סדר בבית ואחרי זה לבוא ולקחת אדמה של מישהו אחר.

<ראובן ברקו: התחלתי את דברי ב"באין חזון יפרע עם".

<ראובן ברקו: אני סבור שאנחנו מדינה, ואני אומר את זה שלו היתה אור עקיבא רוצה את האדמה שלי, הייתי בא לפה ומתנפץ על הדלתות של הכנסת באותה אלימות.

<ראובן ברקו: אני לא מסכים שיגעו באדמה הזאת גם אנשי ג’סר א-זרקא, גם אור עקיבא וגם זכרון.

<ראובן ברקו: אף אחד.

<ראובן ברקו: "באין חזון יפרע עם" משום שיתרות האדמה החקלאית שלנו, זה גודל קבוע ההולך ומתכלה.

<ראובן ברקו: כרישי נדל"ן אוכלים אותנו ואנחנו צריכים לשמור.

<ראובן ברקו: זה יהיה המלפפון של הדור הבא או הבננות שאריה מגדל.

<ראובן ברקו: ולכן, אני מציע לחבריי מג’סר א-זרקא, אני גם אמרתי את זה לעז אל דין אלף פעמים והזמנתי את עצמי אליו והוא הסכים לקבל אותי וכל פעם הוא ביטל, לצערי.

<ראובן ברקו: בואו נלך יחד.

<ראובן ברקו: - -

<עמאש עז אל דין: עד שהתחילה ההתנגדות שלך.

<ראובן ברקו: - - אני חושב שכאשר השכן שלך רעב וממורמר, רע לך.

<ראובן ברקו: אני לא מתייחס אליו כאילו שהוא זר לי, הוא שכן שלי.

<ראובן ברקו: בא נפתור את הבעיה, בא נחפש פתרונות.

<ראובן ברקו: גם כפר ערבי, הם אומרים לי: זה פצצה.

<ראובן ברקו: את הפצצה אתה מגדיל?

<ראובן ברקו: מורסה אתה מגדיל או שאתה מנקז?

<ראובן ברקו: קח את האנשים שאתה חושב שצריך לתת להם הזדמנות נוספת ותוציא אותם מהג'ורה.

<ראובן ברקו: תודה.

חנין זועבי: אז אתה רוצה לחנוק את הפצצה?

<ראובן ברקו: לא, אני חושב שצריך - - ויש אדמות מדינה על הר.

<ראובן ברקו: שם לא גדל בננות ואפילו לא פלפל.

<ראובן ברקו: שם גדל רק אבן, ואני לא רוצה לפנטז פה מה אפשר לעשות עם זה, אפרופו פצצות.

<ראובן ברקו: אני מציע, חברים יקרים, תעזבו את האדמות של בית חנניה.

<ראובן ברקו: אבא שלי ייסד את המושב, אבא שלו, ניצולי שואה.

<ראובן ברקו: אני לא מסכן.

<ראובן ברקו: אני נלחם במה שאני מאמין בו.

<ראובן ברקו: אנחנו צריכים להמשיך לעבד את האדמות האלה ואנחנו צריכים כולנו להתגייס ולמצוא פתרונות אחרים לכפר, בניה לגובה, הסטת זוגות צעירים למקומות עם סיכוי.

<ראובן ברקו: ואני מציע למשרד התחבורה להתעסק בתחבורה ולהפסיק לעשות שאלונים סוציו-אקונומיים ולדבר עם הערבים שלהם.

<ראובן ברקו: אמור לי, זה כמו אנטישמיות.

<ראובן ברקו: אם תרביץ ליהודי שלי אני ארביץ ליהודי שלך.

<ראובן ברקו: חבר'ה, האמת היא אחת: אני מסתובב בג’סר א-זרקא ואני יודע.

<ראובן ברקו: אומרים לי אנשים: תנו לנו לבנות לגבוה.

<ראובן ברקו: אנחנו קונים גם אדמות במקומות אחרים - -

<עמאש עז אל דין: - - במטע של אריה, היא לא מעובדת.

דוד אזולאי: עז אל דין, אני מבקש ממך.

<יורם שגיא: זה לא נכון.

<יורם שגיא: האדמה מעובדת, אני מעבד אותה.

<עמאש עז אל דין: הוא מטעה אתכם.

<יורם שגיא: למה אתה אומר שהיא לא מעובדת?

<ראובן ברקו: משפט אחרון: רבותי, אם הייתי עם קצת אינטגריטי מהחברים האלה שיושבים פה, ואני מאד מכבד אותם, הייתי אומר לאנשים האלה שאוצר המדינה יקר להם: אתם יודעים מה ההבדל?

<ראובן ברקו: ויש לי פה אנשי מקצוע, שאני מקווה שכבודו ייתן להם את זכות הדיבור.

<ראובן ברקו: יש לי פה ארכיטקט ועורך דין, שיסבירו לכם את המשמעויות הרות האסון - -

דוד אזולאי: שיבקשו את רשות הדיבור, הם עוד לא ביקשו.

<ראובן ברקו: - - אבל אני אקצר ואומר לכם: לו היו אנשים יושבים עם קומפיוטר קטן ומבינים שכביש שיושב על תשתית כורכר קיימת, שמרחיבים אותו, זה עונה למשימה הלאומית, שזה תכנית תשתיות לאומיות, ופתרון של משאבים, רבע מהמחיר של הפיל מטורלל הזה היו נותנים לג’סר א-זרקא, היו רואים את הכפר הערבי הכי יפה במזרח התיכון.

<ראובן ברקו: זה כפר שיש לו סיכויים, שיש לו ים, שיש לו דייג, שיש לו תיירות.

<ראובן ברקו: רבע מהסכום הזה.

<ראובן ברקו: במקום זה, הם תוקעים פיל בטון באדמה חקלאית, ביצתית.

<ראובן ברקו: שום דבר טוב לא ייצא מזה.

<ראובן ברקו: אפס יתרות קרקע לבעיות הכפר והמון מכות בראש לעם ישראל.

דוד אזולאי: תודה רבה אדוני, אני מודה לך.

דוד אזולאי: חבר הכנסת זחאלקה, בבקשה אדוני.

דוד אזולאי: סליחה, לפני כן שאלה לחברת הכנסת שקד.

איילת שקד: יש לי שאלה אליך: האם נבדקה אפשרות של "פינוי פיצוי" ובניה לגובה של בתים פרטיים בג’סר א-זרקא?

<מיכל מריל: המנגנון הזה של "פינוי בינוי" - -

<קריאה: תעני על השאלה - -

<מיכל מריל: סליחה, אל תטיף לי איך לענות, עם כל הכבוד.

<מיכל מריל: המנגנון הזה של "פינוי-בינוי" הוא לא מנגנון שמתאים לכל מקום - -

<קריאה: מי קבע את זה?

<קריאה: זה של אמא שלך?

איילת שקד: מה זאת אומרת?

איילת שקד: עשו לי את זה ליד הבית, בתל אביב.

דוד אזולאי: רבותי, היא שאלה שאלה.

<ראובן ברקו: זאת גזענות - -

<מיכל מריל: קודם כל, זה קרקעות פרטיות וזה מאד מורכב להתחיל לפנות קרקע פרטית.

