ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 32, 2013-06-11 10:30

מיקי רוזנטל: בוקר אור, ג' בתמוז, תשע"ג, 11 ביוני 2013.

מיקי רוזנטל: ועדת העבודה והרווחה מתכנסת לבקשתו לדיון דחוף של חבר הכנסת נחמן שי והסוגיה שעל הפרק העיצומים שנוקטים עובדי משרד החוץ וההתערבות של גורמים במדינה, לטענת העובדים, ששוברים שביתה בשפה פשוטה.

מיקי רוזנטל: הוועדה הזאת חרדה מאוד ודואגת מאוד לזכויות עובדים ולכן אנחנו מתכנסים.

מיקי רוזנטל: בוקר טוב לך, חבר הכנסת שי.

מיקי רוזנטל: אנא.

נחמן שי: תודה רבה לך אדוני היושב ראש וחבריי.

נחמן שי: תודה רבה על האפשרות להעלות את הנושא הזה לפני הוועדה.

מיקי רוזנטל: סליחה, ברשותך, אני מבקש לומר דבר אחד.

מיקי רוזנטל: נמסר לי שחבר הכנסת, סגן השר אלקין, היה בחו"ל.

נחמן שי: נמצא בחו"ל עד יום שישי.

מיקי רוזנטל: הוא רצה להצטרף לדיון ונבצר ממנו.

מיקי רוזנטל: הוא ביקש גם לדחות את הדיון ואנחנו לא יכולים, מפאת האירועים שמתרחשים.

נחמן שי: אני חושב, ואני אומר לכם את זה עכשיו, מבלי להתייחס לדיון הקודם שהשתתפתי בו זה עתה בוועדת חוץ וביטחון, שהנושא הזה הוא חמור מדי ודחוף מדי, מכדי שנחכה גם לשובו של חבר הכנסת אלקין, ובכלל שנחכה.

יצחק הרצוג: למרות שאלקין הוא אולי היחיד שיכול לפתור, להוציא את העגלה מהבוץ בצד של הנהגת משרד החוץ.

מיקי רוזנטל: או השר עצמו, ראש הממשלה, כב' ראש הממשלה, שהוא שר החוץ.

נחמן שי: אנחנו שמענו אתמול בוועדת החוץ והביטחון דברים חדים וברורים מפי ראש הממשלה ומפי שר החוץ לשעבר, על השביתה ועולה שבאמת כתוצאה מהעיצומים שהעובדים נוקטים, דברים חמורים מתרחשים או לא מתרחשים, דבר שמצריך להגיע איתם להידברות ולסיום של העיצומים הללו, זה המסר שלי.

נחמן שי: השביתה הזאת חייבת להסתיים או העיצומים חייבים להסתיים אבל הם חייבים להסתיים לפחות בהתחלה של משא ומתן.

נחמן שי: הדרך שהממשלה הלכה בה עד כה היא התנערות מהעובדים, התעלמות מהדרישות שלהם, שקיבלו את אישור ההסתדרות, כפי שמקובל וכפי שנהוג וכפי שצריך להיות, מתוך ציפייה שזה יתמסמס באיזה שהוא מקום בדרך.

נחמן שי: ובכן, זה לא.

נחמן שי: העובדים הם עקשניים ובצדק, הם נלחמים על זכויותיהם, נלחמים על מעמדם.

נחמן שי: עוד מעט כשהם יציגו, יתברר שהם לא רק עוסקים במונחים כלכליים, דורשים דברים שיש להם משמעות כלכלית או כספית, אלא שהם גם נאבקים ויפה הדבר, על מעמדם ועל מקומם במערכת הממשלתית, במערכת הציבורית במדינת ישראל ואני חושב שבעניין הזה הם צודקים.

נחמן שי: לכן, אני חושב שבסופו של דבר הייתי מצפה מהוועדה הזאת, אחרי שהיא תקרא לסיום העיצומים, כדי שעניינים ביטחוניים או מדיניים חשובים של מדינת ישראל לא ייפגעו.

נחמן שי: כי הרושם שלי הוא, אני אומר את זה פעם נוספת, שבאמת, לא בטוח שהעובדים רצו להגיע לכך, אבל מתוך המאבק המקצועי שלהם, המקצועי שלהם, נגרמים נזקים ולכן דרשת המדינה להיכנס אתם להידברות ואני מאמין שהדבר הראשון שייעשה כאשר תיפתח אתם ההידברות ואני מבין שהם מנסים ליצור את ההידברות הזאת, כשתיפתח ההידברות, העיצומים יוקלו וכדומה, כדי שאפשר יהיה להגיע לפחות לצמצום אותם נזקים מדיניים וביטחוניים שנגרמים כתוצאה מן ההשבתה הזאת.

מיקי רוזנטל: תודה רבה לך.

מיקי רוזנטל: אנחנו אולי נשמע רגע את נציג העובדים ואז נשמע את חברי הכנסת.

מיקי רוזנטל: בבקשה, מי פה מייצג את העובדים?

מיקי רוזנטל: בבקשה.

<יאיר פרומר: אני יושב-ראש ועד העובדים המדיניים במשרד החוץ, מייצג את כלל עובדי משרד החוץ כאן בדיון, יחד עם חבריי, רוני הראל ויאיר יוסף שהם ראשי ועדים, יש לנו שלושה סקטורים במשרד החוץ שמייצגים קבוצות עובדים שונות, אבל אנחנו ועד אחד ואנחנו כאן נמצאים בתוך - - -

שולי מועלם-רפאלי: מה שלושת הקבוצות?

<יאיר פרומר: העובדים המדיניים, שאלה הם הדיפלומטים שעוסקים בנושאי מדיניות, הסברה וכו', קידום יחסים כלכליים, יחסים ביטחוניים וכו' והעובדים החוץ מנהליים, אלה האנשים שנותנים את השירותים הקונסולאריים בחו"ל וגם עוסקים בכל נושא המנהלה וכל הנושא של חילוץ ישראלים וכו', יש לנו את הסקטור המנהלי, שכמו כל משרד, יש לנו סקטור מנהלי שהוא מקצועי, שמקדם, למעשה מאפשר את עבודת המשרד גם בארץ גם בחו"ל.

<יאיר פרומר: אני אתן קצת רקע, למרות שאני מניח שרוב החברים מכירים את הנושא, אבל אני אתן טיפה רקע לסכסוך העבודה במשרד החוץ, איפה הוא נולד ומה, ולאן הוא הגיע.

מיקי רוזנטל: רק בתמצית, בבקשה.

<יאיר פרומר: בתמצית.

<יאיר פרומר: אז סכסוך העבודה, קודם כל, הוא הוכרז במרץ אבל קדמו לו שנה, יותר משנה, של ניסיונות הידברות מצידנו, עוד לפני שהכרזנו סכסוך עבודה, קודם כל ניסינו כמובן, העלינו את הנושאים שהם בעייתיים.

<יאיר פרומר: הנושאים העיקריים, לנו יש בעיה מאוד גדולה בשירות החוץ היום, שתנאי השירות בחו"ל למעשה לא מאפשרים ברוב מדינות העולם למשפחה של שליחים עם ילדים, לגמור את החודש.

<יאיר פרומר: זו המציאות האמיתית והעגומה.

<יאיר פרומר: זאת מציאות שנוצרה בגלל שנים של רשלנות, אני חושב, בנושא הזה.

