ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 11, 2013-06-18 12:00

יואל רזבוזוב: צהריים טובים.

יואל רזבוזוב: אני שמח לפתוח דיון בנושא המכביה.

יואל רזבוזוב: לא בטוח שהיה כאן דיון בנושא.

יואל רזבוזוב: היה דיון?

<אמיר פלד: בהקשרים אחרים היו.

יואל רזבוזוב: אנחנו נמצאים בתקופה מאוד קרובה למכביה התשע-עשרה.

יואל רזבוזוב: לי באופן אישי הנושא הזה מאוד קרוב, גם בגלל הרקע הספורטיבי וגם כי הייתי אלוף המכביה.

יואל רזבוזוב: נקודה לרשום: היו לי לא מעט הישגים ספורטיביים, וניסיתי למצוא באיזה שנה הייתי אלוף המכביה – אני חושב שב-2005, אבל לא אני לא בטוח – וביקשתי שימצאו, ולא מצאו.

יואל רזבוזוב: צריך שהמידע הזה יהיה נגיש – שאם בן אדם זכה במכביה, שיוכל להיכנס לאינטרנט ולראות מתי, שיהיה איזשהו עדכון של הישגים, כי להרבה אנשים זו תחרות בסדר גודל עולמי.

יואל רזבוזוב: נמצאים פה חבר הכנסת דב ליפמן, חבר הוועדה, ומנכ"ל משרד הקליטה, עודד פורר, שאני רוצה לברך אותו.

יואל רזבוזוב: לפני שבוע הוא התחיל בתפקידו החדש.

יואל רזבוזוב: מאחלים לך הצלחה.

יואל רזבוזוב: יש לך הרבה עבודה קשה, אבל שמענו עליך רק דברים טובים, ובטוחים שתצליח.

<אריה המבורגר: אבא שלו הוא איש מכבי ותיק.

יואל רזבוזוב: אז יש לו גם חיבור ישיר למכבי.

יואל רזבוזוב: אני לא אגיד את כל השמות שפה, אבל כל אחד שידבר יציג את עצמו.

יואל רזבוזוב: בכל זאת אומר שנמצא פה יאיר המבורגר, ראש מכבי העולמי, אמיר פלד, יושב-ראש מכבי ה... טל ברודי האגדי, שנושא המכביה מאוד קרוב ללבו, ומר זוכמן, ממשרד החינוך.

יואל רזבוזוב: אם לא אמרתי מישהו – סליחה.

יואל רזבוזוב: כל אחד יגיד את שמו לפרוטוקול.

יואל רזבוזוב: דב, בבקשה.

דב ליפמן: קודם כול, כבוד היושב-ראש, אני הגעתי כאבא להגיד תודה.

דב ליפמן: הבן שלי הקיץ בנבחרת הבייסבול, ואני אומר בגאווה שהיכולת שהבן שלי ישחק עם ישראל – זה קצת חלום.

דב ליפמן: בייסבול עם ישראל.

דב ליפמן: זו גאווה.

דב ליפמן: ואתם עשיתם את זה.

דב ליפמן: אז תודה מעומק הלב – כאבא.

דב ליפמן: כחבר כנסת אני חייב להגיד שכאשר אני קורא ורואה את הכמויות שהגיעו ארצה – ההזדמנות שלנו היא לא רק בעניין העלייה, אלא הם יכולים להיות שגרירים שלנו כאשר הם חוזרים לארצות שלהם.

דב ליפמן: אני חושב שחייבים לעשות את זה.

דב ליפמן: אנחנו חייבים לשבת ולראות איך אנחנו יכולים לעזור לכם.

דב ליפמן: אם אתם רוצים את העזרה שלנו לדבר איתם על מדינת ישראל – האנגלית היא שפת אם שלי, ואני כאן לשירות

דב ליפמן: כם במשך הקיץ, ובכל מקום שרוצים שאני אגיע להרצאות – אני לשירותכם.

דב ליפמן: אני מברך אתכם על היוזמה.

דב ליפמן: תודה רבה.

דב ליפמן: אני פה לשירות

דב ליפמן: כם, וכל הכבוד לכם על היוזמה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה לחבר הכנסת דב ליפמן.

יואל רזבוזוב: הסיבה שזימנו את הדיון הזה היא שהמכביה מהווה מנוף לקליטת עלייה.

יואל רזבוזוב: אנחנו משקיעים כל כך הרבה משאבים בעניין התפוצות והחיבור לישראל, וכאן, אפשר לומר, שהתפוצות באות אלינו.

יואל רזבוזוב: אז אני רוצה לראות שאנחנו עושים את המיטב לחבר אותם ולנסות להעלות אותם.

יואל רזבוזוב: מנכ"ל משרד הקליטה, בבקשה.

עודד פורר: שלום, נעים מאוד.

עודד פורר: אני שבוע בתפקיד, ומכל הדברים שעשיתי עד עכשיו – זה הכי כיף: אתה בא לדיון שכולו תחושה אמיתית של יצירה.

עודד פורר: אני חייב לברך אותך, יושב-ראש הוועדה, על היוזמה של הדיון הזה.

עודד פורר: אני חושב שהוא במקום.

עודד פורר: אני חושב שהמפעל הזה הוא מפעל חשוב, ואני גם תולדה שלו: סבתא שלי ז"ל מצד אבא עלתה לארץ במכביה הראשונה, מלטביה ב-1932.

עודד פורר: היא באה להשתתף בתחרות ריצה ונשארה לרוץ פה.

עודד פורר: היא אמרה: אני לא חוזרת ללטביה.

עודד פורר: אחריה עלתה כל המשפחה, וככה ניצלה מהשואה.

עודד פורר: לכן הקשר שלי למכביה הוא ברור ומובן.

עודד פורר: אני חושב שהמפעל הציוני הזה, החשיבות שלו היא גם בעידוד עלייה.

עודד פורר: בסופו של דבר, אנחנו צריכים עוד עולים, ושתהיה לנו קליטה טובה של העולים האלה, ולשם כך אנחנו פה.

עודד פורר: נכנסתי עם העניין הזה לשרה, ואני חייב לומר שהיא נתנה את ברכת הדרך, ואמרה שהיא רואה חשיבות בנושא המכביה.

עודד פורר: מעבר לתקציבים שיש היום, במכביה הזאת איגמו את התקציבים שבעבר ניתנו כל פעם למשרד אחר, והם ניתנים לכם כתקציבי גג.

עודד פורר: נמצאת פה חנה קורן, מנהלת אגף בכיר לעידוד עלייה.

עודד פורר: אני הנחיתי את הצוות לנסות לגבש עוד תכנית, עם עוד תקציב, מה שנצליח לגרד – ואנחנו נצליח – כדי לעודד עלייה.

עודד פורר: כי בסוף אנחנו נרצה לדעת כמה נשארו פה וכמה יחזרו לפה בארבע השנים שאחרי.

עודד פורר: אני באתי לברך אתכם על העניין הזה, והדלת שלי פתוח לכל דבר.

עודד פורר: החשיבות של המפעל הזה ברורה, גם לממשלת ישראל וגם למשרד לקליטת עלייה.

עודד פורר: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: העזרה של משרד הקליטה בכל המערך הזה היא באמת חשובה.

יואל רזבוזוב: בסופו של דבר זו תחרות שהיא בסדר גודל עולמי מבחינת משתתפים.

יואל רזבוזוב: כבוד למדינה.

יואל רזבוזוב: העזרה שלכם חשובה, ואם נרתום את כל הכוחות ביחד, נגיע להישגים.

יואל רזבוזוב: כבר יש המלצות, כמו שאמרתי, לגבי אתר האינטרנט: שאנשים יוכלו למצוא את עצמם ומתי הם זכו במדליה.

יואל רזבוזוב: הנושא השני הוא לעשות סטטיסטיקות שמראות מי בסוף נשאר.

<אמיר פלד: אנחנו ניתן את המידע.

יואל רזבוזוב: יופי, זה חשוב מאוד.

יואל רזבוזוב: תודה רבה, עודד.

עודד פורר: אני לשירותכם.

עודד פורר: אני מצטער שאני צריך לעזוב, אבל הגעתי באופן לא מתוכנן.

<יאיר המבורגר: שמי יאיר המבורגר, אני יושב-ראש מכבי העולמי.

<יאיר המבורגר: חבר הכנסת רזבוזוב, תודה רבה על היוזמה הזאת, כל הכבוד לך.

<יאיר המבורגר: הסיפור של עודד נגע ללבי, כי אבא שלי ודודתי הגיעו גם הם במכביה הראשונה.

<יאיר המבורגר: אבא שלי היה שחיין ודודה שלי שחקנית כדוריד.

<יאיר המבורגר: הם חזרו ב-32', אחרי המכביה, התאהבו במדינה, והחזירו את כל המשפחה ב-35'.

<יאיר המבורגר: אני אומר את אותו משפט כמוך: אין ספק שהמשפחה שלי ניצלה בגלל מכבי.

<יאיר המבורגר: היינו בווינה, היה שם גם נשיא אוסטריה וגם ראש עיריית וינה, ולא התביישתי לומר שמכבי הצילה את המשפחה שלי מציפורני הנאצים, ואני מאוד גאה בזה.

<יאיר המבורגר: אני מודה שהאסימון הזה נפל לי רק כשהייתי יושב-ראש.

<יאיר המבורגר: חשבתי שזה יפה שאני אסגור את המעגל של אבא שלי, אבל אז רק הבנתי את הגדולה.

<יאיר המבורגר: אבא של עודד הוא, מה שנקרא, חבר המחלקה.

<יאיר המבורגר: אנחנו התנועה הציוניות הגדולה ביותר בעולם היום – מעל 400,000 איש, בקרוב ל-70 מדינות.

<יאיר המבורגר: החזון של התנועה הוא לקרב את יהדות הגולה, יהדות התפוצות, למדינת ישראל, תוך שימת דגש על מרכזיותה של מדינת ישראל.

<יאיר המבורגר: הפעילות נעשית כפעילות ספורט, אבל משולבת בפעילות ערכית, ציונית, יהודית, ואנחנו עושים את זה לאורך כל הדרך.