<ראובן ברקו: זאת גזענות.

<מיכל מריל: דבר שני, את צריכה ערכי קרקע מסוימים כדי שאפשר יהיה להכפיל כי את לא יכולה לעשות "פינוי בינוי" ולבנות בדיוק את אותן זכויות.

<מיכל מריל: את חייבת לתת זכויות שהן בשמיים, שהן לא מתאימות תכנונית לאזור הזה.

איילת שקד: מה זאת אומרת?

איילת שקד: יש שם בתים פרטיים ואפשר לבנות שם לגובה ולתת, כמובן, לבעלי הבתים.

איילת שקד: אז שהמדינה תרכוש את - -

<עמאש עז אל דין: - - -

איילת שקד: - - למה תל אביב כן ולא ג’סר א-זרקא?

<מיכל מריל: כי בתל אביב ערכי הקרקע עם פי 100 מערכי הקרקע של ג’סר.

איילת שקד: אז אל אחת כמה וכמה.

<מיכל מריל: לא, את לא יכולה כי לפנות בנין בג’סר... קודם כל, זה מורכב.

איילת שקד: לא, בתל אביב אפשר ובג’סר אי אפשר.

<מיכל מריל: עכשיו, אני יכולה לתת פי 10 זכויות בניה על כל יחידה שאת מפנה.

<מיכל מריל: יש מכפילים ויש נורמה מסוימת של משרד השיכון.

<מיכל מריל: הוא מכיר את זה ויודע ועובד מול זה.

<מיכל מריל: אין לזה היתכנות כלכלית, זה לא יקרה בחיים.

<מיכל מריל: אין לזה שום היתכנות כלכלית.

איילת שקד: טוב, אז אני אפנה את השאלה לשר השיכון ואני אבדוק את זה.

איילת שקד: אז בענין התשתיות יש לי שאלה: האם המשפחות ברובן הגדול משלמות ארנונה?

<עמאש עז אל דין: כן.

דוד אזולאי: מה זה שייך לענין?

איילת שקד: בוודאי שזה שייך, זה ענין של התשתיות.

<עמאש עז אל דין: - - זכיתי בשני מיליון שקל מענק מותנה.

חנין זועבי: אפילו אל תענה, זה לא לענין, זה לא רלוונטי.

דוד אזולאי: תודה.

דוד אזולאי: חבר הכנסת זחאלקה, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב ראש, אני תושב המקום או האזור ואני מכיר את ג’סר א-זרקא, ואני מכיר את המצוקות של הישוב, יש לי קרובי משפחה שם.

ג'מאל זחאלקה: העוזר שלי הוא מג’סר א-זרקא ופעם פעמיים בשבוע אני מגיע ליישוב ג’סר א-זרקא.

ג'מאל זחאלקה: אני מכיר את ראש המועצה.

ג'מאל זחאלקה: האמת, המצוקה היא קשה מאד.

ג'מאל זחאלקה: אני מסתובב בארץ בישובים ערבים רבים.

ג'מאל זחאלקה: ג’סר א-זרקא הוא הישוב עם המצב הקשה ביותר שאני יכול לתאר לעצמי.

איילת שקד: למה?

איילת שקד: ממה זה נובע?

ג'מאל זחאלקה: יש לכך סיבות רבות, אני לא רוצה להיכנס אליהן למה המצב ככה ולמה ההזנחה כזאת ומה המצב.

ג'מאל זחאלקה: יש סיבות רבות.

ג'מאל זחאלקה: אבל התוצאה, השורה התחתונה, היא שהמצב קשה ולא מקבל טיפול.

ג'מאל זחאלקה: הממשלה לא תומכת בו, הצפיפות נוראית.

ג'מאל זחאלקה: מצב הדיור של האנשים, באיזה תנאים הם חיים, הצפיפות בחדר, בבית.

ג'מאל זחאלקה: המצב הוא לא מתאים למאה ה-21.

ג'מאל זחאלקה: אני קורא לחברי הכנסת שמדברים כאן לבוא לבקר ולהסתובב בכפר ולראות אנשים.

ג'מאל זחאלקה: דרך אגב, זה ישוב שאנשים עובדים בו.

ג'מאל זחאלקה: בג’סר א-זרקא, דרך אגב, אנשים לא יודעים, אחוז עבודת הנשים מהגבוהים בארץ.

ג'מאל זחאלקה: - -

<עמאש עז אל דין: 35% - -

ג'מאל זחאלקה: - - אנשים עובדים, אנשים רוצים לעבוד.

ג'מאל זחאלקה: זה לא בטלנים ונסמכים על זה אלא אנשים עובדים כשיש עבודה וצריך לפתח את הישוב הזה.

ג'מאל זחאלקה: ישנן אפשרויות, יש מצב.

ג'מאל זחאלקה: הכפר מתחיל להתפתח לאט לאט מבחינת לימודים, מבחינת בתי ספר, ויש רצון של המועצה לקדם.

ג'מאל זחאלקה: אין חולקים על כך.

ג'מאל זחאלקה: אתה תביא את המומחה עיוור הצבעים, תביא מומחה מהונג קונג, תראה לו את המקום הזה ותגיד לו מה צריך לעשות, לא הגברת שדיברה כאן, שאני לא זוכר את השם שלה.

ג'מאל זחאלקה: תביא מומחה מסרילנקה, מאיפה שתביא, תצלם את המצב והוא יגיד לך: זה בלתי אפשרי, צריך לשנות.

ג'מאל זחאלקה: זו הדעה המקצועית בעצם.

<קריאה: כולם מסכימים עם זה.

ג'מאל זחאלקה: לכן, הדעת נותנת שנסכים כאן, בואו נלך דרגה דרגה: דבר ראשון, יש צורך בהרחבת היישוב.

דוד אזולאי: חברות הכנסת, הדו שיח שלכן מפריע.

ג'מאל זחאלקה: - - לכן אני פועל, תושבי ונציגי חוף הכרמל.

ג'מאל זחאלקה: אני לא אתחיל להתווכח אם יש או אין צורך.

ג'מאל זחאלקה: לפני שאתה מדבר, אתה לא רוצה שיהיה בבית חנניה, אני מבין אתכם אבל אל תטענו את הטענה שאין צורך בהרחבת היישוב.

ג'מאל זחאלקה: יש בה משהו לא תמים ומשהו שמתעמר בתושבי ג’סר א-זרקא ומתעלם מצרכיהם האנושיים של בני אדם, של אזרחים.

ג'מאל זחאלקה: לפני שאתם מדברים, יש צורך.

ג'מאל זחאלקה: קודם כל נכיר בצורך.

ג'מאל זחאלקה: כל מומחה בעולם יגיד לך שיש צורך.

ג'מאל זחאלקה: כל אדם ישר שיש לו מינימום של יושרה, של הגינות, זה לא הגון להגיד ככה.

ג'מאל זחאלקה: אני לא רוצה להשתמש במלים אחרות - -

<אריה שגיא: ההרחבה הזאת זה אקמול.

<אריה שגיא: זה אקמול קטן.

חנין זועבי: נכון, אז תתנו יותר.