<יאיר פרומר: פשוט לא נתנו על זה את הדעת ונשחקו הדברים, גם בתנאי השירות גם בשכר, גם בכל מיני נושאים שהיה צריך לטפל כמו כיצד מתמודדים עם אובדן ההכנסה של אחד מבני הזוג, כאשר יוצא שליח הוא יוצא, הוא עובד אבל בת זוגו או בן זוגה או בן זוגו, גם זה יש לנו, לא מצליחים, לא יכולים לעבוד וכשהם חוזרים לארץ הם מאבדים את הקריירה שלהם, למעשה אנחנו חיים ממשכורת אחת, בעל כורחנו.

<יאיר פרומר: אנחנו לא יכולים למצות את כושר ההשתכרות שלנו, לא בארץ ולא בחו"ל, וכתוצאה מזה התא המשפחתי מאוד נפגע.

<יאיר פרומר: יש עלויות מאוד גבוהות בחו"ל של גידול ילדים, יוקר המחייה ברוב המדינות הוא מאוד יקר למי שאיננו אזרח אותה מדינה, מהסיבות הפשוטות שאת כל מה שהמדינה נותנת מסובסד היא לא יכולה לתת לדיפלומטים ולכן הדיפלומטים למעשה מוציאים מכיסם את כל ההוצאות האלה והתוצאה, כמו שאמרתי, לא גומרים את החודש.

<יאיר פרומר: תוצאת הלוואי של זה זה שאחד מכל שלושה דיפלומטים שמגויסים לשירות החוץ היום עוזב אחרי עשור.

<יאיר פרומר: 34%, זה מספר מדויק.

<יאיר פרומר: זה נתון חמור מאוד.

<יאיר פרומר: המגמה הזאת היא גם במגמת החרפה.

<יאיר פרומר: יש לנו 40 משרות בחו"ל, שזה 10% מסך המשרות של, יותר מ- 10%, מסך המשרות הדיפלומטיות בחו"ל לא מאוישות בגלל שאנשים גם בשירות החוץ פשוט לא רואים את היכולת שלהם - - -

מיקי רוזנטל: 10%?

<יאיר פרומר: אמת.

<יאיר פרומר: לא רואים כיצד הם יכולים לצאת לשליחויות האלה.

<יאיר פרומר: אני מדבר על תפקידים מאוד בכירים בחו"ל.

<יאיר פרומר: אנחנו התקשינו, משרד החוץ, כן?

<יאיר פרומר: התקשה להוציא דובר ללונדון, דובר לניו-יורק, דובר בוושינגטון, אלו תפקידים מאוד בכירים, קצין מנהלה במוסקבה שהיינו צריכים לצאת למכרז חיצוני וגם שם זה לא נפתר.

<יאיר פרומר: הדברים האלה הם קשים מאוד, הם בעייתיים והם גורמים נזק ארוך טווח, לא רק לעובדים.

<יאיר פרומר: גורם נזק ארוך טווח לדעתנו לשירות החוץ, ליחסי החוץ של מדינת ישראל.

<יאיר פרומר: סכסוך העבודה הזה הוכרז במרץ.

<יאיר פרומר: יש בו 12 סעיפים שנוגעים לתנאי שירות ודרישה למינהל תקין, נושאים שגם כן נוגעים לעובדים וזה דרישות, אני אומר סבירות ביותר, אני מזמין את כולם, יש לי כאן את המסמך, גם אפשר לראות אותו.

מיקי רוזנטל: תשאיר לנו בבקשה גם עותק מהמסמך.

<יאיר פרומר: מאה אחוז.

<יאיר פרומר: ניתן לפתור את הסכסוך בקלות רבה, יחסית, זאת דעתנו.

<יאיר פרומר: אנחנו לא מדברים פה על מיליארדים.

מיקי רוזנטל: מה קרה בשנה האחרונה, מאז שהכרזתם סכסוך עבודה?

מיקי רוזנטל: הידברויות?

מיקי רוזנטל: מה, מה קרה?

מיקי רוזנטל: אתה יכול לתאר?

<יאיר פרומר: כן.

<יאיר פרומר: ב- 17 במרץ הוכרז סכסוך עבודה, אם אתם זוכרים זה היה ערב ביקורו של הנשיא אובמה, כיוון שלא רצינו לשבש את ביקור הנשיא אובמה וגם אני חושב שמשרד האוצר הבין את זה, אז קבעו לנו פגישה במשרד האוצר וסוכם שיתחיל משא ומתן.

<יאיר פרומר: במשא ומתן הזה אנחנו באנו בתום לב, ברצון לפתור את הדברים מהר.

<יאיר פרומר: לצערנו, פשוט זה היה דיאלוג של צד אחד.

מיקי רוזנטל: כמה פגישות התקיימו?

<יאיר פרומר: התקיימו כארבע או חמש פגישות.

<יאיר פרומר: בוא נכלול בזה גם פגישות שהיו, שבהן נציגי האוצר לא ממש השתתפו, אבל בכל הפגישות האלה, אנחנו הצגנו את הדברים, מהצד השני היה שקט מוחלט, זאת אומרת פשוט לא נתנו שום הצעה, אז ככה שאנחנו יודעים שהם יודעים מה הבעיות במשרד החוץ, אבל פתרונות אין להם להציע והם לא הציעו.

מיקי רוזנטל: כן.

מיקי רוזנטל: טוב.

<יאיר פרומר: עכשיו אני נכנס לנושא הזה.

<יאיר פרומר: אנחנו נקטנו עיצומים, שזה דבר מקובל ביחסי עבודה, אבל במקום לנהל אתנו משא ומתן רציני, אז מה שאנחנו רואים עכשיו, שבוחרים לנקוט צעד שלדעתי הוא לא לגיטימי, של שבירת עיצומים.

<יאיר פרומר: זאת אומרת, פשוט, כל הכוח של עובדים, בדרך-כלל, זה ביכולת שלהם, גם להראות את חיוניותם, כאן מנסים להראות לנו שאנחנו לא חיוניים ולא רלוונטיים, על-ידי זה שמשתמשים בצבא ובשב"כ, בכוחות הביטחון, לעשות את העבודה שלנו.

<יאיר פרומר: אני חושב שזה מהלך לא טוב, לא ליחסי העבודה בישראל ובטח לא למשרד החוץ וגם, הנזק הכי חמור אולי, זה ליחסים בין משרד החוץ לבין מערכת הביטחון, אלה יחסים חשובים ביותר למדינת ישראל, אני לא אפרט כאן בוועדה, אני חושב שכולם יודעים איזה סוגים של משאים ומתנים על ייצוא ביטחוני ועל סיוע ביטחוני אנחנו מקיימים, הדברים האלה הם חשובים וחשוב שיהיה אפשר לשמור על זה.

<יאיר פרומר: אני רק אסכם בשני משפטים, כדי לקצר.

<יאיר פרומר: אני אומר – אנחנו הסקטור היחיד במדינת ישראל שאני מכיר, שבמקום לדבר אתו, שוברים לו את השביתה ומאיימים עליו, זאת לא הדרך לנהל יחסי עבודה.

<יאיר פרומר: אם חושבים שיש כאן פגיעה בביטחון המדינה, אז אפשר לפנות אלינו ולדבר אתנו.

<יאיר פרומר: אנחנו היינו הוועד, אני חושב, מהאחראיים ביותר בכל סכסוך העבודה הזה.

<יאיר פרומר: אמרו לנו – שלושה חודשים לא מרגישים אתכם וזה פשוט כי אנחנו נזהרנו מאוד לא לפגוע, לא באזרחים, לא בשום דבר שהוא חיוני למדינה ואני חושב שאנחנו נאלצים, דוחקים אותנו לפינה ולא יהיה לנו ברירה אלא להחריף את העיצומים שלנו.