<יאיר המבורגר: נמצא פה הרב קרלוס טפיירו, שהוא הגוף שמוביל את התוכן הערכי והיהודי של התנועה הזאת.

<יאיר המבורגר: אנחנו רואים את האירוע של המכביה כאירוע מכונן, שקורה מדי ארבע שנים.

<יאיר המבורגר: חשוב לי מאוד לציין, על אף העובדה שהיו חילופי קואליציות, שהממשלה הקודמת אירחה אותנו בישיבת ממשלה שבה ניתן לנו מענק של 18 מיליון שקל, מענק חוצה משרדים.

<יאיר המבורגר: אני חושב שזה היה אחד האירועים המרגשים שבהם הייתי – ראיתי שהנושא הזה קרוב ללבם של כל האנשים.

<יאיר המבורגר: גם השרה לימור לבנת מאוד תומכת בנו, מאוד מנסה לעזור לנו.

<יאיר המבורגר: אני באמת רוצה להודות לך, מכיוון שיוזמה כזו מוכיחה עד כמה אתם מתייחסים בכבוד לנושא הזה.

<יאיר המבורגר: כמובן שאנחנו נדבר קצת על זה שאנחנו עדיין לחוצים מאוד בכסף, אבל זה נורמלי, בייחוד כשהתקופה עכשיו היא בעייתית, כי נכנסנו לבעיית תקציב.

<יאיר המבורגר: זה לא שהמדינה ירדה מההבטחה שלה, אבל הכסף מתגלגל קצת באיטיות, ואנחנו עוד נדבר על זה.

<יאיר המבורגר: אבל בסופו של דבר, יש לנו רק מילים טובות להגיד על ההתייחסות אלינו.

<יאיר המבורגר: הארגון הוא באמת ארגון מדהים.

<יאיר המבורגר: אנחנו הולכים להביא 6,500 ספורטאים, ו-2,500 ספורטאים מכאן ילוו את 6,500 הספורטאים האלה.

<יאיר המבורגר: מדובר בבין 25 ל-30 אלף איש, כולל המשפחות.

<יאיר המבורגר: אני גם לא מאמין שיש עוד אירוע תיירותי כזה.

<יאיר המבורגר: בסוגריים אני אגיד שזה המשרד היחיד שאנחנו קצת בבעיה איתם – הם לא מבינים שזו תיירות.

<יאיר המבורגר: אני אציג את האנשים.

<יאיר המבורגר: אמיר פלד הוא מוותיקי התנועה, הוא יושב-ראש הוועד המנהל של המכביה, אייל טיברגר הוא המנכ"ל של מכבי העולמי, והרב קרלוס טפיירו הוא סגנו.

עודד פורר: אני מתנצל, אני צריך ללכת.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: יש לנו פה את עופר, שבא כנציג מינהל הספורט, שגם להם יש מעורבות.

יואל רזבוזוב: אנחנו צריכים לאחד את כל הכוחות ולראות איפה הבעיות.

יואל רזבוזוב: אם אתם אומרים שיש בעיה של תזרים, אנחנו נוציא המלצות ונפעל לתקן, כדי שהאירוע הזה יהיה כמו שצריך.

יואל רזבוזוב: כמו שבאולימפיאדה מנסים כל הזמן להשתפר, גם אנחנו צריכים כל ארבע שנים להתחרות בפעם הקודמת.

יואל רזבוזוב: נחשפתי פה לסיפורים על סבים שעלו בעקבות המכביה, וזה באמת מרגש.

יואל רזבוזוב: דור ההמשך יושב כאן בשולחן, בתפקיד משלו.

יואל רזבוזוב: אותו דבר העולים שיכולים לעלות בעקבות המכביה ה-19.

יואל רזבוזוב: הפוטנציאל של החבר'ה שמגיעים לכאן הוא באמת פוטנציאל אדיר מבחינת הקליטה של מדינת ישראל.

יואל רזבוזוב: בסופו של דבר הכול מתורגם למנוף כלכלי.

יואל רזבוזוב: אנחנו מוציאים כסף, לא הרבה כסף, אבל דרך זה מצליחים לקלוט אנשים איכותיים – וזו תרומה גדולה למדינה, מעבר לחלום הציוני.

יואל רזבוזוב: אמיר, בבקשה.

<אמיר פלד: תודה.

<אמיר פלד: ב-18 ביולי יהיה טקס הפתיחה באיצטדיון טדי בירושלים.

<אמיר פלד: האיצטדיון הכפיל את עצמו מבחינת מושבים.

<אמיר פלד: לא המצאנו את זה, אבל היינו הטריגר המרכזי לכך שבלוחות המזנים האלה, ירושלים תוכל לארח את האירועים המרכזיים של המכביה.

<אמיר פלד: מתפקידנו להעלות את בירת ישראל לראש שמחתנו, וזו חלק מהמשימה שלנו כאלה המנהלים את האירוע העצום הזה.

<אמיר פלד: אומר כמה מילים על המספרים ומה הם מייצגים.

<אמיר פלד: אנחנו צריכים לזכור שיש לנו שתי קהילות יעד עיקריות.

<אמיר פלד: קהילת היעד העיקרית היא הספורטאים, שמגיעים מבערך 80 מדינות במכביה הזאת.

<אמיר פלד: בטדי יהיו 80 דגלי מדינות שמשתתפות.

<אמיר פלד: זה הכי קרוב למושג "אולימפיאדה יהודית".

<אמיר פלד: המשלחות בעיקר עוסקות בנושא של להיבחר למשלחת, לפחות שנתיים.

<אמיר פלד: אם אתה רוצה להיות חבר בנבחרת הקרח של קנדה, אתה אחד מ-30.

<אמיר פלד: כשאתה רוצה להיות בנבחרת הכדורסל של ארצות-הברית אתה אחד מ-30 או 25 מועמדים – אתה צריך להיות הכי טוב שהם מסוגלים להביא.

<אמיר פלד: מבחינת ההתארגנות זה אומר שכבר שנתיים לפני המכביה אתה מחובר לדבר הזה.

<אמיר פלד: אתה, וסביבתך ומשפחתך, והכסף שאתה צריך לגייס.

<אמיר פלד: דיברנו על כסף.

<אמיר פלד: אין עוד אירוע ספורט בעולם שבו הספורטאים עצמם או משפחותיהם או הספונסרים המקומיים משלמים 80% מהעלויות שלו.

<אמיר פלד: אין לזה אח ורע.

<אמיר פלד: אין דבר כזה.

<אמיר פלד: כלומר, כדי להגיע מאוסטרליה הוא צריך לגייס כמעט 10,000 דולר, כדי לטוס, כדי לשהות בישראל, כדי להתאמן, כדי לקנות בגדים, כדי להביא איתו רופא ופיזיותרפיסט וכדומה.

<אמיר פלד: זה אירוע שהעולם היהודי באמת מתגייס אליו, וההוכחה הכי טובה לכך היא העובדה שהמכביה גדלה בכל פעם.

<אמיר פלד: פתחתי את "ידיעות אחרונות" היום עם סיפורי הפוליו של מדינת ישראל, וכמובן שהדברים הגדולים והקטנים האלה משפיעים.

<אמיר פלד: אבל יש לנו גב מאוד חזק מראשי המשלחות שלנו בעולם היהודי.

<אמיר פלד: אני יכול לומר היום שיש לנו מכביה שהיא לא רק הגדולה ביותר, אלא זו מכביה שגדולה ביותר מ-20% מהמכביה הכי גדולה.

<אמיר פלד: כלומר, בעוד העם היהודי נמצא בקשיים של זהות יהודית, נמצא בקשיים של נישואי תערובת, נמצא בקשיים של אנטישמיות, נמצא במצב שהוא די בורח מהקהילתיות, מבתי הכנסת, מה-JCC, אפילו שיש ירידה גדולה – כשמדובר באירוע הזה, זה עדיין אירוע שכמעט בכל קהילה יהודית יש לו נגיעה חזקה וטובה.

<אמיר פלד: יש לנו 6,500 ספורטאים.

<אמיר פלד: אני יכול לומר שבנתונים של מדינת ישראל דהיום – שאין לה כפר אולימפי וכנראה גם לא יהיה לה – כדי לעשות לוגיסטיקה שמשתתפים בה כ-9,000 ספורטאים, המדינה מוצתה.

<אמיר פלד: אנחנו מפזרים ממטולה, למתקני ההוקי קרח – ועד לבאר-שבע, למתקני הכוח.

<אמיר פלד: אנחנו "מכים" את ירושלים בכמה שיותר ענפי ספורט, גם מבחינה אידיאולוגית וגם כי ירושלים משתפת פעולה באופן מדהים.

<אמיר פלד: השתלטנו גם על וינגייט, ולמעשה על כל מתקני האירוח על קו החוף, ירושלים וכדומה.

<אמיר פלד: אם אני צריך להגיע ב-18 ביולי עם 30,000 איש לאיצטדיון טדי, הדבר הזה מרתק מאות אוטובוסים, הדבר הזה דורש אלפי מקומות חניה, כדי שלא יהיה בלגן בעיר.

<אמיר פלד: הדבר הזה הוא פרויקט לוגיסטי.

<אמיר פלד: ..

<אמיר פלד: כולל מיליון בקבוקי מים קרים בתפזורת כלל-ארצית.

<אמיר פלד: המטרה המוצהרת, כמו שיאיר אמר, היא ברורה: אנחנו רוצים שהם יצאו מפה אוהבי ישראל.

<אמיר פלד: זו הכותרת הראשית.

<אמיר פלד: הכותרת הנוספת היא ש-5% יישארו בארץ בין המכביות כעולים חדשים.

<אמיר פלד: זה אני אומר על סמך סטטיסטיקה של כל המכביות האחרונות.

<אמיר פלד: קרלוס מחזיק פה מספרים מסודרים מאיזה מדינות.

<אמיר פלד: חלקם משתלבים פה בספורט הישראלי, חלקים אחרים באים כי הם התאהבו במדינה ורוצים לחיות בה, ואצל רבים וטובים, אהבת ישראל שהם מקבלים כאן, הופכת את ישראל עבורם לבית שני.