חנין זועבי: מה אתם רוצים שאנשים יעשו?

חנין זועבי: תגרש את האנשים, תגיד להם: תלכו?

<ורדה לשם: אני אמרתי לבת שלי: תלכי.

<ורדה לשם: הבת שלי לא גרה אתי במושב.

<ורדה לשם: גם הבן שלי נסע - -

<יורם שגיא: גם הילדים שלנו, לא כולם חוזרים לבית חנניה.

חנין זועבי: אז מה לעשות?

חנין זועבי: או לגרש, או להתאייד, או להתעלם?

<יורם שגיא: חברת הכנסת, יש מקומות אחרים לגור בהם.

<יורם שגיא: כמו שהילדים שלנו, לא כולם חוזרים - -

ג'מאל זחאלקה: הדיון הזה הוא דיון נדיר מאד.

ג'מאל זחאלקה: אני הייתי בעשרות ישיבות של ועדת הפנים שדנה - -

דוד אזולאי: חברת הכנסת חנין זועבי, בקשה.

ג'מאל זחאלקה: - - אני הייתי בעשרות ישיבות של ועדת הפנים, שתמיד המצב הפוך.

ג'מאל זחאלקה: לוקחים אדמות מישובים ערבים.

ג'מאל זחאלקה: תמיד ככה, תמיד.

ג'מאל זחאלקה: פעם ראשונה שיש הצעה כזאת, שדרך אגב, אני לא רוצה עכשיו להיכנס לזה אבל הזכרתם את כפר קרע.

ג'מאל זחאלקה: כפר קרע היתה לפני 48 28,000 דונם.

ג'מאל זחאלקה: היום אנחנו 7,500.

ג'מאל זחאלקה: לקחו מאתנו 20,000 דונם.

משה זלמן פייגלין: מה קרה ב-48?

ג'מאל זחאלקה: היתה נכבה ואתם הפקעתם את הקרקעות.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו, תושבי ואזרחי המדינה - -

משה זלמן פייגלין: מישהו פתח במלחמה והפסיד.

ג'מאל זחאלקה: לא, לא.

ג'מאל זחאלקה: האדמות נלקחו, מר פייגלין.

חנין זועבי: הפסדנו ואנחנו עכשיו רוצים לחיות במולדת שלנו.

חנין זועבי: עכשיו רוצים מדינה דמוקרטית ושוויונית.

משה זלמן פייגלין: - - -

<יורם שגיא: תגידו תודה שנתנו לכם מהמולדת שלנו.

חנין זועבי: בטח מולדת שלנו.

חנין זועבי: זה גם המולדת שלך עכשיו.

<יורם שגיא: המולדת שלי או שלך?

<יורם שגיא: צריך להחליט.

חנין זועבי: אבל לא מדינה שמרחיבה רק ליהודים.

<ורדה לשם: אני לא ראיתי שבאום אל פאחם גרים יהודים בארמונות.

חנין זועבי: ואין ערבים בבית חנניה, ואין ערבים במעגן מיכאל - -

דוד אזולאי: חברת הכנסת זועבי, תאפשרי לחבר הכנסת זחאלקה לסיים את דבריו.

חנין זועבי: - - -

דוד אזולאי: חברת הכנסת זועבי, אני מבקש ממך.

ג'מאל זחאלקה: האדמות שלנו לא נכבשו בכוח הטנקים אלא בכוח חקיקות של הפקעות קרקעות.

ג'מאל זחאלקה: אדמה הופקעה מאתנו.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, זה לא מה שקרה ב-48, ההפקעה היתה בשנות ה-50 וה-60.

ג'מאל זחאלקה: גם ג’סר א-זרקא.

ג'מאל זחאלקה: עכשיו מנסים לתקן - -

דוד אזולאי: מה אדוני מציע?

<יורם שגיא: האדמות מעולם לא היו שלהם.

חנין זועבי: - - -

<יורם שגיא: הביצה היתה שלך?

<עמאש עז אל דין: 10,000 דונם - -

<ורדה לשם: 3 משפחות היתה ג’סר א-זרקא.

<ורדה לשם: אני נולדתי במקום.

חנין זועבי: למה לא גירשתם אותם?

<ורדה לשם: חיינו איתם בשלום, בכיף.

<ורדה לשם: עד היום אנחנו חיים בסימביוזה ואוהבים אחד את השני.

חנין זועבי: זה מה שאת אומרת.

חנין זועבי: - -

דוד אזולאי: חברת הכנסת זועבי, אל תפריעי.

ג'מאל זחאלקה: חברים, קודם כל, האניטרס שלכם שג’סר א-זרקא תהיה במצב סוציו-אקונומי טוב.

ג'מאל זחאלקה: תאמין לי, לא האינטרס שלכם אלא גם של הילדים והנכדים שלכם.

ג'מאל זחאלקה: לא יכול להיות שהם יחיו בגיהינום ואתם תחיו בגן עדן.

ג'מאל זחאלקה: זה לא יקרה פשוט, זה בלתי אפשרי.

ג'מאל זחאלקה: אני לא מבין את הקלות שבה אתם אומרים לא לתת להם.

ג'מאל זחאלקה: אז מה אתם רוצים שיעשו?

<אריה ברקו: - - -

ג'מאל זחאלקה: אני אומר לך, תקשיב לי עכשיו: אין בישובים הערביים, מסיבות שונות שאני לא רוצה להיכנס אליהם, אין מעברים מכפר לכפר, נדיר מאד.

ג'מאל זחאלקה: למה?

ג'מאל זחאלקה: יש סיבות.

ג'מאל זחאלקה: כי הישובים האחרים לא אטרקטיביים.

ג'מאל זחאלקה: בשביל שאם יעבור מעיר לכפר, הוא צריך אטרקטיביות, משהו אטרקטיבי.

<ראובן ברקו: זה האבסורד הכי גדול ששמעתי בדיון הזה.

ג'מאל זחאלקה: - - אז אני אומר דבר אחד:

ג'מאל זחאלקה: היום האפשרויות להרחבת הישוב, או שאתה מרחיב אותם מערבה, לעבר הים, תחברו את ג’סר א-זרקא לים, בבקשה.

<יורם שגיא: אנחנו מוכנים.

ג'מאל זחאלקה: לא אתם.

ג'מאל זחאלקה: יש מי שמסכים לזה?

<יורם שגיא: כן.

ג'מאל זחאלקה: אף אחד לא מסכים.

ג'מאל זחאלקה: לא אתם, המתכננים לא מסכימים, הם יגידו לך שזה לא טוב.

ג'מאל זחאלקה: זה בלתי אפשרי.

ג'מאל זחאלקה: הפתרון היחיד שמוצע כאן - -

<מיכל מריל: אנחנו מרחיבים גם במערב, רק למען העובדות הנכונות.

<מיכל מריל: ההרחבה היא גם - -

דוד אזולאי: אני מתפלא עליכם, אתם אנשי מקצוע, לא להתערב בדיון הזה.

ג'מאל זחאלקה: אני קורא לוועדה לכבד את החלטת גורמי המקצוע.

ג'מאל זחאלקה: דרך אגב, השר אלי ישי לא מתכנן ואם רשויות התכנון עשו את זה, זה עבודה מקצועית שלהם.