<יאיר פרומר: אני אומר – החרגנו, ראש הממשלה יצא לביקורים בסין, יצא לביקורים בלונדון, אפשרנו את זה בגלל החשיבות של זה, אנחנו נתנו באמת את כל היד, באמת, לנהל אתנו משא ומתן בתום לב, אני חושב שכאן אין תום לב.

מיקי רוזנטל: יש פה נציג של האוצר?

מיקי רוזנטל: אין פה נציג של האוצר?

<יאיר אידר: אני נציג של אגף תקציבים באוצר, נציג של אגף השכר, אמור להגיע בקרוב, הוא נמצא כעת בוועדת חוץ וביטחון והם עדיין לא סיימו.

מיקי רוזנטל: אז בינתיים אנחנו נאפשר לחברי הכנסת לדבר.

מיקי רוזנטל: הראשון שביקש, בוז'י הרצוג, בבקשה, חבר הכנסת הרצוג.

יצחק הרצוג: תודה, אדוני.

יצחק הרצוג: קודם כל, אני מברך את חברי, נחמן שי, על כך שיזם את הדיון ומאחל לך הצלחה להובלת הוועדה, כי אני לא רגיל עדיין לראות אותך יושב כאן.

מיקי רוזנטל: תודה רבה, גם אני לא, זה רק פעם שנייה ואני נרגש מאוד.

יצחק הרצוג: אני גם מברך את אנשי משרד החוץ.

יצחק הרצוג: אתמול, בנאומי בכנסת כשהצגתי את היום יום בממשלה, עסקתי בסוגיית עובדי משרד החוץ כמי שמכיר אותם מהרבה מאוד זוויות.

יצחק הרצוג: מדובר בעובדים שעובדים קשה מאוד, בכל מיני פינות של כדור הארץ.

יצחק הרצוג: אני זוכר פעם עובדת שאמרה לי – אתה לא יודע מה זה לנסוע תשע שעות עם גופה של עובדת זרה פיליפינית שנפגעה בפיגוע, ולהגיע לאיזה כפר נידח באיזה פינה של הפיליפינים, ומשרד החוץ זה לא רק קוקטיילים ועניבות וחליפות, אלא הרבה עבודה סיזיפית קשה, שוחקת, עם קידום איטי מאוד ושלא לדבר על העובדה שהם גם מרגישים לא מעט פעמים מחוץ ללופ ולא בסדר העדיפות העליון של הממשלה, ראש הממשלה.

יצחק הרצוג: אני חושב שכאן צריכה להיות תביעה מובהקת ומלאה של הוועדה לתזוזה הרבה יותר מהירה במשא ומתן.

יצחק הרצוג: אני יודע ומעודכן על המשא ומתן כי שוחחתי עם זאב אלקין לא מעט ואני מקווה שהוא ייכנס לתמונה עם שובו שוב ואני חושב שהבעיה היא כרגע יותר חוסר אמון.

יצחק הרצוג: דהיינו, צריך להיות מרכיב אמון שיאפשר תחילתו של משא ומתן אמיתי שפורט את זה לפרוטות.

יצחק הרצוג: יש פה סוגיה של מיסוי שלא דיברנו עליה, שהשיתו על העובדים.

יצחק הרצוג: יש סוגיה של מקומות מגורים בערים שבהן עלויות השכירות הן מטורפות.

יצחק הרצוג: קח את מוסקבה, שמישהו פעם יציג לך מה זה להיות עובד שגרירות במוסקבה, כששכירות של חדר עולה במחירים של אלפי דולרים.

יצחק הרצוג: כל מיני מרכיבים שבסוף אם אנחנו רוצים שירות חוץ הכי טוב שיש, על הוועדה, ואני אומר גם לאנשי משרד האוצר, ועל כל מי שעוסק בנושא, להיות הרבה יותר פתוחים ומבינים ולהתחיל לפתור בעיה-בעיה.

יצחק הרצוג: אני לא יודע אם אפשר לפתור את הכל במיידי עד גמר חוק ההסדרים, אבל בוודאי להראות צעדים אמיתיים לפיתרון הבעיות המיידיות, הבוערות ואני יודע שהוועד גם נכון לכך.

יצחק הרצוג: אבל הגיעו מים עד נפש, מבחינתו.

מיקי רוזנטל: תודה רבה לך.

מיקי רוזנטל: חבר הכנסת שטרית, בבקשה.

מאיר שטרית: אני גם מודה לנחמן על העלאת הנושא.

מאיר שטרית: אני הגשתי השבוע הצעה דחופה לסדר היום, מאחר וקיימים שני דיונים היום, גם בוועדת חוץ וביטחון וגם פה, אז כמובן ההצעה לא אושרה.

מאיר שטרית: אתמול באמת הנושא עלה בוועדת חוץ וביטחון, בפגישה עם ראש הממשלה ואני העליתי בפניו את העניין, תוך דרישה להסדיר את הנושא, כי בעצם הוא שר החוץ.

מאיר שטרית: אני אומר בצער, העובדה ששר החוץ במדינת ישראל היא בפני עצמה סוגיה בעייתית, אני חושב שאי-אפשר להשאיר מדינה בלי שר חוץ בפול-טיים ג'וב.

מאיר שטרית: פעם קיטרו שאין שר בריאות במשרה מלאה, אפשר להתקיים גם בלי שר חוץ במשרה מלאה בכלל, בכלל בלי שר חוץ בכלל, ואפשר להקים לו המון שלוחות שיחליפו את משרד החוץ, זה מה שעושים בעצם במשרד החוץ.

מאיר שטרית: בישיבה הטענות היו שהעובדים רוצים להכתיב, משהעלו את השאלות, כשהעליתי את השאלה, שהעובדים רוצים לנהל את המשרד ואני אמרתי – לא כך הוא.

מאיר שטרית: אני מצטט את עצמי, את עצמי תמיד מותר לי לצטט.

מאיר שטרית: אמרתי שלדעתי, מאחר ונפגשתי עם נציגי העובדים והתרשמתי מהבעיות שהם העלו, רוב הבעיות שעלו, גם בתביעה שלהם, גם בהכרזה על סכסוך עבודה, יש פה את הנייר, רוב הבעיות הן בעיות בעצם שהן כלכליות.

מאיר שטרית: הבעיות הן בעיות של תנאי עבודה, בעיות כלכליות ולדעתי, בתוך שיחה שלי עם נציגי העובדים, אני שאלתי מה העלות של התביעות הללו.

מאיר שטרית: ואמרתי, זה מה שהייתי שואל אם הייתי שר אוצר, מה העלות של התביעות הללו?

מאיר שטרית: אמרו לי, שאלו אותי סדר גודל של בין 20 ל- 30 מיליון שקל.

מאיר שטרית: אני אמרתי להם וגם אמרתי את זה אתמול לראש הממשלה, אם היה בי תלוי העניין, הייתי נותן להם שיק 30 מיליון שקל ושלום על ישראל, לכו תפתרו את כל הבעיות.

מאיר שטרית: אני חושב שזה מה שצריך לעשות.

מאיר שטרית: זה בזבוז זמן, זה פוגע קשה מאוד בשירות החוץ של מדינת ישראל, בתדמית של מדינת ישראל בעולם.

מאיר שטרית: אני חושב שזה לא ראוי ולא נכון שמייחסים להם כל מיני, את כל הצרות שקורות בשטח, בלי שהם בעצם נמצאים בעבודה ואני קורא מהשולחן הזה לממשלה, להיכנס לעובי הקורה, לשר האוצר.