<אמיר פלד: אם הדבר הזה יודע להתגלגל למטרה עיקרית של ציונות, אז אני חושב שאנחנו תורמים לזה בגדול.

<אמיר פלד: לסיכום, אתה לוקח אותם ב-8 ביולי ונפרד מהם ב-1 באוגוסט.

<אמיר פלד: בדרך אתה נותן להם החל מבקבוק המים ועד התכנית החינוכית.

<אמיר פלד: אין מקום אטרקטיבי או חשוב היסטורית שהם לא יטיילו בו.

<אמיר פלד: הם יעשו את ענף הספורט שלהם מא' עד ת', הם יתאמנו, והם יצרפו לדבר הזה מפגשים עם ישראלים, הם יקבלו אירוח ביתי בארוחת שבת כזאת או אחרת.

<אמיר פלד: יהיו להם בלי סוף פעילויות, ועוד לא דיברתי על טקס הפתיחה ואירוע הנעילה, ועל בריכת הסולטן ל-6,000 בני נוער וכדומה.

<אמיר פלד: יש בזה באמת רצף עצום של אירועים, שבסופו של דבר אתה רוצה תרבות, חינוך ומעל לזה – ספורט, כי לזה הם באו.

<אמיר פלד: קהילת היעד השנייה היא הקהל הישראלי.

<אמיר פלד: יש רבים וטובים שיודעים להעריך ולאהוב את האירוע העצום הזה – שדרך אגב, מנוהל ברובו על ידי מתנדבים.

<אמיר פלד: אבל אני לא בטוח שה-"יורו 21" שנערך פה עכשיו, אל מול הענק שעומד לתקוף את המדינה הזאת בעוד שבועיים-שלושה.

<אמיר פלד: ..

<אמיר פלד: בוודאי שקשה לנו מבחינה תקשורתית, בוודאי שקשה לנו מבחינה תקציבית.

<אמיר פלד: 18 מיליון שקל זה יפה מאוד, אנו מודים על זה, אבל זה מתוך 200 מיליון שקל.

יואל רזבוזוב: 18 מיליון זה - - -

<אמיר פלד: זה מכל המשרדים של ממשלת ישראל.

<אמיר פלד: העלות של המכביה היא 200 מיליון שקל.

יואל רזבוזוב: איזה משרדים, חוץ מהקליטה והספורט?

<אמיר פלד: משרד החינוך, משרד הקליטה, משרד הנגב והגליל, משרד ירושלים - - -

<אייל טיברגר: משרד הבריאות, המשרד לביטחון הפנים, משרד הגמלאים - - -

יואל רזבוזוב: צריך לבדוק כמה כל אחד נותן.

<אמיר פלד: זה לא רק שאלה של הכסף.

<אמיר פלד: אני חושב שאם אנחנו כבר יושבים פה ויוצא מפה פרוטוקול רשמי...

<אמיר פלד: אין ספק שזה האירוע הכי קרוב לאירוע ממלכתי, לא רק כי כל סגל א' הם אורחי המכביה, אלא גם בגלל שמה שאנחנו עושים נותן נגיעה בכל דבר שקורה במדינה הזאת.

<אמיר פלד: אם בני גנץ תוקף או לא תוקף בצפון, אנחנו אחראים על איך זה יקרה.

<אמיר פלד: אם יש היום מתקפה של פוליו – זה בית-הספר שלנו.

<אמיר פלד: זאת אומרת, מצד אחד אנחנו הכי ממלכתיים מבחינת התרומה למדינת ישראל, ומצד שני, אנחנו כמעט הכי לבד כשמדובר בקבלת ההחלטות שאנחנו צריכים לקבל.

<אמיר פלד: אני לא בא לפה עם תכנית מסודרת, אבל לפחות בפן התקציבי אני כן יודע שלו מישהו היה סופר את שני הצדדים, את התרומה הישירה ואת העקיפה, את 25,000 התיירים שמגיעים סביב המכביה – אם המדינה הייתה מבינה שקורה פה דבר...

<אמיר פלד: ההבדל לכאורה בינינו לבין סוג אחר של גופים, בוודאי "תגלית".

<אמיר פלד: .. אין מה להשוות.

<אמיר פלד: אין מה להשוות בגילאים.

<אמיר פלד: אנחנו נותנים פתרון לגילאי 14, 15 ועד לגיל 90.

<אמיר פלד: זה לא קבוצת גילאים מאוד מסוימת שצריך לתת לה מענה, אלא...

<אמיר פלד: מבחינה תקציבית, הם משלמים 80% על הגעתם ועל כך שאני אעשה להם טקס פתיחה.

<אמיר פלד: צריך להבין שההוצאה האדירה הזאת נופלת על כתפי המשתתפים.

<אמיר פלד: אני חייב לתת להם את השירות, אנחנו חייבים לתת להם את המיטב שהמדינה מסוגלת.

<אמיר פלד: צריך להבין שאנחנו שונים.

<אמיר פלד: יש לנו עוד יתרון אחד: אחד הדברים שקורים ב-2013 זה המדיה החדשה שהופכת להרבה יותר דומיננטית – האינטרנט והרשתות החברתיות.

<אמיר פלד: איתם יש לנו את היום שאחרי, ואין את זה כמעט לאף אחד.

<אמיר פלד: אנחנו יודעים לגעת ביום שאחרי, הם כולם אצלנו.

<אמיר פלד: חברים, זה באמת אירוע מדהים ומרגש, ועושים אותו אנשים נפלאים.

<אמיר פלד: אדוני היושב-ראש, אני שמח על היוזמה שלך.

<אמיר פלד: תרחיב אותה עד כמה שניתן.

<אמיר פלד: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

<אייל טיברגר: אני רוצה לחדד את הנתונים: מדובר על 6,500 ספורטאים שמגיעים מחו"ל, ולפחות 50% מהם לעולם לא היו בארץ.

<אייל טיברגר: זו הזדמנות אדירה.

<אייל טיברגר: אנחנו מביאים אותם כספורטאים, מעניקים להם חוויה אדירה במשך שבועיים.

<אייל טיברגר: זה כולל טקסים עם תוכן יהודי-ציוני, טיולים, מפגש עם ישראלים, מיזמים משותפים עם משרדי ממשלה – משרד הקליטה, משרד החינוך, משרד התרבות והספורט, שהם שותפים אדירים – ביקור באוניברסיטאות, במיזמים שונים, טיולים ברחבי הארץ.

<אייל טיברגר: כמו שאמר אמיר, הכוונה היא להוציא אותם מכאן כשגרירים טובים של מדינת ישראל.

<אייל טיברגר: במהלך המכביה אנחנו מקיימים אירועי שבת, בר-מצוות ועוד.

<אייל טיברגר: חלקם בכלל לא התנסו בחוויה הזאת, וזה הופך להיות חוויה אדירה בשבילם.

<אייל טיברגר: במכביה הזאת יש 20 מדינות שלעולם לא השתתפו במכביה.

<אייל טיברגר: לא מדובר במדינות של עשרות-אלפים, אבל בקהילות של אלפים ומאות.

<אייל טיברגר: זה כולל את ה"סטאן-יות" של חבר העמים, מרכז אמריקה, קובה ועוד.

<אייל טיברגר: אנחנו רואים כאן חגיגה בין-לאומית של המדינות השונות.

<אייל טיברגר: יחד עם כל החוויה, כמי שלוקח חלק מרכזי, אני חייב להגיד שבגלל קריסת אירופה אנחנו נתקלים היום בחוסר יציבות במשלחות.

<אייל טיברגר: נכון להיום, פולין, בולגריה ואוקראינה מתנדנדות אצלנו, אחרי שהם הכינו את הספורטאים שנתיים וחצי, בגלל שהספונסר המקומי נפל או השותף המקומי נפל.

<אייל טיברגר: אנחנו צריכים לתת להם תשובה אם להביא משלחת מכובדת או להביא רק דגל אחד.

<אייל טיברגר: וכאן אני פונה אליך, כבוד היושב-ראש: אנחנו חייבים את העזרה הזאת.

<אייל טיברגר: אלה המדינות שמהן בסופו של דבר יגיעו ארצה, יישארו כאן ויעשירו את הספורט הישראלי ואת החברה הישראלית.

<אייל טיברגר: זה עכשיו או לעולם לא – אם הם לא יבואו עכשיו, החלום הזה יתפרק ולא נראה אותם עוד ארבע שנים.

<אייל טיברגר: יש מספר מדינות כאלה שאנחנו חייבים לשנס מותניים ולהביא אותן.

יואל רזבוזוב: אנחנו צריכים לקבל נתונים על מספר המדינות האלה.

יואל רזבוזוב: אני הייתי מעורב בזה, בגלל שכל מיני ספורטאים ומשלחות מתקשרים אליי.

יואל רזבוזוב: מדובר על אנשים שמתקשים עם כרטיסי טיסה, וספורטאים שלא יודעים אם הם יתחרו או לא.

<אייל טיברגר: נכון.

<אייל טיברגר: וזה לא כסף גדול להביא אותם, באמת שלא.

יואל רזבוזוב: אז צריך לבדוק על איזה מדינות מדובר וכמה כסף.

יואל רזבוזוב: אני אשמח לעזור אם אוכל.

יואל רזבוזוב: אני רוצה לראות מה המעורבות של הסוכנות, של ההסתדרות הציונית ושל שאר הארגונים, כולל הארגונים בארצות-הברית.

יואל רזבוזוב: בתקופה הקצרה שאני פה, ראיתי כמה כסף הולך לנושא של התפוצות, של הזהות היהודית-ישראלית.

יואל רזבוזוב: אנחנו מתחילים להרגיש שזה הולך ונעלם לנו.

יואל רזבוזוב: אני כן חושב שאפשר לפנות.

יואל רזבוזוב: אני אפנה באופן אישי לארגונים ואבקש עזרה במימון של משלחות ממקומות רגישים, שמתקשות להגיע.

יואל רזבוזוב: לגבי המעורבות של התקשורת: גם כאן אנחנו צריכים לתת איזשהו דגש, לנסות לגייס לא רק את תקשורת הספורט אלא את התקשורת הארצית.