ג'מאל זחאלקה: הם לא נכנעו ללחץ פוליטי בענין הזה ולכן, צריך לכבד אותם על זה.

דוד אזולאי: אדוני אני מודה לך.

דוד אזולאי: אני מבקש מחבר הכנסת - -

ג'מאל זחאלקה: דרך אגב, אני בא לשם ולא ראיתי שיש חקלאות בכלל שם.

<אריה ברקו: אני מזמין אותך, יש לי שם מטע בננות.

<יורם שגיא: אני מכיר את האדמה, אני מעבד אותה כבר 50 שנה.

<יורם שגיא: אני מעבד אותו כל שנה.

<יורם שגיא: השטח כל שנה זרוע.

<עמאש עז אל דין: הנה, קח תמונות.

<יורם שגיא: עז אל דין, לפחות אל תשקר.

<ענת ברקו: תפסיק לאסוף זבל אצלך בכפר.

<ענת ברקו: יהיה לך - -

דוד אזולאי: צא החוצה בבקשה.

דוד אזולאי: תירגעו שניכם בחוץ ותוכלו להיכנס.

<ענת ברקו: אני אראה לך את התמונות.

<עמאש עז אל דין: משקרים את הוועדה פה.

דוד אזולאי: חבר הכנסת פייגלין, בבקשה אדוני.

משה זלמן פייגלין: טוב, אני רוצה לומר את האמת, כי עד עכשיו לא נאמרה פה האמת וגם אתמול לא נאמרה האמת בדיון שהיה במליאה.

משה זלמן פייגלין: תראה, אדוני היושב ראש, כשבא אלי אורח הביתה אני מכבד אותו מאד ונותן לו כל מה שאני רק יכול שירגיש טוב.

משה זלמן פייגלין: וכשאנחנו מבינים מי המארח ומי האורח, הכל בסדר ואז אפשר לתת לג’סר א-זרקא את מה שמגיע לה ולבדואים בנגב את מה שמגיע להם, והכל בסדר.

משה זלמן פייגלין: אין לי שום דבר כבני אדם לא נגד ערבים או בדואים או כל זר אחר.

חנין זועבי: מי האורח?

חנין זועבי: אנחנו או אתם?

משה זלמן פייגלין: או, יפה.

משה זלמן פייגלין: הסבירה חברת הכנסת זועבי...

משה זלמן פייגלין: אני חייב לומר שאני מקנא בחברי הכנסת הערבים - -

ג'מאל זחאלקה: אתה צריך לקנא כי אנחנו תושבי הארץ.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו ילידים.

ג'מאל זחאלקה: אתה, אני לא יודע מאיפה באת.

ג'מאל זחאלקה: מאיפה באת אתה?

משה זלמן פייגלין: לא אמרתי את זה בציניות, אמרתי את זה ברצינות.

משה זלמן פייגלין: במקרה, הייתי כאן הרבה הרבה גם לפניך וגם לפני חנין זועבי באופן אישי אבל גם באופן לאומי, ואכנס לזה בהמשך.

ג'מאל זחאלקה: לא, כי אתה אומר שאני אורח.

ג'מאל זחאלקה: אני לא הייתי מעלה את זה אלמלא אתה העלית את הנושא.

ג'מאל זחאלקה: אז טול קורה מבין עיניך.

חנין זועבי: אז השיח הזה זה המשך לתכנית פראוור לגירוש הבדואים?

משה זלמן פייגלין: כן, כן, גברתי.

חנין זועבי: אוקי, תודה.

משה זלמן פייגלין: תראו, אני מבין שההתנהגות שלכם כאן, בוועדה, היא המשך להתנהגות שלכם אתמול בערב.

משה זלמן פייגלין: ברקע הדיון שמתנהל כאן, לא נמצאים זכויותיהם של תושבי ג’סר א-זרקא ואתמול לא היו זכויותיהם של תושבי הנגב הערבי.

משה זלמן פייגלין: צודקים חברי הכנסת שקוראים להם ערבים, כנראה שהם יודעים על מה הם מדברים.

משה זלמן פייגלין: ברקע הדיון עומדות זכויות לאומיות ולא זכויות אישיות.

משה זלמן פייגלין: כשמדובר בזכויות אישיות, אני יכול לגמרי לתמוך בכם, להסכים אתכם.

משה זלמן פייגלין: איפה שמגיע לכם, כבני אדם, מגיע לכם.

משה זלמן פייגלין: כשמדובר בדיון לאומי, הבהירה את הענין בצורה המדויקת ביותר חברת הכנסת זועבי, גם בדיונים אחרים וגם עכשיו למעשה, שאומרת: זאת הארץ שלי.

משה זלמן פייגלין: לא שלך, שלי.

משה זלמן פייגלין: אני מוכנה להתחלק אתך.

משה זלמן פייגלין: מה לעשות?

משה זלמן פייגלין: כפית את עצמך עלי, אני מוכנה להתחלק אתך.

משה זלמן פייגלין: זה מה שהיא אומרת.

חנין זועבי: חלוקה שוויונית בכל.

חנין זועבי: בטח.

משה זלמן פייגלין: היא מוכנה עכשיו, לאור העובדה שכבשתי אותה, שכבשתי את ארצה, היא מוכנה להתחלק.

משה זלמן פייגלין: ברקע הדיון, רבותי, בואו לא נרמה את עצמנו, עומד הענין הלאומי ולא הענין האישי.

משה זלמן פייגלין: ולכן, אני לא מסכים אתך אדוני.

משה זלמן פייגלין: אם הענין היה להעביר את הקרקע שלכם לכפר יהודי, הייתי תומך אם אכן חוות הדעת התכנונית היתה אומרת זאת.

משה זלמן פייגלין: אבל לערבי אני לא תומך כי יש כאן מאבק לאומי, בוא נאמר את האמת.

ג'מאל זחאלקה: חבר הכנסת פייגלין, אתה גזען.

ג'מאל זחאלקה: אתה יודע שאתה גזען?

דוד אזולאי: חבר הכנסת זחאלקה, אל תפריע לו.

דוד אזולאי: הוא לא הפריע לך.

ג'מאל זחאלקה: הוא אמר:

ג'מאל זחאלקה: אני מסכים שיעבירו ליהודים ולא לערבים.

ג'מאל זחאלקה: זה גזענות, זה עונה על ההגדרה של גזענות.

משה זלמן פייגלין: אני אומר לך את האמת.

משה זלמן פייגלין: אתה יכול לכנות אותי בכל כינוי שאתה רוצה, לפחות אנחנו מדברים אמת.

ג'מאל זחאלקה: אתה סתם גזען.

חנין זועבי: זאת דעה לגיטימית להיות גזען?

משה זלמן פייגלין: אתה יכול לכנות אותי בכל כינוי שאתה רוצה, אני אומר את האמת.

משה זלמן פייגלין: ובמקרה - -

דוד אזולאי: לא, אני לא מסכים.

דוד אזולאי: זה לא ראוי לחבר כנסת להגיד מה שהוא רוצה.

דוד אזולאי: אתה, אל תכנה אותו "גזען", עם כל הכבוד.