מאיר שטרית: כי הדבר, אם הבעיות הכלכליות, שר אוצר או ממונה על השכר, צריך להיכנס לעובי הקורה, לשבת אתם, לחתוך את העניין במהירות.

מאיר שטרית: אני למדתי בעבר, גם כניסיון שלי, גם בתור שר אוצר, ככל שמתפרץ סכסוך, כמה שגומרים אותו יותר מוקדם, הוא עולה יותר זול.

מאיר שטרית: נורא פשוט.

מאיר שטרית: כמה שמחכים, עולה יותר יקר.

מאיר שטרית: ואני יכול להביא דוגמאות רבות, גם כשגמרנו מהר, גם כשלא גמרנו מהר.

מאיר שטרית: תמיד, אין שום ספק, ברגע שגומרים סכסוך, אם גומרים אותו ביום הראשון, הוא הכי זול.

מאיר שטרית: אם ממשיכים אותו, ככל שהוא נמשך, יהיה יותר יקר.

מיקי רוזנטל: כן.

מאיר שטרית: אני חושב, הרי זה לא עניין של יקר וזול, זה לא עניין של איזה התפלגות.

מאיר שטרית: יש באמת בעיות קשות, לשליחים.

מאיר שטרית: כאשר יש ועדת לאור, והיא ועדה שאמורה לקבוע את תנאי השליחים בחוץ לארץ, בכל המוסדות, לא רק במשרד החוץ – משרד החוץ, הסוכנות, שליחים של מקומות אחרים, יש ועדה שקובעת את התנאים של השליחים ובדרך-כלל הוועדה הזו מתכנסת אחת לכמה זמן, בודקת מה קורה בעולם ומעדכנת את התעריפים שלה.

מאיר שטרית: אני התרשמתי מנציגי העובדים שבעצם אותה ועדת לאור so called, על שם ועדת לאור.

מיקי רוזנטל: לא מתכנסת.

מאיר שטרית: היא היום מורכבת משלושה נציגי אוצר, בעצם, שבעצם אין שם נציגים של גופים אחרים, כך שבעצם היא הופכת להיות עושה דברו של האוצר ולא נוקטת, לא דנה בנושאים לגופם.

מאיר שטרית: אני חושב, זה חלק מהשינוי צריך להיעשות, להקים את ועדת לאור הזו מחדש, לא רק נציג האוצר, אלא נציגים של גופים ציבוריים אחרים – נציג סוכנות, נציג מהשליחים האחרים שישבו בוועדה, כיוון שהם מכירים יותר טוב את השטח, יכולים לעדכן את התוצאות, את העבודה של השליחים.

מאיר שטרית: אי-אפשר לדרוש משליח בחוץ לארץ שעובדים ואני אומר על עובדי משרד החוץ, חלקם אני פוגש בכל מיני מקומות, שהם עובדים באמת עבודה קשה ומציגים את ישראל בהרבה מאוד תחומים והם חשובים וחיוניים לתדמיתה של המדינה וכשהמדינה מותקפת מכל העולם, נגדנו, זה המצב, אנחנו מדינה, ראש הממשלה אומר הכי מאוימת בעולם, אני אומר להם הכי מושמצת בעולם, הכתובת היחידה שיכולה להתמודד מול זה, זה משרד החוץ.

מאיר שטרית: ולצערי, מנטרלים אותם.

מאיר שטרית: לכן, אני קורא לממשלה ולשר החוץ, שהוא ראש הממשלה, ולסגן שר החוץ, להיכנס לעובי הקורה.

מאיר שטרית: מה הנסיעות לחו"ל?

מאיר שטרית: בשביל מה לנסוע?

מאיר שטרית: אני חושב שעדיף שיישארו פה ושיגמרו את הבעיות, לפני שייסעו לחו"ל.

מיקי רוזנטל: תודה רבה לך, חבר הכנסת שטרית.

מיקי רוזנטל: חבר הכנסת סולומון, בבקשה.

שמעון סולומון: בוקר טוב.

שמעון סולומון: אני גם מצטרף לברכות.

שמעון סולומון: היתה תקופה קצרה מאוד שעברתי באתיופיה, שם אני הבנתי שדווקא בן זוג, חייבים למצוא לו עבודה, לבן הזוג, זה היה המסר, כאילו, בן-זוג מגיע, לא משנה אם זה האישה או הגבר, בעדיפות ראשונה, זה למצוא לו, אני לא יודע אם זה השתנה או לא.

מאיר שטרית: זה לא התקבל, אבל הם עובדים בשגרירות, בתור עובדים.

שמעון סולומון: כן, ברמה כזו או אחרת.

מאיר שטרית: אחת שיש לה קריירה, נגיד אישה או גבר שיש לו קריירה אחרת, ועובר לשם, הוא מאבד את מקום העבודה שלו, הוא חוזר – המקום כבר תפוש, אולי איבד כבר את היכולת לחזור.

שמעון סולומון: אני מודע לזה, תאמין לי.

שמעון סולומון: אז כנראה דברים משתנים.

שמעון סולומון: אבל להמשיך מעט את מה שאמר חבר הכנסת נחמן שי.

שמעון סולומון: מעבר לקריאה באמת למצוא פיתרון מהיר, מהנימוקים שכולם אמרו פה, אני חושב גם אנחנו צריכים לצאת באמת בקריאה כוללת.

שמעון סולומון: אני קצת לא מבין שהמדינה מוצאת כל מיני דרכים עקיפות ובדרכים לא נכונות לדעתי, בעוד שהממשלה צריכה להיות דוגמה באמת לתת כבוד להתארגנויות כדי למצות את הזכויות ולשבת ולמצוא את הפיתרון.

שמעון סולומון: אני לפעמים אומר שאם הממשלה, אם אנחנו פועלים בצורה כזאת, אז מה מצפים מהחברות הפרטיות שיעשו מול העובדים?

שמעון סולומון: ולכן, חשוב מאוד שנצא מפה לא רק על המקרה הזה של משרד החוץ, אלא ההתנהלות בכלל מול התארגנות של ממשלה, של מדינה, שהיא בעצם מנסה לעקוף התארגנויות אחרות, שזה דוגמה מאוד מאוד שלילית כלפי מטה.

שמעון סולומון: תודה.

מיקי רוזנטל: תודה לך.

מיקי רוזנטל: בינתיים הצטרף אלינו מר בכר, שהוא נציג האוצר בדיון.

מיקי רוזנטל: העובדים טוענים שלא מתנהל אתם משא ומתן רציני, מאז שהם הכריזו על סכסוך עבודה, לא הוצעה להם שום הצעה קונקרטית.

מיקי רוזנטל: דבריך, בבקשה.

<משה בכר: קודם כל, בוקר טוב לוועדה.

מיקי רוזנטל: בוקר אור.

<משה בכר: באתי מוועדת חוץ וביטחון שדנה גם על הנושא הזה.

<משה בכר: תראו, אנחנו, כעיקרון, זה לא סוד שאנחנו עכשיו נמצאים בתהליך לא פשוט במשרד האוצר, ממשלת ישראל בעצם.

מאיר שטרית: אתה נציג אגף השכר?

מיקי רוזנטל: אולי תציג את התואר שלך, גם בשביל הפרוטוקול, זה יהיה נוח לכולנו.

<משה בכר: אני מרכז באגף השכר.