יואל רזבוזוב: כי האירוע הזה חשוב למדינת ישראל, הוא באמת חשוב.

יואל רזבוזוב: בגלל זה ביקשתי לעסוק בזה בוועדה, כדי שזה יתחיל מפה, כדי שיבינו שזה חשוב, שזה לא סתם אירוע של מכבי או הוועד האולימפי.

<אמיר פלד: מי כמוך יודע שאני לא אבדוק לעולם מה מרכיב את נבחרת ישראל במשהו – זה יכול להיות הפועל, זה יכול להיות בית"ר, זה יכול להיות אדום, זה יכול להיות צהוב.

<אמיר פלד: אין לנו שום בעיה עם העניין הזה.

יואל רזבוזוב: זה אירוע לאומי ברמה הכי גבוהה.

יואל רזבוזוב: אנחנו אמנם כבר חודש לפני, אבל אנחנו עוד צריכים לעשות.

יואל רזבוזוב: צריך לעשות ישיבה כזאת אחרי האירוע, עם לקחים, עם סטטיסטיקות של מי השתתף, מי נשאר, מי אהב ומי לא אהב, מה התלונות, מה הבקשות.

יואל רזבוזוב: צריך לגייס את כל המשרדים ולראות.

יואל רזבוזוב: .. או שמשרד אחד ייקח את זה על עצמו, ולהכניס את זה לבסיס התקציב, ולא ללכת ולשנורר מכל מיני משרדים את הכסף.

יואל רזבוזוב: המטרה שלנו היא לעשות ישיבה שאחרי ולהבין איך זה מתנהל.

יואל רזבוזוב: דוד דהאן, יושב-ראש ודובר הארגונים החברתיים, בבקשה.

<דוד דהאן: תודה רבה.

<דוד דהאן: אני יושב-ראש הארגונים החברתיים בכנסת, לשעבר, הייתי פעם שחקן כדורגל במכבי מינכן – יש דבר כזה – והייתי בבאיירן מינכן ובמינכן 1860.

<דוד דהאן: בתוך התקופה שהייתי בכדורגל, הייתי גם כן בקבוצת כדורעף של מכבי, של היהודים המקומיים שהיו מתחברים, ואני רוצה לגלות לכם סודות מתוך הקבוצה של כל היהודים שהיו מתקבצים, לגבי הלך הרוחות שהיה שם בעניין המכביה.

<דוד דהאן: הייתי גם בכדורסל, בליגה הארצית שם.

<דוד דהאן: היה לנו מאמן מקנדה, והוא היה כל הזמן מתחנן אליי, אומר לי: ישברו לך את הרגל, יהרסו לך את הרגל בכדורגל, תבוא תישאר איתנו.

<דוד דהאן: אמרתי לו לא, ובסוף שברו לי את הרגל.

<דוד דהאן: קרעתי את הרצועות הצולבות.

<דוד דהאן: אני רוצה לגלות לכם סודות.

<דוד דהאן: כל היהודים שהיו מתקבצים בתחרויות של כדורעף וכדורסל היו מצפים במשך התקופה הזאת להגיע לנושא של המכביה, כדי לבוא לארץ.

<דוד דהאן: תמיד זה היה נזרק לאוויר.

<דוד דהאן: זה בעצם היה השיא של החלום של כל ההתקבצויות.

<דוד דהאן: זה היה כל כך חשוב – כדי להגיע ולעלות לארץ, להרוויח את החופש הזה בארץ.

<דוד דהאן: מרוב שזה דבר טוב שמקבץ ומאחד את עם ישראל, אני רוצה להציע לראש המכביה גם להוסיף מעבר לספורט גם תחרויות של קריוקי, של אירוויזיון, של אמנות, של יוצרים, של סופרים, ידיעת הארץ, נופשים בארץ, היסטוריה יהודית וישראלית, חידוני תנ"ך, ובעיקר – "חוק לישראל".

<דוד דהאן: "חוק לישראל" זה ספר תורה שיש בו כמעט הכול.

<דוד דהאן: יש בו תורה, נביאים, כתובים, משנה, גמרא, זוהר בארמית – באורגינל, ופירוש בעברית של הזוהר, שזה הבסיס של כל הקבלה, ומוסר והלכות.

<דוד דהאן: אני אגיד לכם למה.

<דוד דהאן: כשאני נפצעתי בכדורגל, בבית-החולים שניתחו אותי, היה בנדיקטוס, האפיפיור האחרון שיצא.

<דוד דהאן: הוא ישב שם ושיחק שחמט.

<דוד דהאן: זה היה בשנת 85', נגד המחשב.

<דוד דהאן: הוא שיחק לבד עם עצמו.

<דוד דהאן: באתי וישבתי לידו במיטה, אמרתי לו: תעשה ארבעה-חמישה מהלכים ואתה מנצח את המחשב.

<דוד דהאן: באותה תקופה מחשבים היו משהו מעולם אחר, אף אחד לא ידע אם אפשר לנצח את המחשב, היה סימן שאלה מאוד גדול בנוגע לזה.

<דוד דהאן: אמרתי לו: תעשה ארבעה-חמישה מהלכים ואתה מנצח את המחשב.

<דוד דהאן: הוא אמר לי: לא, לא, לא.

<דוד דהאן: אבל אנחנו, הישראלים, עם המנטליות שלנו, דחפתי ידיים בפנים, עשיתי אחת, שתיים, שלוש, והוא עשה ארבע, חמש, וניצח את המחשב.

<דוד דהאן: בשבילו זה היה ממש נס.

<דוד דהאן: מה הוא עשה?

<דוד דהאן: "שמע ישראל אדוני..." – הוא התחיל "שמע ישראל", בעברית, מילה במילה, ומזמורים מתהלים, מילה במילה.

<דוד דהאן: אני הייתי בהלם של החיים שלי.

<דוד דהאן: שאלתי אותו "איך זה יכול להיות?

<דוד דהאן: אלה תפילות של יהודים, מה לכומר ולזה?".

<דוד דהאן: אז הוא לא היה עדיין האפיפיור, הוא היה ראש כל המנזרים בגרמניה, ואחר כל הוא נהיה בישוף במינכן ואחר כך נהיה האפיפיור.

<דוד דהאן: שאלתי אותו איך זה יכול להיות, מה לו ולזה.

<דוד דהאן: אז הוא אומר לי: כן, אנחנו יודעים, ישו היה יהודי, וכל הכמורה בעולם מחויבת ללמוד בעברית, בלשון הקודש, לשון התורה, את כל הדברים שלו.

<דוד דהאן: בחקירה הרבה יותר עמוקה, הם לומדים גם זוהר, לומדים הכול.

<דוד דהאן: לכן אני אומר שמחר הם יהיו יותר מלומדים ויותר טובים מאיתנו, אם אצלנו לא נכניס לפחות את "חוק לישראל".

<דוד דהאן: צריך להכניס את זה גם לבחינות ולקיים תחרות ממש רצינית בנושא הזה, בנוסף למכביה.

<דוד דהאן: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: עופר בוסתן, סגן מנהל רשות הספורט.

<עופר בוסתן: אני מודה לך על הישיבה, ואני שמח על כך שאתה בכנסת.

<עופר בוסתן: זו כבר נוכחות שנייה שלי בחודש האחרון, וזה מראה שהספורט תופס חשיבות בסדר היום הציבורי.

<עופר בוסתן: אני קודם כול מברך על הפעילות.

<עופר בוסתן: זו בהחלט פעולה מבורכת, והמשרד נרתם ככל שהוא יכול לסייע.

<עופר בוסתן: לגבי בסיס הנתונים.

<עופר בוסתן: אני חושב שמאוד חשוב לדעת כמה ספורטאים הגיעו וכמה נשארו.

<עופר בוסתן: זה נתון שגם אפשר לבוא איתו אחר כך לממשלת ישראל ולבקש תקציב.

<עופר בוסתן: חשוב לדעת כמה מהם נשארו בארץ, כמה מגיעים ללמוד בישראל כסטודנטים, כמה נשים, כמה גברים, ועוד חתכים כאלה ואחרים.

<עופר בוסתן: חלקם באו לישראל, התארחו בישראל, והם שגרירים של ישראל בכל מקום שבו הם יושבים.

<עופר בוסתן: אם יש לכם בסיס נתונים אני מאוד אשמח שגם לנו יהיה אותו.

<עופר בוסתן: באופן כללי, אין בסיסי נתונים בספורט, ואני חושב שכדאי לבצע את זה.

<עופר בוסתן: לגבי הנושא התקציבי, אני רוצה לומר שזו פעם ראשונה שממשלת ישראל קיבלה החלטה.

<עופר בוסתן: זאת החלטת ממשלה, ובפעם הראשונה לא צריך לקבץ נדבות.

<עופר בוסתן: אולי זה סכום נמוך, אולי שווה לדון על זה, אבל זאת פעם ראשונה שיש את הסיטואציה הזאת.

יואל רזבוזוב: זה נמצא בבסיס התקציב בכל המשרדים?

<עופר בוסתן: לא, זו החלטת ממשלה.

<עופר בוסתן: הם מעבירים את זה בצורה מסודרת.

יואל רזבוזוב: את הנושא הזה צריך לבחון.

יואל רזבוזוב: צריך לבחון מה עומד מאחורי החלטת הממשלה.

<עופר בוסתן: השנה יש המון בעיות בגלל שאין תקציב מדינה.

<עופר בוסתן: כל שקל שאתה צריך להוציא, אתה צריך לבוא לוועדת חריגים של האוצר.

<עופר בוסתן: זה אפילו לא פנים-משרדי.

<עופר בוסתן: אז אחרי שעברנו את כל מה שעברנו בתוך המשרד, אז גם צריך לבוא ולהסביר לוועדת החריגים מדוע זה חשוב עכשיו ולא בעוד שנתיים.

<עופר בוסתן: כל המחויבות התקציבית של החלטת הממשלה הועברה, על פי מיטב ידיעתי.

<עופר בוסתן: זה מחולק למספר שנים.