ג'מאל זחאלקה: אם הוא אומר שהוא מוכן שזה יעבור לכפר ערבי ולא ליהודי, זו גזענות.

ג'מאל זחאלקה: אני אגיד את זה ואני מוכן להגיד את זה בוועדת האתיקה גם.

ג'מאל זחאלקה: זה מחמאה בשבילו כשאני אומר שהוא גזען.

משה זלמן פייגלין: אדוני היושב ראש, זה בסדר גמור, תן לו.

משה זלמן פייגלין: אני בסך הכל אומר שאני חושב, והתכוונתי למה שאמרתי קודם לכן, שאני מקנא בחברי הכנסת הערבים כי הם אומרים את האמת בפנים.

משה זלמן פייגלין: הגיע הזמן שגם היהודים יגידו את האמת בפנים.

משה זלמן פייגלין: זאת הארץ שלנו ולא ארץ שלכם.

משה זלמן פייגלין: אתם אורחים כאן, כל עוד אתם מבינים את המציאות הזאת מגיעות לכם כל זכויות האדם.

משה זלמן פייגלין: ברגע שאתם גולשים אל מאבק לאומי, וזה מה שאתם עושים לאורך כל הדרך, לא מגיע לכם כלום.

משה זלמן פייגלין: לא בג’סר א-זרקא ולא בשום מקום אחר.

משה זלמן פייגלין: תודה.

דוד אזולאי: תודה רבה, אדוני.

דוד אזולאי: אני מודה לך.

דוד אזולאי: מתכננת המחוז, ליאת פלד, בבקשה.

<ליאת פלד: אני מתכננת מחוז חיפה.

<ליאת פלד: אני רוצה להתייחס בסך הכל לכמה נקודות תכנוניות שעלו כאן: ראשית, אני אומר שהתכנית להרחבת ג’סר עדין לא הגיעה למחוז.

<ליאת פלד: היא עדין נמצאת בשלבים של גיבוש שלה, כמו שאמרה כאן מיכל קודם.

<ליאת פלד: יש תהליך של שיתוף הציבור עם הישובים הגובלים, שהתקיים אתמול - -

דוד אזולאי: שיתוף תהליך הציבור הסתיים או עדין לא?

<ליאת פלד: הוא חלק אינהרנטי מתהליך גיבוש התכנית.

דוד אזולאי: אני שואל אם עדין יש להם את האפשרות להופיע בפני הגורמים המקצועיים?

<ליאת פלד: בוודאי.

<ליאת פלד: לאחר שהתכנית תוגש למוסדות התכנון ותחזור, היא מחויבת גם חייב להידון בוועדה מקומית חוף כרמל וישמעו המתנגדים לתכנית.

<ליאת פלד: זאת אומרת, התהליך התכנוני טרם הסתיים - -

דוד אזולאי: סליחה, על סמך ניסיונך המקצועי, כאשר אותם מתנגדים מופיעים בפני הוועדות המקצועיות, היו כבר דברים מעולם שהשתנו דברים בעקבות ההתנגדות של התושבים או ששומעים כי צריך לשמוע אותם?

<ליאת פלד: אנחנו כל יום משנים תכניות בגלל התנגדויות.

<ליאת פלד: כן אפשר לומר היום, שהתושבים, לפחות נציגות מוועדה מקומית חוף כרמל, היא שותפה בגיבוש תכנית המתאר גם אם היא לא מסכימה.

<ליאת פלד: מזמינים אותם באופן קבוע, שומעים וגם אנחנו מבינים את ההתנגדות של תושבי בית חנניה לתכנון על אדמות שלהם, זה מובן.

<ליאת פלד: אבל אם מסתכלים על הבעיות של ג’סר א-זרקא ומנסים לבחון את האפשרויות לפתרון הבעיות האלה בטווח רחוק ואת המגבלות התכנוניות שעוטפות אותם, וכאן אני עונה לכל מי ששאל קודם: מצפון לג’סר יש את נחל התנינים.

<ליאת פלד: מדרום לג’סר יש את החומה של קיסריה.

<ליאת פלד: ממזרח יש את כביש מספר 2 וממערב יש את הים.

<אריה ברקו: ובריכות הדגים של מעגן מיכאל.

<ליאת פלד: לפני בריכות הדגים, אדוני, עובר נחל התנינים.

<קריאות: - - -

דוד אזולאי: תאפשרו לה להגיד את הדברים.

<ליאת פלד: אני מבקשת להמשיך ולומר שאנחנו נמצאים באזור, במרחב כזה, שהוא כולו כפרי.

<ליאת פלד: המרחב שבו מצויה אותה נפת חדרה והתחום של חוף הכרמל, הוא מצוי באזור שהוא דליל, באזור שהוא כפרי, באזור שהאופי שלו הוא פסטורלי.

<ליאת פלד: ג’סר א-זרקא צריכה לייצר מצב שאנחנו מסתכלים קדימה, צריכים להסתכל על האיכויות שלה ולראות מה הפתרונות הכוללים לתכנון היישוב.

<ליאת פלד: אנחנו מנסים היום לשלב בין כמה וכמה אינטרסים, אם זה אינטרס של שדרוג כביש מספר 2, שמתנהל במסגרת הות"ל בתכנית ת"תל 31 לבין תכנון של היישוב ג'סר א-זרקא שהפתרונות לו צריכים להיות יותר רחבים.

<ליאת פלד: השאלות כאן על "פינוי בינוי" וצפיפות יותר גבוהה נענו על ידי מיכל.

<ליאת פלד: מי שרוצה לשמוע לגבי "פינוי בינוי", הוא קורא בינתיים רק באזור המרכז, ואת זה רציתי להעלות.

<קריאה: - - -

<ליאת פלד: אני מבקשת לענות לחברת הכנסת שקד, את שאלת קודם לגבי "פינוי בינוי".

<ליאת פלד: כמתכננת מחוז, אישרנו במחוז שלנו למעלה מ-20 תכניות של פינוי-בינוי במחוז חיפה שחל מחדרה צפונה, אף לא תכנית אחת מומשה.

<ליאת פלד: זה מאחר שערכי הקרקע במחוז שלנו, לצערי הרב, הם לא גבוהים ופינוי-בינוי קורה היום, לצערי, רק במטרופולין תל אביב, במחוז המרכז.

<ראובן ברקו: אז מישהו יקנה חלקת דונם במיליון שקל לפני שהוא בנה?

<ליאת פלד: סליחה, אני לא הפרעתי לך.

<ליאת פלד: הרצון לעלות ל-10 ו-20 קומות ושוב, אני חוזרת למרחב הכפרי שבו אנחנו נמצאים.

<ליאת פלד: לא סתם אנחנו נמצאים בחוף כרמל.

<ליאת פלד: כמו שאנחנו בקיסריה מאד מנסים להקפיד על גובה מקסימאלי של בנין, בעתלית ובכל מיני מקומות אחרים ובמעגן מיכאל הסמוכים, כך גם בבית חנניה.

<ראובן ברקו: אבל לא באור עקיבא.

<ליאת פלד: אור עקיבא היא לא חלק ממרחב חוף הכרמל.

<ראובן ברקו: 10 מטר.