<משה בכר: זה לא סוד שהממשלה עכשיו נמצאת בעיצומו של העברת קיצוץ מאוד נרחב בתקציב לשנים 2013 – 2014, בהעברת התקציב לשנים 2013 – 2014, שטומן בחובו קיצוצים נרחבים מאוד, בין היתר גם נעשה תהליך חקיקה שנלווים לזה, שכוללים גם כן סוגיות בנושא הפחתת עלויות השכר במגזר הציבורי.

<משה בכר: אני רוצה גם לקשר את הוועדה, וזה בטח לא סוד לוועדה הזאת, לכל הנושא של עיצומים שקיימים כיום במשק, ויש לא מעט כאלה, אין כמעט משרד ממשלתי או יחידת סמך או אפילו בגופים אחרים במגזר הציבורי, שלא קיים איזה שהוא סכסוך ברמת עצימות כזו או אחרת, והדברים ידועים.

<משה בכר: בכל מקום, אני בטוח שהעובדים קודם כל מרגישים שהם צודקים ויש באמת בעיות אמיתיות בשטח.

<משה בכר: אני לא מתכחש לזה.

<משה בכר: אבל בשלב, בעת שהממשלה עסוקה לה בלהעביר תקציב שיש, טומן בחובו קיצוץ נרחב, כפי שאמרתי, הוא בין היתר גם עושה את הצעדים הנדרשים, אם זה ניהול משא ומתן קיבוצי, אם זה חקיקה להקטין את עלויות השכר במגזר הציבורי, אז זה לא, זה לא בדיוק העיתוי הנוח לדבר, לא משנה עם מי, על דרישות כאלו ואחרות לתוספות שכר.

מיקי רוזנטל: סליחה שאני קוטע אותך.

מיקי רוזנטל: עד כאן עשית לנו סקירה של מצב המשק ואנחנו מודעים לבעיות התקציביות.

מיקי רוזנטל: ברם אולם, יש פה בעיה ייחודית של אנשים שהם נמצאים בשליחות המדינה וטוענים שחלו שינויים במדד יוקר המחייה בחו"ל וכו' וכו' ואני לא נכנס לפרטים, אתה יודע אותם, ויש להם בעיה ייחודית שצריך לפתור אותה.

מיקי רוזנטל: זה לא תוספת שכר רגילה, זה לא משא ומתן רגיל, נכון שלכל אחד יש את הייחודיות שלו, אבל כאן המצב שונה, בכל זאת, ואתם לא, זאת אומרת, מה שאתה בא ואומר לעובדים – תראו, יש בעיית תקציב באופן כללי, אנחנו לכן לא מציעים לכם שום דבר, לכו הביתה.

מיקי רוזנטל: ובנוסף, לטענת העובדים, בנוסף, לא זו אף זו, ממשלת ישראל, לטענת העובדים, מפעילה גורמים אחרים כדי לפגוע בשביתה שלהם או בעיצומים שלהם, שזו בעיה אחרת ודוגמה רעה מאוד ליחסי העבודה במשק.

מיקי רוזנטל: עכשיו בבקשה תתייחס.

<משה בכר: אז קודם כל, אני לא, זאת אומרת, משרד האוצר לא, בטח הוא לא מפעיל גורמים נוספים לשבירת שביתה, זאת אומרת, זה לא קשור למשרד האוצר, דברים כאלה.

<משה בכר: אני שמעתי גם אמירות כאלה, זה גם נושא הדיון, אז ככה שאי-אפשר להתכחש לזה.

<משה בכר: קודם כל, כפי שאמרת בעצמך, כל אחד הוא ייחודי ואין מקום שאין בו את הבעיות הייחודיות שלו.

מיקי רוזנטל: סליחה, עוד שנייה שאני מפריע לך.

מיקי רוזנטל: סך היקף התביעות שלהם מסתכם בכ- 30 מיליון שקל.

מיקי רוזנטל: נכון?

מיקי רוזנטל: נכון או לא?

<משה בכר: זה לא מספר שאני מכיר.

יצחק הרצוג: אבל זה לא הכסף.

יצחק הרצוג: צריך לפתור בעיות מסוימות, ודי מהר.

<משה בכר: זה לא, המספר הזה, אני לא מכיר אותו, אני לא יודע מי.

מיקי רוזנטל: OK, תמשיך.

יצחק הרצוג: הבעיה היא שאתם שומרים את הכל ולא נותנים כלום, כדי, אני מכיר את הגישה הזאת, כי אוי ואבוי, ויתרנו ולא נוכל יותר לתת את זה יותר.

יצחק הרצוג: ואני אומר, תשחררו קצת, יש דברים שאתם יכולים לפתור שלא עולים כסף, ואת סוגיית המיסוי יכולתם כבר מזמן לפתור והיא גם לא חלה על אף עובד מדינה אחר.

יצחק הרצוג: זה עניין של רצון טוב.

<יאיר פרומר: נתוני השכר של עובדי משרד החוץ, אני, סליחה, אני מבין שהם סוד מדינה, כי עד היום לא ראינו אותם, כשביקשנו לנהל משא ומתן ולכן אולי האוצר לא יודע כמה כסף מדובר, כי זה סוד מדינה, זה שמור בכספת אצל מישהו.

<יאיר פרומר: אנחנו ביקשנו את זה, אני לא חושב שזאת בקשה מוגזמת, כדי שנדע על מה אנחנו מדברים.

<יאיר פרומר: אני מבין עכשיו מהנציג של האוצר כאן, שלא, אין כוונה לקיים משא ומתן, לא מתנהל משא ומתן, תיקחו את הכסף של ההורים שלכם או של החסכונות שלכם, תצאו לחו"ל על חשבונכם ותשרתו את המדינה ותסכנו את החיים שלכם שם.

מיקי רוזנטל: ניתן לו לסיים רק.

מיקי רוזנטל: בבקשה.

מיקי רוזנטל: סליחה.

מאיר שטרית: יושב הראש, רק שתהיה הבנה, אני רוצה להבין, האם מה שאני ציטטתי הוא נכון, אדוני יושב ראש הוועד?

מאיר שטרית: מה שציטטתי, שהדרישות שלכם מסתכמות - - -

<יאיר פרומר: הדרישות מסתכמות, לדעתי זה יגיע לעשרות מיליונים, כמו שאמרת, כמה עשרות מיליונים.

מיקי רוזנטל: אתם רוצים שאני אנקוט בשיטות חיים כץ?

מיקי רוזנטל: לא?

מיקי רוזנטל: אז בואו ניתן לחבר לסיים.

מיקי רוזנטל: כן.

<משה בכר: אז באמת, לא אמרתי שאין רצון ואנחנו שולחים את האנשים הביתה בידיים ריקות, אמרתי שהעיתוי הוא לא נוח, כי הדברים ידועים.

<משה בכר: יש בהחלט חלק מהטענות שמועלות, אגב, לא רק על-ידי הוועדים, אלא גם על-ידי המשרדים, הם נאמדים על-ידינו, זה סוגיות מורכבות ויש לנו רצון לקדם אותם, אבל אנחנו צריכים מאוד להיות זהירים, כי המרקם הוא מאוד עדים כרגע.

<משה בכר: יחסי העבודה במשק, ידוע מה מקומם.

<משה בכר: אני אגיד על זה עוד מילה אחת, כי זה, לדעתי, נקודה מאוד חשובה.

<משה בכר: תראו – עד היום, תנאי העבודה בחוץ לארץ לשליחים בחוץ לארץ, ואגב, זה לא רק שליחים של משרד החוץ, יש לא מעט שליחים גם במשרדים אחרים וביניהם גם ביטחוניים, כולם נקבעו.