<עופר בוסתן: לחלק יהיו השלמות ב-2014.

<עופר בוסתן: עד לרגע זה, המחויבויות הועברו, ואני מקווה שגם ב-2014 הן יועברו בזמן.

<אייל טיברגר: עופר, יש לי הערה: מתוך 18 מיליון, קיבלנו שבעה מיליון.

<אייל טיברגר: אנחנו משלמים עכשיו בעבור התפעול של המכביה, אבל חלק ניכר מהכספים נראה רק עוד שנה וחצי.

<אייל טיברגר: זה מכניס את הארגון לחוסר יציבות.

<אייל טיברגר: אם אפשר להקדים את 2014 ל-2013...

יואל רזבוזוב: צריך לבדוק את זה.

<אייל טיברגר: זה מאוד חשוב.

יואל רזבוזוב: אני אצטרך מכתב מסודר מכם בנושא זה, ואני אעביר את זה לשר האוצר.

<עופר בוסתן: דבר אחרון.

<עופר בוסתן: מינהל הספורט ישמח לסייע לכם בכל הנושאים, למשל באירוח בתוך הרשויות.

<עופר בוסתן: אנחנו כבר פנינו למספר רשויות, והן כבר פנו אליכם.

<עופר בוסתן: אנחנו מאחלים לכולכם הצלחה.

<עופר בוסתן: ההצלחה שלכם היא ההצלחה שלנו.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: ישעיהו, בבקשה.

<ישעיהו יחיאלי: תודה רבה.

<ישעיהו יחיאלי: אני ישעיהו, ראש תכנית נעל"ה.

<ישעיהו יחיאלי: אני מודה על ההזמנה להשתתף בדיון.

<ישעיהו יחיאלי: באנו לדבר על נעל"ה כי יש כאן הזדמנות לעשות משהו ביחד עבור גילאים 14 עד 16.5, שהמדינה מציעה להם להישאר כאן וללמוד שלוש-ארבע שנים לבגרות, על חשבון מדינת ישראל.

<ישעיהו יחיאלי: אין בעיות תקציביות בקטע הזה.

<ישעיהו יחיאלי: הם יכולים לקבל כאן לימודי תיכון ולהמשיך את פעילותם הספורטיבית.

<ישעיהו יחיאלי: אני רוצה לדייק בעניין הזה: הספורט לא בא במקום הלימודים, הוא בא בנוסף ללימודים.

<ישעיהו יחיאלי: במכביה הקרובה יתחרו שני בוגרי נעל"ה, בשני ענפים, ולשניהם פוטנציאל לאולימפיאדה הבאה: אחד בקיאקים ואחד בקפיצה במוט, חניך אישי של אברבוך.

<ישעיהו יחיאלי: יש לנו ניסיון בקליטת תלמידים מצטיינים בספורט במסגרת נעל"ה, כל השנים, כבודדים.

<ישעיהו יחיאלי: אנחנו משלבים אותם בקבוצות נעל"ה רגילות, ומשתדלים שהם יתקדמו בענף שהם באו איתו ורוצים להתקדם בו.

<ישעיהו יחיאלי: זאת כדי שהגעתם לארץ לא תהיה על חשבון התחביב שלהם, אלא עם התחביב שלהם; ואם אפשר לקדם אותם – בשמחה.

<ישעיהו יחיאלי: אני רוצה לסייג את דבריי ולהסתכל על העולם היהודי בשני חלקים.

<ישעיהו יחיאלי: רוב תלמידי נעל"ה באים ממדינות של ברית-המועצות לשעבר.

<ישעיהו יחיאלי: ונדרשת עדינות ונדרש שקט.

<ישעיהו יחיאלי: מפני שבאופן טבעי, המדינות שהם באים מהן הן מדינות שבהן הם העתודה האולימפית גם כן.

<ישעיהו יחיאלי: ואם רוצים להשאיר אותם פה בארץ במסגרת נעל"ה, נדרשת עדינות, לא לעשות מזה צרמוניות, כדי לא לסכן את תכנית נעל"ה ולצייר אותה כתכנית שכאילו גונבת אנשים בעלי עתיד במדינותיהם.

<ישעיהו יחיאלי: אני מזכיר שהיה ניסיון של התאחדות הכדורגל להביא לכאן כדורגלנים צעירים במסגרת נעל"ה כדי לשפר את מצב הכדורגל בארץ, אבל ההתאחדות עצרה את זה, מפני שזה נוגד אמנות בין-לאומיות שלפיהן לא לוקחים קטינים ממדינה למדינה בשביל לשפר את המצב הספורטיבי של המדינה המארחת.

<ישעיהו יחיאלי: לכן צריך לעשות את זה בגבולות הטעם הטוב.

<ישעיהו יחיאלי: אני מדבר על אמנות בתחום הכדורגל ספציפית.

<ישעיהו יחיאלי: אנחנו לא רוצים לשבש אמנות.

<ישעיהו יחיאלי: אני רוצה להציע למכביה: בעשור השלישי של נעל"ה אנחנו מפתחים מסלולים ייחודיים.

<ישעיהו יחיאלי: למשל, אנחנו פותחים השנה תכנית משותפת עם הטכניון שבה אנחנו לוקחים ילדים מכיתה ט', ובתוך שמונה שנים נוציא מהם מהנדסים.

<ישעיהו יחיאלי: למה לא לעשות תכנית כזאת גם לספורטאים?

<ישעיהו יחיאלי: בוא נציע מסלול מצוינות כזה בנעל"ה, אולי עם וינגייט או משהו כזה.

<ישעיהו יחיאלי: זה מחייב דיבור בין משרד החינוך, שעבורו אנחנו עובדים, לבינכם, כגוף שמעודד ספורטאים לבוא לארץ, וכתנועת נוער.

<ישעיהו יחיאלי: שמענו פה מספרים מדהימים על הפריסה שלכם בעולם.

<ישעיהו יחיאלי: אפר לעשות דברים ביחד, כדי לתרום למה שהוגדר כנושא הישיבה: המכביה כמנוף עלייה.

<ישעיהו יחיאלי: תודה.

יואל רזבוזוב: ישעיהו, מה שחשוב לי בנושא הזה זה לראות איך אתם משלבים.

יואל רזבוזוב: יש המון תכניות, יש הרבה הסברה, גם בתחרויות, גם בבתי-מלון ועוד.

יואל רזבוזוב: יש את התכנית של נעל"ה ויש גם את מינהל הסטודנטים.

יואל רזבוזוב: צריך לדעת שיש דבר כזה – מינהל הסטודנטים.

יואל רזבוזוב: אני לא בטוח שרוב הספורטאים יודעים שיש דבר כזה מינהל הסטודנטים.

יואל רזבוזוב: אז חשוב שידעו שהם יכולים ללמוד על חשבון המדינה, לקבל כל מיני הטבות, ובסופו של דבר גם להישאר כאן.

יואל רזבוזוב: גם הנושא של נעל"ה הוא נושא מאוד חשוב.

יואל רזבוזוב: יש רגישות בנושא האמנות הספורטיביות, אבל יש גם ספורטאים שמגיעים לפה והם לא הכי מקצוענים, וכן אפשר, בעדינות.

יואל רזבוזוב: .. כבר דיברנו עם ישעיהו על זה.

יואל רזבוזוב: כמו שפעם לקחו אותי, ילד בן14, וגייסו אותי למכון וינגייט, לפנימיית מחוננים, אותו דבר כאן:

יואל רזבוזוב: אפשר להסדיר שתהיה אקדמיה למצוינות בעזרת נעל"ה.

יואל רזבוזוב: זה כן יכול לקרוץ לכמה מן הספורטאים שיש במכביה.

יואל רזבוזוב: אולי זה ימשוך אותם, והמדינה תרוויח.

<אריה המבורגר: דרך אגב, "תגלית" מביאה רק אנשים שלא היו בארץ.

<אריה המבורגר: החברים הצליחו ליצור הבנה שאלה שבאו למכביה יכולים לבוא גם עם "תגלית".

יואל רזבוזוב: מצוין.

יואל רזבוזוב: אני מכיר את מנכ"ל "תגלית", והוא שותף טוב.

יואל רזבוזוב: אני רוצה לתת לטל ברודי לדבר.

יואל רזבוזוב: אני ביקשתי אישית שיבוא לפה, כי אני חושב שהוא סמל של המכביה.

<טל ברודי: אני מחזק כל מילה של יאיר, אמיר ואייל.

<טל ברודי: אני לא אחזור על כמה זה חשוב למדינה וחשוב בנושא של ההסברה.

<טל ברודי: אני רוצה להתייחס לנושא של העלייה והקליטה.

<טל ברודי: ב"תגלית" אירחתי 2,000 משתתפים בווינגייט, והיה מדהים.

<טל ברודי: צריך לזכור שהסוכנות היהודית, מאז שנתן שרנסקי נכנס, המטרות שלה זה הזהות היהודית ולחבר למדינת ישראל.

<טל ברודי: זה לא רק כמה ספורטאים יישארו בארץ או לא יישארו – אנחנו רוצים יותר.

<טל ברודי: ואם אנחנו רוצם יותר, אנחנו צריכים להתייחס לאיך משרד הקליטה ו"נפש בנפש".

<טל ברודי: .. יש להם נציג פה?

יואל רזבוזוב: לא.

יואל רזבוזוב: הם לא הגיעו.

<טל ברודי: אני חושב שהמעורבות שלהם זה מאוד חשוב, במיוחד במכביה.

<טל ברודי: זו הדרך הטובה ביותר, ביחד עם הסוכנות היהודית, שהעבירה את האחריות לנושא של העלייה מארצות-הברית ואנגליה ל"נפש בנפש", שעושה עבודה יוצאת מן הכלל, את הנושא של לחבר אותם חזק מאוד עם קרלוס – עם המסרים של קרלוס.

<טל ברודי: "תגלית" חוזרים לאמריקה, ויש בעיה ב"תגלית –NEXT Birthright".

<טל ברודי: במכביה אין בעיה עם ה-NEXT.

<טל ברודי: למה?

<טל ברודי: כמו שיאיר אמר, יש לנו 400,000 אלף איש בעולם שפועלים למכבי עולמי.