<ליאת פלד: נכון.

<ליאת פלד: אור עקיבא היא עיר - -

<ראובן ברקו: זה חוק אחר.

<ראובן ברקו: זה ג'ורג'יה וזאת אלבאמה.

<ליאת פלד: אור עקיבא היא עיר, והיא לא שוכנת על חוף הים התיכון.

<ליאת פלד: היא לא שוכנת, אין לה חוף.

<ליאת פלד: אני מבקשת להתייחס לכביש מס 2: נאמר כן שיוצרים עקומות שיוצרות בעיות בטיחותיות.

<ליאת פלד: נהפוך הוא.

<ליאת פלד: הכביש עומד בסטנדרטים מעולים של בטיחות, וכל הניסיונות של אנשים להציג כאילו הרחבה יוצרת בעיות בטיחותיות הן לא נכונות בעליל.

<ליאת פלד: אני גם רוצה ללכת להיסטוריה, חברים, וזה חשוב שתיקחו לתשומת לבכם: בהיסטוריה, כשסללו את כביש מספר 2 ידעו איפה להתחיל.

<ליאת פלד: כביש מספר 2, לכל אורכו, הוא לא ישר, "דוך", כמו כביש הסרגל.

<ליאת פלד: יש לו בטן בעתלית, שלקחו קצת קרקעות של אנשים שרצו שבעתיד יפותחו לפיתוח עירוני.

<ליאת פלד: יש בטן בקיסריה.

<ליאת פלד: איפה שרצו להרחיב הרחיבו בהרבה מאד רצון.

<ליאת פלד: הגענו לג’סר א-זרקא - -

<ענת ברקו: לא על ביצה.

<ענת ברקו: יש כאן את המתכנן.

<ראובן ברקו: לא על אדמת ביצה.

<ליאת פלד: גם ביצה.

<ליאת פלד: חברים, מתכננים גם על ביצות וגם בתוך ים ומעבירים כבישים גם בתוך ים.

<ליאת פלד: אנחנו יכולים למצוא הרבה מאד סיבות למה לא לעשות את זה.

<ליאת פלד: אנחנו צריכים כאן לנסות לעשות הפוך, לחשוב איך כן לנסות לפתור את הבעיות של ג’סר א-זרקא למהלך השנים הקרובות.

<ליאת פלד: אנחנו נמצאים במהלכים של שתי תכניות חשובות: התכנית לג’סר ותכנית התת"ל.

<ליאת פלד: אני חושבת שצריך למצות את התהליכים התכנוניים ואחר כך, יש גופים אחרים שיכולים לטפל בענין הזה.

<ליאת פלד: מיצוי המהלכים התכנוניים הוא החשוב כי בתהליך הזה נמצאים גורמים מכל מיני אספקטים, מכל מיני נושאים, אם זה גורמי סביבה, אם זה גורמי תחבורה, אם זה אנשי משרד הפנים, משרד החקלאות.

<ליאת פלד: הוועדות הן אינטגרטיביות, הן לא מסתכלות בעיניים של בית חנניה או בעיניים של ג'סר בלבד.

<ליאת פלד: נהפוך הוא.

<ליאת פלד: הן רוחביות, את מתכללות ולכן, לדעתי, צריך לתת לתהליך התכנוני להגיע למיצוי וזאת הבמה.

דוד אזולאי: תודה רבה, אני מודה לך.

דוד אזולאי: חברת הכנסת חנין זועבי.

חנין זועבי: תודה רבה.

חנין זועבי: אני קודם כל רוצה להתוודות שכן, איך אנחנו מדברים וההרגשה שלנו היא הרגשה של ילידי הארץ.

חנין זועבי: וכן, אנחנו לא מרגישים כמו אורחים ולא מרגישים כמו פליטים ולא מרגישים כמו נטל.

חנין זועבי: וכן, את הכעס שלנו, חלק גדול מהכעס שלנו, זה שמתייחסים אלינו כאל אורחים, שמתייחסים אלינו כאל נתינים, שמתייחסים אלינו כאל פליטים.

חנין זועבי: בזה אני מכירה אבל - -

דוד אזולאי: אם היו מתייחסים אליך כאורחת לא הייתי חברת כנסת.

<ענת ברקו: אם לא תשוטי על ספינה ולא היית משתפת פעולה, - - לא היו מתייחסים אליך ככה.

חנין זועבי: אתה מנשל אותי מהכל ואחר כך, אתה מכעיס אותי ואחר כך - -

<כרמל סלע: איפה בעולם הערבי את יכולה לשבת ככה?

דוד אזולאי: כרמל.

דוד אזולאי: דקה, רגע.

דוד אזולאי: חברתה כנסת זועבי, דקה.

חנין זועבי: - - -

דוד אזולאי: אני מבקש, אל תיגררו, תנו לה להגיד את דבריה.

דוד אזולאי: יש לה משנה משלה, שתגיד.

דוד אזולאי: תגידי.

חנין זועבי: ועכשיו, לשאלה שלכם: את זה אני מודה גם שיש במדינה הזאת את החופש הזה לנשל אותי מהכל ואחר כך להגיד לי: תצעקי.

חנין זועבי: כן, זה מה שיש לי.

חנין זועבי: אתם מנשלים אותנו מהכל, מהאדמות ואפילו הזדמנויות בעבודה, בתעסוקה, משאבי טבע ומשאבים לא טבעיים ואחר כך, אני מודה גם, זה וידוי שלי, שאתם מנשלים אותנו מהכל אבל אחר כך אתם נותנים לנו לעשות משהו אחד: לצעוק.

חנין זועבי: את זה אתם נותנים אבל אני לא אגיד לזה תודה.

איילת שקד: ועוד 200,000 דונם בדרום.

חנין זועבי: אני רוצה פחות אידיאולוגיה, זה היה וידוי, ויותר מספרים וסטטיסטיקה ואם אני טועה, תתקנו אותי.

חנין זועבי: שטח השיפוט של בית חנניה – 3370 דונם ל-700 נפשות, חברת הכנסת שקד.

<יורם שגיא: אפשר לתקן אותך?

<יורם שגיא: זה שטח חקלאי, זה לא שטח מגורים.

<יורם שגיא: יש הבדל.

חנין זועבי: אמרתי שטח שיפוט, לא אמרתי בניה.

חנין זועבי: זה שטח שיש ברשותכם.

חנין זועבי: אם היה לנו שטח חקלאי והיינו במצוקה הזאת, היינו הופכים את השטח החקלאי לבניה.

<יורם שגיא: שטח המגורים הוא 250 דונם.

חנין זועבי: - - עכשיו, שטח שיפוט, בסופו של דבר, אל תעוות עובדות, מספרים אני נותנת לך עכשיו.

חנין זועבי: שטח שיפוט מעגן מיכאל – 6800 ל-1400 נפשות, חברת הכנסת איילת.

חנין זועבי: ג'סר א-זרקא, תקשיבו: 1560 ל-13,000.

חנין זועבי: פי 50.

חנין זועבי: הישובים שמסביבה פי 50.

חנין זועבי: תורידו את זה.

חנין זועבי: אתה יודע, אין לי מספרים של שטח חקלאי, אני מוכנה.