מיקי רוזנטל: לפני שנכנסת, נטעת פה על-ידי חבר הכנסת שטרית, שיש ועדה שהיא בעצם ועדה שנשלטת על-ידי האוצר ולכן לא מטפלים בנושא של כל השליחים ותנאיהם שם ואכן הדבר מאוד מטריד.

מיקי רוזנטל: אבל תסיים.

<משה בכר: לא, אז אני אומר, זה בדיוק חלק ממורכבות העניין.

<משה בכר: בגלל שהממשלה, כשהקימה את הוועדה הזאת כנראה עם קום המדינה, היתה מודעת למורכבות ולייחודיות של השירות בחוץ לארץ.

יצחק הרצוג: לכן זה לא יחול על כלל עובדי המדינה.

<משה בכר: כן, אבל ברגע שנכנס למגרש ועד עובדים או ההסתדרות הכללית וזה הופך את זה להיות נושא טיפה יותר מורכב.

מיקי רוזנטל: יש לך תשובות?

מיקי רוזנטל: כי עד עכשיו אני שומע רק על הבעיות של האוצר.

מיקי רוזנטל: יש לך פיתרון לבעיות של העובדים או שאנחנו נשארים בזה שיש בעיות לאוצר, שאנחנו יודעים.

<משה בכר: קודם כל, אז אני אומר שוב, הוועדה הזאת היא לא הפסיקה לפעול, שלא יובן לרגע אחד.

<משה בכר: אנחנו נפגשים, לדעתי פעם בשבועיים לפחות.

יצחק הרצוג: מה החלטתם?

מיקי רוזנטל: אבל אתם לא נותנים מענה לעובדים.

מיקי רוזנטל: זה נחמד מאוד שאתם נפגשים.

יצחק הרצוג: אולי אתם צריכים לשדרג בכלל את דרג המשא ומתן ולעלות לרמת הנהגת ההסתדרות מול הוועד?

מיקי רוזנטל: תשמע, זה שירות המדינה, זה הבעיות, אני לא רוצה אפילו לתאר את הבעיות המורכבות שהעיצומים האלה יוצרים למדינת ישראל והם יוצרים בעיות מורכבות מאוד למדינת ישראל.

מיקי רוזנטל: והם יוצרים בעיות מורכבות מאוד למדינת ישראל וזה לא המקום לפרט אותם ואתם מתנהלים כאילו, אתה יודע, יהיה בסדר, נראה מה יהיה, תעבירו את התקציב, אולי בסוף.

מיקי רוזנטל: יש פה עניין דחוף.

מיקי רוזנטל: יש גם סדר עדיפויות לאומי.

<משה בכר: זה גם נכון, וזה חשוב להדגיש.

<יאיר פרומר: מר בכר, מאז שהתחיל הסכסוך, אתם רק שוחקים עוד יותר.

<יאיר פרומר: אתם, סליחה שאני אומר, אנשים יוצאים, 50 שליחי מדינת ישראל יוצאים השנה לקיץ בהרגשה שאומרים להם – לכו תסכנו את עצמכם, לכו תעמדו מול גלי השנאה וההסתה שיוצאים נגד מדינת ישראל, תעמדו בחזית שלנו, אבל שנייה לפני שהם יוצאים, יורקים להם בפרצוף, זה מה שאתם עושים.

<יאיר פרומר: אתם מוציאים אותם עם תנאים יותר גרועים מאשר היו כאשר הם יצאו למכרזים.

<יאיר פרומר: אתם רוצים שאנשים יביאו את הכסף, יוציאו את החסכונות של הירושה שלהם והעיזבונות שלהם, של מה שהם חסכו בכל החיים שלהם, יממנו מזה את השליחות שלהם בחו"ל וככה ייצגו את מדינת ישראל.

מיקי רוזנטל: סליחה, מר פרומר.

מיקי רוזנטל: כן, בבקשה.

מיקי רוזנטל: בבקשה, דב.

דב חנין: תודה, אדוני היושב ראש.

דב חנין: אני מברך על קיומו של הדיון הזה ואני חייב לומר שאני לא הכרתי את תנאי העבודה של עובדי משרד החוץ עד לאחרונה וכשנחשפתי לסיפור הזה, אני חייב לומר שמאוד מאוד הופתעתי ונחרדתי.

דב חנין: אני לא יודע איך באמת מצפים שהמערכת הזאת שנקראת משרד החוץ תעבוד.

דב חנין: אני חושב שזה פשוט, הנתונים הם פשוט בלתי אפשריים.

דב חנין: זאת אומרת, הם שולחים אנשים לעבוד בתנאים שהם פשוט לא יוכלו לעמוד בהם.

דב חנין: אדוני, נציג משרד האוצר, גם אתה, אם היית מתבקש לעבוד בצורה כזאת, אני מניח שהיית מוצא לעצמך פרנסה אחרת בשוק הפרטי.

דב חנין: זו עבודה, יש מסביבה אולי הרבה מאוד הילה או איזה שהוא סוג של זהר ואנשים חושבים שמי יודע מה החיים, חיים מאוד נוחים וטובים, אבל בפועל זה עובדה קשה ומפרכת, העלויות הן לא קטנות, לאנשים שצריכים לעבוד בחו"ל.

דב חנין: דיברו חברי הכנסת לפניי על אי-היציבות המשפחתית והנטל הגדול שזה מטיל לא רק על העובד עצמו, אלא על כל מי שנמצא סביבו.

דב חנין: אני חייב לומר שאני רואה את זה כחלק ממשהו הרבה יותר רחב.

דב חנין: משרד החוץ, מדינה נורמאלית, מתוקנת, זו חולייה מרכזית במערכת הממשלתית.

דב חנין: יש לי הרושם שבממשלה שלנו, הבעיה היא לא עם משרד החוץ, הבעיה היא עם החוץ.

דב חנין: העולם כנראה הוא קצת מקום לא נעים ואם המציאות לא סימפטאית, אולי נטפל בשליח ואולי גם נשבור את המראה ואז לא נראה את דמותנו כפי שהיא נשקפת בה.

דב חנין: אני חושב שאנחנו נמצאים, אני מייד אגיע לנקודה הקונקרטית של המאבק של העובדים, אבל אנחנו נמצאים במציאות מדאיגה שמה שקורה היום עם עובדי משרד החוץ הוא חלק ממנה.

דב חנין: למעשה, משרד החוץ נמצא באיזה שהם תהליכי פירוק.

דב חנין: אין שר חוץ, כאילו שמה זה, מדינת ישראל לא חושבת שזה חשוב?

דב חנין: התפקידים של משרד החוץ הופרטו החוצה לכל מיני גורמים אחרים.

דב חנין: אני קורא על תפקידים ושליחים שראש הממשלה שולח לכל מיני משימות.

דב חנין: אז אולי באמת הגיע הזמן להגיד שבממשלה הנוכחית, אדוני היושב-ראש, לא צריך משרד חוץ ולא רק לא צריך שר חוץ אלא לא צריך משרד חוץ וראש הממשלה ינהל את הדברים בעצמו וייסע בעצמו עם אנשיו לטפל בכל בעיה שהוא חושב ולא צריך מערכת מסודרת.

דב חנין: אבל בפועל זה פירוק של המדינה, זה לא רק פירוק של משרד ממשלתי, זה פירוק של אחת מהמערכות המרכזיות של מדינה מתקדמת.

דב חנין: אני, אדוני היושב-ראש, חושב שהמהלך של פירוק משרד החוץ והפרטת משרד החוץ הוא מהלך מסוכן, הוא מהלך לא תקין, הוא מהלך לא ראוי.