<טל ברודי: יש נציגים שעובדים יום ולילה.

<טל ברודי: הספורטאים, שאני רואה אותם בכל צפון אמריקה... יאיר אמר שלגבי הנוער, כבר מתחילים בגיל 14 עם תדמית, להגיע למדינת ישראל.

<טל ברודי: ובג'וניור מכבי, שיש בכל רחבי צפון אמריקה – זה כבר ישראל בראש שלו.

<טל ברודי: מה אני ידעתי מישראל?

<טל ברודי: שיש גמלים וחמורים פה בארץ.

<טל ברודי: לא ידעתי שום דבר אחר עד שהגעתי לפה.

<טל ברודי: והמכביה מביאה אותם לפה, ולא רק פעם אחת: יכול להיות בג'וניור מכבי, ואחר כך יבוא עוד פעם עם מכבי.

<טל ברודי: אבל מה, גם צריך לעשות NEXT.

<טל ברודי: לנו, בוועדה הבין-לאומית של המכביה, יש מערכת: אם יש אזרח במשרד הקליטה, ו"נפש בנפש" שבונה... כמו שיש המון תכניות ב"מסע", תבנו איזה תכנית מיוחדת שיכולה להציג את זה לכל אחד מהספורטאים, שידעו שב"מסע", אם אחד רוצה להיות רפואה, להיות כלכלה, ללמוד פה, הוא יודע שב"מסע" יש יותר אפשרויות.

<טל ברודי: אבל הספורטאים של המכביה צריכים לדעת מזה.

<טל ברודי: קרלוס יודע מזה, אבל הוא צריך להיות מחוזק.

<טל ברודי: אני לא יודע אם זה משרד הקליטה, אבל אני רוצה לשמוע מה הם אומרים, מה הרעיונות שלהם, אם יש פעולה משותפת עם "נפש בנפש", וגם עם הסוכנות היהודית, שעושים עבודת קודש שנים רבות.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: קרלוס.

<קרלוס טפיירו: מכבי היא תנועה עולמית חיה, עם מבטא, כמו שאתם שומעים, והפריסה שלה היא עצומה.

<קרלוס טפיירו: המכביה היא האירוע הגדול ביותר של התנועה, אבל זה אירוע, זו תנועה שכל הזמן יש בה אירועים – יאיר ציין את משחקי מכבי של אירופה, שיהיו בעוד שנתיים.

<קרלוס טפיירו: זו תנועה שמביאה לארץ כל הזמן אנשים, והמכביה היא באמת מנוף יוצא מן הכלל.

<קרלוס טפיירו: זה שולחן של חברים.

<קרלוס טפיירו: אנחנו עובדים איתכם כל הזמן.

<קרלוס טפיירו: השותפות שלנו עם משרד החינוך והמשרד לקליטת עלייה הוא פשוט מטורף.

<קרלוס טפיירו: במשרד החינוך נכנסנו כמעט לכל כיתה במדינת ישראל, הן בשיעורי ספורט, הן בשיעורי חברה וכולי.

<קרלוס טפיירו: שיתוף הפעולה גם מתגבר ממכביה למכביה וחזק יותר ממכביה למכביה.

<קרלוס טפיירו: המשרד לקליטת עלייה – יש לנו תכניות משותפות איתו, והמכביה היא האירוע הגדול ביותר ואחד המנופים של התנועה.

<קרלוס טפיירו: למכביה יש מוטיב חינוכי.

<קרלוס טפיירו: אני רוצה להתייחס אך ורק לעולם התוכן.

<קרלוס טפיירו: יש מוטיב חינוכי, שהוא מפגש שמתבסס על המוטיב הכללי, שהוא "מתחברים למכביה".

<קרלוס טפיירו: המפגש הוא מפגש אמיתי בין אוכלוסייה שמגיעה מיותר מ-70 קהילות בעולם, עם האוכלוסייה הישראלית.

<קרלוס טפיירו: יש לנו מקום שבו כל הנוער יתרכז, שזה וינגייט.

<קרלוס טפיירו: שם יהיו פעולות חינוך יום-יום, בארבעה נושאים מנחים: מנהיגות, אמנות, טכנולוגיה, יזמות קהילתית יהודית וישראלית.

<קרלוס טפיירו: אנחנו מביאים אוכלוסיות גם לא ספורטאיות למכביה.

<קרלוס טפיירו: מגיעות מעיריית ירושלים, מעיריית נתניה, קבוצות אמ"ן וכולי וכולי.

<קרלוס טפיירו: זה מאות-אלפי ישראלים שיהיו בקשר.

<קרלוס טפיירו: יש לנו גם קבוצות פייסבוק שבהן מתכתבים זה עם זה צעירים מכל העולם.

<קרלוס טפיירו: יש לנו שבתות מכביה שמנוהלות על ידי רבני צוהר, שבהן אנחנו מעניקים את האפשרות לכל אחד... יש ילדים שבחיים שלהם לא היו פעם אחת בתפילה או קבלת שבת.

<קרלוס טפיירו: אני חייב להגיד שעולם התוכן של המכביה הוא מטורף, הוא אדיר.

<קרלוס טפיירו: המכבייה משנה זהות.

<קרלוס טפיירו: אנחנו רואים את זה גם בעולים וגם באלה שחוזרים לשם והופכים לשגרירי ישראל.

<קרלוס טפיירו: למכבי העולמית יש אולי את התכנית הגדולה בעולם של הסברה.

<קרלוס טפיירו: יש לנו באמריקה הלטינית, באירופה, במקומות מסוימים בארצות-הברית, בדרום אפריקה.

<קרלוס טפיירו: התכנית הזאת היא תכנית מתמשכת משנה לשנה.

<קרלוס טפיירו: התנועה משתמשת במכביה כדבר המוביל לשינוי זהות, וללא ספק הדבר הזה מוביל לשינוי זהות.

<קרלוס טפיירו: אנחנו תנועה יהודית ציונית, אנחנו עובדים במישור הזה, והדברים האלה באמת קורים.

<קרלוס טפיירו: איך אנחנו נעביר את המידע וכולי – זה לא לישיבה הזאת.

<קרלוס טפיירו: אנחנו נשב ונעביר שם-שם.

<קרלוס טפיירו: בתכנית כלשהי התבקשנו למשל להביא עשרה עולים ו-90 תיקי עלייה, ולאחר תקופה קצרה הבאנו 140 עולים.

<קרלוס טפיירו: זאת התנועה שיש לנו.

<קרלוס טפיירו: אני חושב שאנחנו חייבים לחזק את המכביה.

<קרלוס טפיירו: אתם שמעתם את המצוקות הכספיות, שהן אמיתיות.

<קרלוס טפיירו: יש אחרים שיודעים יותר ממני לציין אותן.

<קרלוס טפיירו: אני חושב שכולכם – הסוכנות, ההסתדרות הציונית העולמית ומשרדי הממשלה – מוזמנים להביא את עצמכם למכביה.

<קרלוס טפיירו: המכביה פרוסה, פתוחה אליכם, כך היא הייתה, כך היא תהיה, וכך יהיו גם הבאות.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: אברהם זוכמן, נציג משרד החינוך.

<אברהם זוכמן: קודם כול, אני חייב התוודות אישית: אני מקושר למכביה זה 40 שנה כספורטאי, ומאוחר יותר כאחד שסייע לארגן את המשחקים, ומאוחר יותר דרך משרד החינוך.

<אברהם זוכמן: במסגרת משרד החינוך, אנחנו חשבנו, וחושבים, שבחדר הזה כולנו משוכנעים בדברים מסוימים.

<אברהם זוכמן: צריך שכל נער ונערה במדינת ישראל יבינו מה זאת המכביה ומה החשיבות שלה לעם היהודי.

<אברהם זוכמן: לאור זאת, אנחנו משתפרים ממכביה למכביה, ומשלבים תכנים של המכביה בתוך תכניות הלימודים: בהיסטוריה, בשיעורי מחנך, בחינוך גופני בוודאי, בימי ספורט ועוד.

<אברהם זוכמן: אנחנו חושבים שאנחנו צריכים ליצור בני נוער בארץ שמבינים את החשיבות, ושיבינו ויראו את המכביה כאירוע ספורטיבי שעשוי להביא לכאן נוער שהוא שותף ליצירה של המדינה.

<אברהם זוכמן: וגם אלה שלא יעלו – שיהיו אוהבי ישראל בחו"ל.

<אברהם זוכמן: ולאור זאת, אנחנו עשינו, ועושים, המון פעולות כדי ליידע על המכביה.

<אברהם זוכמן: הדבר האחרון שנעשה הוא "קיץ אחר", שבו כל תלמידי ישראל נכנסים לאתר ויראו את כל הפעילויות שמתקיימות ואת התחרויות, כדי ליצור מפגש בין היהודים שמגיעים לבין בני הנוער בארץ.

<אברהם זוכמן: ב-31 ביולי, שזה היום הלפני אחרון, יש יום התנדבות כאן בארץ, שזה מפגשי התנדבות משותפים של בני הנוער שמגיעים למכביה, יחד עם תלמידים מבתי-הספר.

<אברהם זוכמן: אני חושב שצריך לעשות הכול כדי להגביר את שיתוף הפעולה בינינו, עם אייל, וקרלוס, וכל החברים הטובים שאנחנו מכירים.

<אברהם זוכמן: העבודה שלנו היא גם הכנה לאורך כל השנה, וגם מפגשים חיים של בני הנוער עם בני הנוער במהלך הקיץ הקרוב, בתקופת המכביה.

<אברהם זוכמן: רק לחזק אתכם.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: אני חושב על רעיון, לא יודע אם הוא אפשרי, אבל אפשר לנסות: לקראת התחרות לקחת איזשהו בית-ספר וליידע אותו על נבחרת שמגיע, כדי שיכירו את הספורטאים, ואז הם יבואו לתחרות לעודד מישהו שהם מכירים.

<קרלוס טפיירו: יש דברים כאלה.

יואל רזבוזוב: אז זה לא פטנט שלי.