חנין זועבי: אני מורידה מזה ונשארים עם לפחות כמה כפרים של צפיפות.

חנין זועבי: זה הנתונים.

חנין זועבי: אתם לא מתנגדים לפתרון התכנוני הספציפי.

חנין זועבי: לא, זה לא ההתנגדות שלכם.

חנין זועבי: הייתם גם צריכים להיות כנים כמו שאנחנו כנים, ואנחנו כנים, כן.

חנין זועבי: אתם מתנגדים לכל פתרון שמרחיב את ג'סר, בין אם זה כביש ואתם אמרתם את זה וזה בפרוטוקול, - -

<קריאות: לא נכון.

חנין זועבי: - - מה אתם אמרתם?

חנין זועבי: אני מנסה לחדד את הנקודות שאני רוצה להציג.

חנין זועבי: אתם אמרתם והצעתם את הפתרון היחידי שאתם מסכימים.

חנין זועבי: העובדה ששעתיים וחצי לא הצעתם שום פתרון אחר.

חנין זועבי: אתם אמרתם שהפתרון נמצא בתוך ג'סר א-זרקא.

חנין זועבי: כלומר, יותר צפיפות.

חנין זועבי: ועכשיו, אני רוצה להגיד לך, אדוני - -

<ראובן ברקו: שמי ראובן ברקו.

חנין זועבי: - - ראובן, אני רוצה להגיד לך: מה זאת אומרת להיות בן אדם?

חנין זועבי: להיות בן אדם, אני לא יודעת מה המספר ברשימה, להיות בן אדם זה להסכים ולבנות לגובה אבל להיות בן אדם זה לא להסכים לחיות בצפיפות - -

איילת שקד: אבל בתל אביב חיים ככה, חנין.

חנין זועבי: - - זה לא להסכים לחנוק.

חנין זועבי: עכשיו, מה עושה ג'סר א-זרקא בתכנית הזאת?

חנין זועבי: מה השטח?

חנין זועבי: אני שאלתי מה השטח שהם רוצים להגדיל וגם תתקנו אותי, כי לא נאמרו מספרים בשעתיים וחצי.

חנין זועבי: 290 דונם שהם משטח השיפוט של הסביבה, הם פחות מ-1%, פחות מחצי אחוז מ-190,000 דונם שטח המועצה האזורית.

חנין זועבי: 290.

חנין זועבי: כל הדיון הזה על 0.02 - -

<ראובן ברקו: להיות בן אדם זה להיות על ה"מרמרה".

<ראובן ברקו: ..

<ענת ברקו: הילדים שלנו משם.

<ענת ברקו: מהשייטת הילדים שלנו.

דוד אזולאי: מה זה שייך?

דוד אזולאי: באמת נו.

דוד אזולאי: ראובן, מה זה שייך לענין?

<ראובן ברקו: היא רוצה ללמד אותי מה זה להיות בן אדם.

<ראובן ברקו: את לא יכולה לעמוד במקום הזה.

<ראובן ברקו: אין לך את הפררוגטיבה ללמד אותי איך זה להיות בן אדם.

חנין זועבי: - - להיות בן אדם זה שהשכנים הטובים שלך יחיו ברמה תת-אנושית.

חנין זועבי: אתה אומר לי שג'סר א-זרקא תחיו בצפיפות - -

<ראובן ברקו: אתם מתייחסים לג'סר א-זרקא כאילו הם לא אנשים רגילים, הם לא יכולים לגור בקומות.

חנין זועבי: זה לא בכל המדדים תל אביב.

איילת שקד: החיים - -

חנין זועבי: - -אני כמו תל אביב, מבקשים ממני להיות בתל אביב אז כל פתרון שיהיה, יהיה להרחיב את ג'סר א-זרקא.

חנין זועבי: היא נמצאת במצור.

חנין זועבי: מה שהיא מבקשת זה להרחיב את המצור הי היא חסומה מכל הצדדים.

חנין זועבי: מנחל התנינים, גדר הפרדה ובית חנניה.

חנין זועבי: אז היא חסומה.

חנין זועבי: - -

<קריאות: - - -

<ורדה לשם: גם בית חנניה חסומה.

<יורם שגיא: גם בית חנניה חסומים.

דוד אזולאי: חברת הכנסת זועבי, תודה רבה.

דוד אזולאי: את עושה פרובוקציות שיגיבו לך - - באמת.

חנין זועבי: זה כבר לא הגון שאתה תגיד שאני עושה פרובוקציות.

חנין זועבי: מה אמרתי?

חנין זועבי: אני נתתי מספרים.

דוד אזולאי: מספרים שלא שייכים לענין.

<יורם שגיא: את לוקחת את כל האדמות החקלאיות ואמרת שאנחנו גרים עליהם?

<יורם שגיא: אנחנו לא גרים באדמות החקלאיות, אנחנו מעבדים אותן.

חנין זועבי: לא, אתה לא שאלת אף שאלה על מספרים.

חנין זועבי: אני רוצה שקט ואני רוצה לסיים את הרעיון.

דוד אזולאי: אני אתן לך אבל יש לי בקשה אליכם: אני חושב שעברתם את כל גבולות הטעם הטוב.

דוד אזולאי: באמת אני אומר לכם, עוד לא ראיתי ישיבה כזאת.

דוד אזולאי: אני אומר לכם שלו הייתי יושב ראש קבוע, לא הייתי נותן למצב הזה להתנהל פשוט הייתי לארג' אתכם, מעל ומעבר.

דוד אזולאי: אין דבר כזה.

חנין זועבי: עכשיו אני רוצה לסיים ואם אתם תקטעו אותי, אני אקח יותר זמן.

חנין זועבי: בקצרה: אתם צריכים להכיר פה ולפרוטוקול, העיקרון שאתם לא מסכימים אתו זה העיקרון של הרחבה, כי כל הרחבה של ג'סר א-זרקא תהיה על החשבון שלכם.

חנין זועבי: אחר כך, אם אתם מכבדים את הוועדה הזאת, אתם הייתם צריכים להביא מספרים.

חנין זועבי: מה שטח השיפוט שלכם ומה ההבדל בין הצפיפות של בית חנניה ואנחנו מוכנים לשמוע את זה.

חנין זועבי: עכשיו אני מבקשת ממך, כבוד היושב ראש, מה הצפיפות של בית חנניה, מה הצפיפות של מעגן מיכאל, ולהשוות את זה עם הצפיפות של ג'סר א-זרקא.

דוד אזולאי: תודה רבה, אני מודה לך מאד.

דוד אזולאי: רבותי, אני רוצה קודם כל להודות ליוזמי הדיון הזה, חבר הכנסת יריב לוין, חברת הכנסת איילת שקד וחבר הכנסת אוחיון, ששלושתם יזמו את הדיון.

דוד אזולאי: אני אומר לכם, רבותי, דעתי, כשנתבקשתי למלא את מקומה של היושבת ראש, הבעתי אותה ואמרתי שאני חושב שהדיון הזה, לא כאן מקומו, עם כל הכבוד, מפני שהנושא הזה הוא נושא מקצועי תכנוני.