דב חנין: אני לא חושב שבאיזה שהוא גוף התקבלה החלטה מסודרת שצריך לפרק את משרד החוץ ושמדינת ישראל לא צריכה משרד חוץ.

דב חנין: אם מישהו רוצה להוביל מהלך כזה, הוא צריך לפחות להעביר את זה בהליך מסודר ואחרי דיון.

דב חנין: לגופו של מאבק העובדים, אני חושב שהדרישות של העובדים מאוד סבירות.

דב חנין: העובדים לא מעלים את כל השאלות הגדולות של עתיד משרד החוץ כרגע במאבק שלהם, מעלים דרישות מאוד קונקרטיות שהמטרה שלהם היא פשוט לשרוד.

דב חנין: אני חושב שהוועדה צריכה לקבל החלטה חד-משמעית שראשית תומכת בדרישות העובדים, שנית, קוראת לממשלה לקחת את הדרישות האלה ברצינות ושלישית, אני מציע לך, אדוני היושב-ראש, להקים בנושא הזה איזה שהוא צוות מחברי הוועדה, שימשיך לעקוב אחרי הנושא הזה, כי כמו שזה נראה לי, בשלושת החודשים האחרונים הממשלה מתנהלת כאילו שהיא יכולה להסתדר נהדר בלי משרד חוץ.

דב חנין: תודה רבה.

מיקי רוזנטל: חבר הכנסת שטרית ביקש רק שאלת הבהרה ואז חברת הכנסת מועלם, חיכתה פה כל-כך יפה.

מאיר שטרית: שאלה לנציג האוצר.

מאיר שטרית: יש הרי שליחים שאינם שליחי משרד החוץ, שליחי המוסד, הם עובדים באותם תנאים כמו משרד החוץ?

<משה בכר: כן.

<משה בכר: אותו שכר, אותם תנאים.

דב חנין: אולי גם את המוסד לא צריך.

<משה בכר: כולם עובדים באותם תנאים.

<יאיר פרומר: שליחים אחרים, רק להדגיש, יוצאים בדרך-כלל לשליחות אחת, לפנים לשתי שליחויות.

<יאיר פרומר: אצלנו זה הקריירה, אנחנו יוצאים בממוצע, עובד משרד החוץ, מצופה ממנו לצאת ל- 20 שנות שירות בחו"ל.

<יאיר פרומר: זה כמעט כל הקריירה.

<יאיר פרומר: בדרך, בן הזוג או בת הזוג מאבדים את האפשרות שלהם להתפרנס.

<יאיר פרומר: אנחנו חיים ממשכורת אחת ומפנסיה אחת.

<יאיר פרומר: אנחנו במצב הרבה יותר קשה ואני לא מזלזל בקשיים שעמם מתמודדים גם שליחים אחרים.

מיקי רוזנטל: תודה.

מיקי רוזנטל: כן, בבקשה.

מיקי רוזנטל: חברת הכנסת מועלם.

שולי מועלם-רפאלי: נחמן כבר לא פה, אבל יישר כוח גם לו וגם לך על הדיון הזה.

דב חנין: רוחו אתנו.

שולי מועלם-רפאלי: בדיוק.

שולי מועלם-רפאלי: הוא שורה כאן.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להגיד שהסבתא שלי שבאה ממרוקו, כמו כל הסבתות היהודיות, לא משנה מאיפה הן הגיעו, לימדה אותי משפט שנראה לי שהוא פה תופש על שני המימדים של משרד החוץ, שאנחנו לא מספיק עשירים בשביל לקנות דברים בזול.

שולי מועלם-רפאלי: ואני מרגישה שזה נכון על שני המימדים שבהם דנים כאן.

שולי מועלם-רפאלי: הראשון, שזה בעצם המימד המשמעותי של משרד החוץ, בתפקיד של ההסברה, של הייצוג של מדינת ישראל, של הקשרים שנרקמים והשאלה הגדולה של מי התפקיד לרקום אותם, האם זה נכון שעכשיו את כל הפגישות בחוץ לארץ יעשו נספחים צבאיים ודומיהם, האם זה בסדר לנו להתנהג ככה לאנשים שזה הבחירה שלהם.

שולי מועלם-רפאלי: אני לא באה פה לרחם על עובדי משרד החוץ, אלא להגיד שהאנשים האלה בחרו מקצוע לחיים שלהם.

שולי מועלם-רפאלי: כשהם בחרו את המקצוע לחיים, כמו שאני בחרתי את המקצוע להיות אחות, ידעתי מה זה המקצוע הזה, על כל המימדים שלו.

שולי מועלם-רפאלי: לא חשבתי לרגע שיום אחד אני אעמוד מול אמירה כמו שלך, משה, שאנחנו נמצאים באיזה תקופה שיש בה קיצוץ רוחבי.

שולי מועלם-רפאלי: לפי מה שאני מבינה, הסיפור הזה הוא מתנהל כבר שנה ויותר והעיצומים האלה, הם הכריזו על סכסוך עבודה רק במרץ, אבל למיטב הבנתי והיא לא לקויה בדרך-כלל, הסיפור הזה הוא כשנה.

שולי מועלם-רפאלי: אז אני חושבת שיש פה אמירה משמעותית, על מה המשמעות של ההסברה ומה מקומו של משרד החוץ במדינת ישראל.

שולי מועלם-רפאלי: האם למשרד החוץ יש תפקיד, יש תפקיד שאנחנו חושבים שהוא חיוני.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שעובדי משרד החוץ צריכים לייצג את המדיניות של ממשלת ישראל.

שולי מועלם-רפאלי: אל תטעו במה שאי אומרת פה, ומי ששמע אותי בדיון על הר הבית יודע בדיוק למה כוונתי.

שולי מועלם-רפאלי: עובדי משרד החוץ צריכים לייצג את המדיניות של ממשלת ישראל.

שולי מועלם-רפאלי: מי שזה לא מתאים לו, יתכבד ויודיע בהליכים המקובלים שהוא פורש מהתפקיד הזה שהוא בחר.

שולי מועלם-רפאלי: אבל בטח אין סיבה ועכשיו אני עוברת לצד המקצועי שכרוך בשכר שלהם ובהתקדמות שלהם, בטח אין סיבה שאנחנו נבזבז את האנשים האלה שעשו בחירה מודעת בתפקיד מורכב, אני אף פעם לא חייתי בחוץ לארץ אבל לעומת זאת אני חייתי על בעל שבחר להיות איש צבא וכשאתה בוחר להיות איש צבא אתה יודע שזה מכלול מסוים.

שולי מועלם-רפאלי: אז מי שבחר להיות עובד משרד החוץ, מאוד מאוד רוצה לעשות את התפקיד הזה, הוא רק רוצה להבין שיש פה מישהו שחושב שזה חשוב וכשאתה חושב שמשהו חשוב, אתה אמור לתגמל אותו, אתה אמור לדאוג לשילוב שלו במרחב שאליו הוא נשלח.

שולי מועלם-רפאלי: אני מניחה למיטב הבנתי שלא כולם מתחילים מלהיות שגרירי ישראל באו"ם.

שולי מועלם-רפאלי: בדרך עוברים מקומות קצת יותר קשים, קצת יותר מסובכים.

שולי מועלם-רפאלי: הדבר הזה חייב לקבל את המקום שלו בשני המימדים.

שולי מועלם-רפאלי: במימד הראשון של המשמעות של משרד החוץ והייצוג של מדינת ישראל על כל המשמעויות שלו בחוץ לארץ ובמימד השני, המימד האנושי.