<אמיר פלד: אני אחבר כמה דברים שנאמרו פה, גם לגבי נעל"ה וגם לגבי משרד החינוך.

<אמיר פלד: כל הדברים האלה מתבצעים.

<אמיר פלד: אנחנו בונים עיר נוער בווינגייט.

<אמיר פלד: בונים שם עיר נוער, שממנה תצא לספורט שלך ולאימונים שלך, וגם לטיולים שלך.

<אמיר פלד: בנוסף, יהיו בתוכה לפחות שבעה מתחמים של חינוך, תרבות, אקסטרים, וצה"ל – שאימץ אותנו.

<אמיר פלד: אני אומר לחבר'ה מנעל"ה ואומר לאחרים: אנחנו לא צריכים לחכות למכביה הבאה, בעיר הזאת אנחנו מוכנים לתת לכם נגישות.

<אמיר פלד: מכיוון שהמטרות שלכם לא סותרות את שלנו - - -

יואל רזבוזוב: אבל מי שגר בירושלים למשל, כל כמה זמן הוא מגיע לווינגייט?

<אמיר פלד: יש לנו חמישה ימים שבהם מגיע נוער ישראלי מבתי-ספר ישראליים - - -

יואל רזבוזוב: אם הם מגיעים לכמה שעות, כמה כבר הם רואים?

<קרלוס טפיירו: לא, זה יום שלם של פעילות משותפת.

<קרלוס טפיירו: מגיעים מנתניה, ירושלים, ערי פריפריה וכולי.

<קרלוס טפיירו: אלה חמישה ימים שבהם המכביה הכי תוססת מבחינת האינטרקציה בין הנוער מחו"ל לנוער המקומי.

יואל רזבוזוב: אבל עדיין הייתי רוצה לראות עוד חומרים גם בתחרויות ובבתי המלון.

<אמיר פלד: יש בלי סוף.

<אמיר פלד: מי שירצה להתחבר אלינו – בכיף.

<אמיר פלד: אני רוצה שתצא מתוך הנחה שמי שמנהל את המכביה זה חבר'ה שעסקו לדורותיהם בתחום הזה – בהתנדבויות, בשליחויות בחו"ל ועוד.

<אמיר פלד: הם עושים את זה הרבה מאוד שנים.

<אמיר פלד: המטרה שלנו היא חינוך יהודי-ציוני, המטרה שלנו היא עלייה, המטרה שלנו היא אהבת ישראל, והיא כולה מובלת דרך ספורט.

<אמיר פלד: למרות שאנחנו כבר חודש לפני, בתור יושב-ראש האירוע הזה אני אומר שאם יהיו גופים שיש להם יכולת התחברות אמיתית – לא גופים שיכולים ליצור לנו בעיה לוגיסטית.

<אמיר פלד: ..

<אמיר פלד: אתם צריכים להבין שהלוגיסטיקה זה טירוף: 750,000 ארוחות, מיליון בקבוקי מים, ו-80 או 90 אלף שעות אבטחה.

<אמיר פלד: זאת אומרת, האירוע הוא עצום.

<אמיר פלד: אבל, אני אומר עוד פעם, גם לנעל"ה וגם לאחרים, לסוכנות היהודית, להסתדרות הציונית וארגונים אחרים: קחו את הפלטפורמה שלנו, בתיאום איתנו, ודברים שהם לא מאוחרים מדי – אנחנו מוכנים גם היום לתת אותם.

יואל רזבוזוב: שיתוף הפעולה הוא חשוב.

יואל רזבוזוב: אני חושב שאני אפילו אקח את הוועדה לסיור במכביה.

<אמיר פלד: אתה יכול גם לעשות קצת ספורט.

יואל רזבוזוב: יש פה מישהו שלחץ עליי להשתתף במכביה.

יואל רזבוזוב: בקדנציה הבאה, אם הכול יהיה בסדר, אני בטוח... אני בן 32, עוד מעט 33.

יואל רזבוזוב: עד גיל 35 אני יכול להשתתף, ויש מצב שאני אנצח.

יואל רזבוזוב: אבל אני לא רוצה להשאיר את הסיכוי הקטן שאני אפסיד.

יואל רזבוזוב: אני לא אוהב להפסיד – בתור ספורטאי רוב הזמן ניצחתי.

יואל רזבוזוב: אחרי גיל 35 אני בטוח מנצח.

<אמיר פלד: אני אגיד לך איך פתרנו את זה לאריק זאבי: אנחנו נפרדים ממנו באירוע בתוך המכביה.

<אמיר פלד: הוא יקבל הערכה למה שהוא עשה.

יואל רזבוזוב: אריק בן 36, הוא בגיל המתאים.

יואל רזבוזוב: חבר טוב.

<אייל טיברגר: ברשותך, אני רוצה להסתכל קצת יותר רחוק מהיום של המכביה.

<אייל טיברגר: כשאנחנו מדברים על הנושא של טיפול בספורטאים עולים, יש המון עבודה מאוד משמעותית – למשל של הסוכנות היהודית – מהבית ועד ישראל.

<אייל טיברגר: יש עבודה מאוד משמעותית של משרד הקליטה בחלק הראשון שלהם בארץ, יש עבודה מאוד משמעותית של משרד הספורט בקטע של הפניה.

<אייל טיברגר: אבל אין מישהו שרואה את זה בראייה כוללת – ממקום מוצאם ועד הקליטה המסודרת שלהם.

<אייל טיברגר: ואנחנו כאן פונים אליך – יש לנו תכנית מגובשת: מחלקת הספורטאים של העם היהודי, שתטפל בספורטאים, מאמנים – זה יכול להיות פיזיותרפיסטים, זה יכול להיות היסטוריונים של ספורט, זה יכול להיות רופאי ספורט ועוד.

<אייל טיברגר: גם בין המכביות אנחנו בהחלט יכולים להשביח את הספורט הישראלי על רבדיו השונים.

יואל רזבוזוב: נקבל המלצות ונבחן את התכנית, ואם יש היגיון ותקציבים לעשות אותה, אז נעשה.

יואל רזבוזוב: חנה קורן, משרד הקליטה, בבקשה.

<חנה קורן: תודה.

<חנה קורן: אנחנו רואים במכביה הזדמנות נפלאה לקלוט עלייה.

<חנה קורן: כי, אני לא יודעת אם אתם יודעים, הסוכנות היהודית זנחה את נושא העלייה, היא לא עוסקת יותר בעידוד עלייה; ו"נפש בנפש" מביאים בכל שנה את אותו מספר עולים, הם לא עוברים את ה-3,000.

<חנה קורן: לכן חשוב לי להגיד את זה כרגע, בלי קשר למכביה.

<חנה קורן: זה דבר שצריך לקחת בחשבון.

<חנה קורן: בנושא של המכביה אנחנו עומדים לבנות חבילת קליטה מיוחדת לספורטאים ומאמנים שיעלו בעקבות המכביה.

<חנה קורן: אנחנו נהיה שותפים פעילים, ואנחנו באמת אוהבים את שיתוף הפעולה עם הארגון.

<חנה קורן: יש סדרה של דברים שנעשה: נלווה את המשתתפים עם אנשים שלנו, יועצי קליטה ייתנו פרטים, נפתח מוקד מידע למי שירצה להתעניין בעלייה.

<חנה קורן: נסייע עם כל היועצים שיש לנו.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: הנושא של שיתוף פעולה הוא חשוב מאוד.

יואל רזבוזוב: אבל לא נפתח פה את הסוגיה בין הסוכנות למשרד הקליטה.

<חנה קורן: אלה לא דברים שבין לבין, זה פשוט - - -

יואל רזבוזוב: משרד הקליטה עושה דברים חשובים, וגם הסוכנות עושים הרבה דברים מאוד חשובים, בנושא של התפוצות.

יואל רזבוזוב: לא נפתח את זה כאן, אבל אולי נעשה דיון רק על הנושא הזה.

יואל רזבוזוב: טל, רצית להוסיף.

יואל רזבוזוב: בבקשה.

<טל ברודי: אני חושב שצריך להיות שילוב עם רשות הספורט בנושא... פונים אליי הרבה... "נפש בנפש" שולחים אליי חבר'ה עם רקע ספורטיבי – לעזור להם להתאקלם.

<טל ברודי: הם מנסים, הם הולכים לאגודות, אבל באגודות לא תמיד כל כך מהר פותחים את הדלת, ולא כל כך מהר מדברים איתם יפה.

<טל ברודי: והם מאוד - - -

<קרלוס טפיירו: זאת התכנית שלנו, זה מה שאנחנו רוצים להציג – איך אנחנו יכולים לפתור את הבעיה הזאת.

<טל ברודי: צריך עזרה של מישהו שמשפיע.

<טל ברודי: אתה יכול להשפיע על קבוצות מכבי, אבל אתה לא יכול להשפיע על קבוצות הפועל, בית"ר ואולי אליצור.

<טל ברודי: צריך את העזרה של עופר לגבי רשות הספורט, וגם בכנסת, שידעו שאגודות ספורט חייבות את הנושא של קליטה ו... לא משנה, יש כאלה שרוצים גם בהתנדבות להצמיד אותם.

<טל ברודי: אלה שספורטאים פעילים, לא כל אחד מתאים לליגת העל.

<טל ברודי: וצריך להתייחס אליו.

<טל ברודי: מה, זה שהוא לא מתאים לליגת העל אז הוא גם לא מתאים לעלות לארץ?

<טל ברודי: הוא רוצה לעלות לארץ, אבל קבוצות בליגת העל אומרות: הוא זבל, הוא לא שחקן.

<טל ברודי: מה זה?

<טל ברודי: זה אחד שרוצה לעלות לארץ – ככה מתייחסים אליו?

<טל ברודי: יש איזה בחור שמצלצל אליי בקנדה, הוא עזב פה, הוא אמר: טל, נשבר לי שמה, הם אפילו לא מדברים איתי.

<טל ברודי: למדתי עברית, ובעברית שיש לי הם אפילו לא מחייכים אליי, ואומרים: אין לנו שום מקום פה.

<טל ברודי: מישהו שנותן את התקציבים לאגודות ספורט צריך להשפיע עליהן.