דוד אזולאי: ישנם מוסדות במחוז, המועצה הארצית לתכנון ובניה, אלה הם המוסדות שאמורים לטפל בענין.

דוד אזולאי: יחד עם זה, אני חושב, ואני פונה כאן גם למועצה הארצית לתכנון ובניה, אני פונה גם למחוז ואני מבקש בכל לשון של בקשה: למעשה, יש פה סכסוך שכנים במסגרת ראיה מקצועית-תכנונית.

דוד אזולאי: זו ההגדרה מבחינתי.

דוד אזולאי: אני חושב שבענין הזה צריך לשמוע את כל הצדדים, ובמיוחד את אנשי בית חנניה, שהם הגורם הנפגע כאשר הכוונה היא טובה, ומי שמכיר את ג'סר א-זרקא, ואני מכיר את ג'סר א-זרקא, אמרו את זה וזה נכון, זה דבר שבסופו של יום עלול לפגוע בכולנו, המצב הסוציו-אקונומי בתוך ג'סר א-זרקא.

דוד אזולאי: מדינת ישראל, לא מנהלי התכנון ולא ועדת הפנים.

דוד אזולאי: מדינת ישראל כגורם מרכזי צריכה לתת את הדעת איך לתת פתרונות לאותה אוכלוסייה.

דוד אזולאי: זה לא המקום ולא הדיון שעומד כרגע על הפרק.

דוד אזולאי: לכן, מה שאנחנו נעשה, כוועדת הפנים: יש פה מסמך בידי שחתום על ידי הגברת בינת שוורץ, מנהל מינהל התכנון, ואני מקריא לכם את סעיף 4, שהוא הסעיף הכי חשוב במכתב הזה.

דוד אזולאי: זה מכתב שהיא כותבת ב-6 ביוני ליושבת ראש הוועדה, מירי רגב.

דוד אזולאי: היא כותבת: "התכנית הועברה להערות הוועדות המחוזיות ופורסמה להשגות הציבור כחלק אינטגרלי מקידום תכניות בוועדה לתשתיות לאומיות.

דוד אזולאי: זה השלב בו הציבור רשאי להגיש השגותיו לתכנית - -

<ענת ברקו: בגלל זה עושים תכנית מתאר אחרי שהם החליטו.

דוד אזולאי: - - והם תשמענה בנפש חפצה בפני חוקר.

דוד אזולאי: המועד האחרון להגשת השגות לתכנית הוא ה-20.6.2013.

דוד אזולאי: " אני לא יודע מתי היתה הפנייה הזאת.

דוד אזולאי: בכל אופן, לאור מה ששמענו כאן, אני פונה ומבקש להאריך את המועד הזה מעבר ל-20.6 ולאפשר לאותם אנשים - -

<מיכל מריל: הדיון כבר התקיים.

<ראובן ברקו: אנחנו רוצים להאריך את המועד הזה בשנה לפחות.

<ענת ברקו: כדאי שתדבר עם המהנדס שתכנן את כביש 2 בשנות ה-60.

<ענת ברקו: הוא יושב פה והוא יסביר לך כמה זה אבסורד - -

דוד אזולאי: אני לא ועדה לתכנון ובניה.

<ענת ברקו: אבל כדאי שתשמע אותו - -

דוד אזולאי: רבותי, זה לא ייתן לי שום דבר, אני לא אשנה את ההחלטה.

<ענת ברקו: למה?

<ענת ברקו: זה ייתן לך.

<ענת ברקו: הוא יגיד לך למה הולך הכסף.

<ענת ברקו: שואלים איפה הכסף?

<ענת ברקו: הנה הכסף.

דוד אזולאי: אבל אני לא שאלתי איפה הכסף.

דוד אזולאי: .. רבותי, אני רוצה להגיד לכם יותר מכך: יושבים פה אנשי מקצוע, שיאשרו את דבריי.

דוד אזולאי: אנחנו בכלל לא יכולים להתערב בהליכי תכנון.

דוד אזולאי: זה לא התפקיד שלנו.

דוד אזולאי: אנחנו, כרגע, מתוך רצון טוב, אנחנו פונים למועצה הארצית לתכנון ובניה, למינהל התכנון במחוז חיפה - -

<קריאה: זה הוועדה לתשתיות לאומיות.

דוד אזולאי: לוועדה לתשתיות לאומיות.

<קריאה: אבל אין לה סמכות, עם כל הכבוד.

דוד אזולאי: רבותי, אנחנו נפנה ליושב ראש המועצה הארצית לתכנון ובניה, שהוועדה לתשתיות לאומיות היא חלק מהמועצה הארצית לתכנון ובניה, ונבקש שיזמינו אתכם וישמעו אתכם.

דוד אזולאי: אני חושב שזה המקום שאתם צריכים להיאבק ולהגיד את דבריכם - -

<ראובן ברקו: כנראה שזה יקרה בבג"ץ, כבודו.

דוד אזולאי: אין בעיה.

<אריה ברקו: אנחנו באנו לפה כי אנחנו רואים את הליקויים של התכנון הזה.

<אריה ברקו: באנו לפה כקרש הצלה וכדי לא להרוס את מרקם היחסים הטוב בין ג'סר א-זרקא - -

דוד אזולאי: בשביל זה יש את המועצה הארצית לתכנון ובניה, שרואה את זה בהיבט הכללי, והיא בוודאי תיתן לכם תשובות.

<אריה ברקו: יש לנו מתכננים שלנו שחושבים אחרת.

דוד אזולאי: יפה.

דוד אזולאי: אז בבקשה.

<ענת ברקו: אז זה הולך למועצה הארצית לתכנון ובניה?

דוד אזולאי: אנחנו פונים למועצה הארצית לתכנון ובניה ואנחנו פונים למחוז חיפה, לשני הגורמים האלה, לבקש שישמעו אתכם ושישבו אתכם.

דוד אזולאי: זה הכל.

<ענת ברקו: לא נתנו לנו לדבר במחוז חיפה.

דוד אזולאי: אין דבר כזה שלא יתנו לכם לדבר.

דוד אזולאי: אם לא ידברו אתכם, אז אנחנו כתובת להורות להם שידברו אתכם.

<יורם שגיא: היתה ישיבה ולא נתנו לנו.

דוד אזולאי: אז אנחנו עכשיו פונים.

דוד אזולאי: רבותי, אני מסכם את הדיון ובזה אני נועל: אנחנו נפנה גם לממונה על מחוז חיפה, שהוא הממונה על התכנון וגם למועצה הארצית לתכנון ובניה, שישמעו את תושבי בית חנניה.

דוד אזולאי: ג'סר א-זרקא ירצו – יצטרפו.

דוד אזולאי: לאחר מכן, אני פונה אליכם כחברים, אדוני, ראש המועצה כרמל, אני מבקש ממך.

דוד אזולאי: אם אכן הפניה של ועדת הפנים לא נענתה, תחזור אלינו ואנחנו נפנה אליהם ונבקש אותם לקבל מהם הבהרות מדוע הם לא קיבלו אתכם.

דוד אזולאי: רבותי, אני מודה לכם, זה היה דיון קשה ולא פשוט אבל זה גם לא היה המקום שלו.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: הישיבה נעולה.