יואל רזבוזוב: טל, אין לנו אלפי מקרים כאלה.

יואל רזבוזוב: אבל את המקרים הבודדים שמגיעים אליך, תיידע אותי אישית, כי אלה דברים שאני אישית.

יואל רזבוזוב: .. גם בנאום הבכורה שלי אמרתי שקליטה וספורט זה הולך ביחד.

יואל רזבוזוב: הספורט עוזר להיקלט, ואם יש אגודות שעושות עם זה בעיות, אז אנחנו נטפל בזה ונפנה ל - - -

<עופר בוסתן: היה לנו שיתוף עם משרד הקליטה: הייתה לנו תקנת "מאמנים עולים".

<עופר בוסתן: זה גם משתלם ל - - -

<קריאה: צריך לחשוב על רעיון איך פותרים את הבעיה הזאת.

<קריאה: זאת באמת בעיה.

<קריאה: צריך אחדות פה, וזו בעיה.

<רונית ראובן: צריך להוסיף שמשרד הקליטה עובד בשיתוף פעולה אדוק עם מינהל הספורט, מול דודו מלכה.

<רונית ראובן: אנחנו מעניקים סיוע ל - - -

יואל רזבוזוב: לספורטאים עולים.

יואל רזבוזוב: מה שאתם עושים עם ספורטאים עולים – אין מה להתווכח: יש הרבה ספורטאים עולים שחיים בעקבות המלגות שלכם.

<רונית ראובן: ספורטאים מקצועיים שמקבלים הכרה ממינהל הספורט - - -

יואל רזבוזוב: ממינהל הספורט, מהיחידה לספורט הישגי.

יואל רזבוזוב: אבל זה נושא קצת שונה.

יואל רזבוזוב: טל, אני מבקש ממך להפנות אליי כל מקרה, ואני אישית יטפל בזה.

יואל רזבוזוב: מתי, בבקשה.

<מתי שרפשטיין: שלום, שמי מתי, אני עובדת בסוכנות היהודית, במחלקה לעלייה וקליטה, משימות מיוחדות, בנישה של עידוד עלייה.

<מתי שרפשטיין: קודם כול, לגבי עידוד עלייה – הסוכנות היהודית לא יצאה מעידוד עלייה.

<מתי שרפשטיין: היא עוסקת בזה על הרצף של הכול: זה מתחיל משם וזה לא נגמר בישראל אלא זה ממשיך.

<מתי שרפשטיין: אני פוגשת מאות ואלפי צעירים שמגיעים לישראל בתכניות התנסות כמו "מסע" למשל.

<מתי שרפשטיין: יום-יום אני פוגשת צעירים מכל העולם, בכל השפות.

<מתי שרפשטיין: אני מארגנת להם ימי הסברה, ימי מידע, ומפגשים כאלה ואחרים.

<מתי שרפשטיין: הייתי מעורבת במכביה של 2005, 2009, בתחום של עידוד עלייה, במינונים שונים, לפי איך שסוכם – היו דוכני מידע של הסוכנות היהודית, היו סיורים שהצענו לספורטאים בהיותם בארץ ועוד.

<מתי שרפשטיין: השנה אנחנו מתכוונים לשים ברקוד שיהיה בחדרי המלון, ודרך האפליקציה הצעירים יוכלו לקבל מגוון של תכניות לצעירים.

<מתי שרפשטיין: דיברת קודם על מינהל הסטודנטים.

<מתי שרפשטיין: לכל יום עלייה שאני מארגנת, אני מזמינה נציג של מינהל הסטודנטים, ואני מזמינה באופן קבוע גם נציג של משרד הקליטה - - -

<דוריס קריאף: מינהל הסטודנטים שייך למשרד הקליטה.

<מתי שרפשטיין: כמובן.

<מתי שרפשטיין: אני שמה דגש על כך שאני לא מגיעה לפגוש צעירים בלי שאני מזמנת גורמים שונים.

<מתי שרפשטיין: אני מזמינה גם את משרד הפנים ועוד כהנה וכהנה.

<מתי שרפשטיין: אנחנו חושבים שהאירוע הזה, שיש בו אלפי צעירים, הוא הזדמנות נהדרת.

<מתי שרפשטיין: יש לי אנקדוטה קטנה לספר.

<מתי שרפשטיין: טל, אולי זה יעניין אותך.

<מתי שרפשטיין: במכביה הקודמת, ב-2009, אני ועוד קבוצה של חבר'ה צעירים הסתובבנו עם חולצות טי-שירט שכתוב עליהן "just ask me".

<מתי שרפשטיין: לא עשינו שום דבר חוץ מלהסתובב בשטח לפני העלייה למגרש.

<מתי שרפשטיין: פנה אלינו כדורסלן מקסים מארגנטינה, והתחלנו לדבר.

<מתי שרפשטיין: והבחור הזה, תוך כדי המכביה, הבאתי אותו לסוכנות היהודית, וישבנו עם מנהלי תיקי עלייה.

<מתי שרפשטיין: הוא עלה והשתלב בהפועל חולון.

<מתי שרפשטיין: קוראים לו גוטמן.

<קרלוס טפיירו: כן, אנחנו מכירים אותו.

<מתי שרפשטיין: בקיצור, האינטרקציה שלנו עם האנשים האלה היא דבר מאוד חשוב.

<מתי שרפשטיין: השנה אנחנו גם מתכוונים... לא רק הברקוד, שיאפשר להם היכרות עם מגוון התכניות שיש לנו לגילאי 30-18.

<מתי שרפשטיין: כי כמו שציינת קודם, כמה באמת יודעים שמינהל הסטודנטים יכולים להציע כך וכך וכך, וכמה מהצעירים האלה יודעים על התכניות שיכולות לעשות להם את הקליטה הרבה יותר קלה וידידותית.

<מתי שרפשטיין: אז חוץ מהברקוד יש גם מסיבה מאוד גדולה בתל-אביב, ואנחנו מקווים לפגוש שם חבר'ה.

<מתי שרפשטיין: ננסה להסתובב ולהיות בולטים בשטח.

<מתי שרפשטיין: אבל אולי זו טיפה בים, אולי צריך לעשות קצת יותר, להיות קצת יותר נראים ונגישים, כי ברקוד הוא עדיין לא כמו אחד על אחד.

<מתי שרפשטיין: חשוב שנהיה אפילו עוד יותר מעורבים.

<מתי שרפשטיין: ועוד דבר אחד קטן.

<מתי שרפשטיין: שם המשפחה שלי הוא שרפשטיין.

<מתי שרפשטיין: ענבל שרפשטיין הייתה אלופת ישראל בג'ודו.

<מתי שרפשטיין: היא נפטרה.

<מתי שרפשטיין: הכרתם אותה?

יואל רזבוזוב: כן.

יואל רזבוזוב: היא הייתה מזכרון.

<מתי שרפשטיין: נכון, מקיבוץ מעגן מיכאל, ליד.

<מתי שרפשטיין: בתי, שהלכה בעקבותיה, גם כן הגיעה עד אליפות לנערות בג'ודו.

<מתי שרפשטיין: כך שהנושא של הספורט מאוד חשוב במשפחה שלנו.

<מתי שרפשטיין: אני בהחלט מקווה שהפלטפורמה של המכביה תאפשר לנו להגיע לכמה שיותר צעירים, כי זה, כמו שנאמר, לא רק אירוע ספורטיבי, אלא גם אירוע לאומי וציוני ממדרגה ראשונה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה, מתי.

יואל רזבוזוב: הגענו לסיום.

יואל רזבוזוב: היה דיון מעניין ומעמיק.

יואל רזבוזוב: אני חושב שאפשר להוציא כמה המלצות מכאן.

יואל רזבוזוב: קודם כול, מאוד חשוב לי שיתוף הפעולה בין הארגונים.

יואל רזבוזוב: אני רואה שהוא קיים, וצריך לראות שהוא מתנהל כמו שצריך.

יואל רזבוזוב: אני רוצה לבחון מה עומד מאחורי ההחלטה של הממשלה להעביר לכם את 18 מיליון השקלים – איפה זה מופיע, איך המשרדים מתכוונים לתקצב אתכם, האם זה בבסיס התקציב.

יואל רזבוזוב: הבנתי שאתם מתקשים עם התקציב.

יואל רזבוזוב: אני צריך פנייה מכם, ואני אעזור לכם מול משרד האוצר.

יואל רזבוזוב: גם העניין של ההסברה חשוב לי – לא רק בווינגייט אלא גם בתחרויות ובמלונות.

יואל רזבוזוב: הנושא של נעל"ה בספורט מאוד מעניין.

יואל רזבוזוב: יש לכם פה הכול, אתם לא צריכים כלום, אתם צריכים רק לעשות הסברה נכונה.

יואל רזבוזוב: אנחנו יכולים לפתוח קבוצה כזאת.

יואל רזבוזוב: אני חושב שזה יכול להיות רעיון מאוד מעניין.

יואל רזבוזוב: והדבר הכי חשוב: לעשות ישיבה אחרי, עם כל הלקחים.

יואל רזבוזוב: הוועדה גם תסתובב בתחרויות של המכביה.

יואל רזבוזוב: אנחנו נקבע תאריך אחרי.

יואל רזבוזוב: ניתן כמה חודשים, נאסוף את כל הנתונים, ונקבע תאריך.

יואל רזבוזוב: האירוע הזה הוא אירוע לאומי, אירוע ענק, ואני חושב שהמדינה צריכה להתייחס אליו לא כאל אירוע שולי.

יואל רזבוזוב: כולם באים לפתיחה, לערב הגאלה ולאיצטדיון, כי זה נחמד ומצלמים אותך.

יואל רזבוזוב: אבל אנחנו לא פה בשביל שיצלמו אותנו, אלא באמת.

יואל רזבוזוב: .. אני עכשיו חלק מבית המחוקקים, ויש לי כאן עבודה: להסביר עד כמה האירוע הזה חשוב ומה הפוטנציאל שלו.

יואל רזבוזוב: אני לוקח את זה על עצמי.

יואל רזבוזוב: שיהיה בהצלחה לכל הספורטאים.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.