שולי מועלם-רפאלי: מה אנחנו רוצים להשיג מהאנשים האלה, האם האנשים האלה אמורים להישחק ולחזור לפה עייפים, מרוטים, עם בני זוג שבעצם לא מוצאים את עצמם, או שיש לנו תפקיד גם בלהגיד – נכון, רק הבעל או רק האישה הוא עובד משרד החוץ, אבל לנו יש דאגה למכלול המשפחתי כי יש פה משפחה שיוצאת לשליחות של המדינה.

שולי מועלם-רפאלי: ואני חושבת שעל האיזון הזה, צריך לשמור.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו לא מספיק עשירים, לא בהסברה ולא באנשים שמוכנים לעשות את זה, בשביל להוזיל את התהליך הזה כל-כך, כמו שקורה עכשיו.

מיקי רוזנטל: בבקשה, תציג את עצמך.

<רוני הראל: אני יושב ראש ועד חטיבה חוץ מנהלית במשרד החוץ.

<רוני הראל: אני רוצה להגיד מספר דברים.

מיקי רוזנטל: מה זה אומר חוץ מנהלית?

מיקי רוזנטל: תסביר לנו.

<יאיר פרומר: בחו"ל, קונסולים, אנשים שנשלחים להביא גופות תשע שעות לפיליפינים ואחר-כך להסביר למשפחה.

מאיר שטרית: מנהלה – בחוץ.

<יאיר פרומר: כן.

מיקי רוזנטל: תודה.

<רוני הראל: אבל אם רוצים לדייק יותר, אנחנו בערך, בחטיבה המדינית החוץ מנהלית אנחנו על אותו סולם שכר של שירות החוץ ומכאן זה מתחיל.

<רוני הראל: אני רוצה להגיד מספר דברים.

<רוני הראל: אל"ף, לפנות לחברי הכנסת ובאמצעותכם לממשלה.

<רוני הראל: הנושא הוא שבירת העיצומים במשרד החוץ וזה דובר על-ידי חברי הכנסת ונאמר, אבל אני חשבתי שאני חי במדינה דמוקרטית.

<רוני הראל: מדינת ישראל אמורה להיות מדינה דמוקרטית ולא ייתכן, בהנחיית לשכת ראש הממשלה או גורמים אחרים, לשבור עיצומים על-ידי צבא וזה מהלך לא דמוקרטי בעליל, כשמפעילים כוחות ביטחון לשבור עיצומים של אזרחים, זה דבר חמור מאין דוגמתו ואני חושב שבפעם האחרונה שזה קרה, זה קרה בשבירת שביתת הימאים בשנת 51.

<רוני הראל: מאז לא הופעל צבא נגד אזרחים וזה דבר חמור שאתם חייבים לתת עליו את הדעת, אין מצב כזה.

מיקי רוזנטל: האם היתה פעולה נגד עובדי משרד החוץ כשאתה אומר נגד אזרחים?

<רוני הראל: לא, אני קורא לעצמי אזרח.

<רוני הראל: אני אזרח.

מיקי רוזנטל: לא, אני בכוונה חידדתי את השאלה.

<רוני הראל: אז אני עונה.

מיקי רוזנטל: אתה אומר שהיתה פעולה נגד אזרחים, אתה מתכוון שהפעילו גורמים.

<רוני הראל: הפעילו צבא לשבור עיצומים של עובדי משרד החוץ.

<רוני הראל: עובדי משרד החוץ הם אזרחים.

מיקי רוזנטל: OK.

<רוני הראל: ויש כוח התארגנות שההסתדרות, יש חוקים במדינת ישראל, קיבלנו את הסכסוך, חוקי, ולהפעיל צבא לשבור, לעשות לנו את העבודה, אז מחר יעשו את זה גם במשרד הפנים ומשרד העבודה ובכל משרד אחר, יפעילו את הצבא לשבור עיצומים וזה דבר שלא מקובל במדינת ישראל וזה נעשה.

<רוני הראל: וזה דבר חמור.

<רוני הראל: עכשיו לעצם הסכסוך.

<רוני הראל: מה שאמרה חברת הכנסת מועלם, אני רוצה להמשיך משם.

<רוני הראל: אנשי האוצר, הוועדה הבין משרדית שנקראת ועדה בין משרדית, זה ועדה חד צדדית, זה לא באמת ועדה בין משרדית שיושבים ודנים ועושים הצבעה וזה מתקבל על-ידי רוב.

<רוני הראל: אתה בא, אומר, מציב את הדברים ותחכה לתשובות שבוע, שבועיים, שלושה, יגידו לך כן, יגידו לך לא.

<רוני הראל: השכר שלנו בחוץ זה אותו דבר, השכר בחו"ל נקבע על-ידי האוצר, אין מישהו שמגן עלינו, אין הסתדרות או הסכם שמגן וקובע והשכר נשחק.

<רוני הראל: אני חושב שעדכון השכר האחרון היה אולי לפני 12 שנה ואני רוצה להביא דוגמה למה אני מתכוון.

<רוני הראל: רק עכשיו, בארגנטינה, לפני חודש וחצי, יש לנו עובדים שליחים, יש עמ"י, עובדים ישראליים מקומיים ויש עמ"ז, עובדים מקומיים זמניים.

<רוני הראל: יש חוקים בחו"ל שהממשלה המקומית קובעת להעלות על-פי אינפלציה, והעלו בארגנטינה 20% שכר לעובדים מקומיים.

<רוני הראל: כאילו השליחים שלנו בארגנטינה לא חיים באותה מדינה ולא קונים לנו כלום.

<רוני הראל: אבל המקומיים – 20% ועוד שלושה ועוד ארבעה וככה השכר שלנו נשחק במשך למעלה מ- 12 שנה.

<רוני הראל: היום אמר את זה יאיר שאנשים לא רוצים לצאת כי כבר לא כדאי לצאת.

<רוני הראל: כי בארץ השכר עלה ובחו"ל השכר נשחק.

<רוני הראל: אני לא רוצה להיכנס לכל הסכסוך, אני מקווה, זה רק מראה ופה אני אסיים, דוגמה, שאנחנו באים לישיבות כאלה, אף אדם בכיר מהאוצר לא בא לפה ולהגיד את הטיעונים של האוצר, אז אנחנו מתנהלים מול משה בכר ויש לנו כבוד גדול אליו, אבל הוא לא מבכירי האוצר וזה היחס של האוצר לדבר הזה.

<רוני הראל: אותם זה מעניין מספרים, כסף, לא יודעים שיש אנשים, יש נשים, יש ילדים, יש משפחות, שעומדות מאחורינו, שנפגעות כל הזמן.

<רוני הראל: אנשים לא חשוב, חשוב מספרים.

מיקי רוזנטל: תודה רבה.

מיקי רוזנטל: יש עוד מישהו שמבקש לומר משהו?

מיקי רוזנטל: בבקשה.

מאיר שטרית: מרגיז, תמונה מרגיזה, המצב הזה, אדוני, הוא מצב שעובדים שיש להם יד על השלטר, ולא חשוב אם זה נמלים, חברת החשמל, ברגע שיש שביתה ...

מאיר שטרית: מעל ומעבר שאין בכלל מקום להשוות לעובדי המדינה, מאחר ואין להם יד על השלטר, אז הם בעצם מתייחסים אליהם בזלזול ואני אומר זה חמור, כיוון שפה זה נציגי המדינה בחוץ לארץ ואני באמת קורא לממשלה ולאוצר, חבל על בזבוז הזמן.

מאיר שטרית: אפשר להבין את הבעיות הכלכליות, כולנו מבינים את הבעיות הכלכליות, זה לא תירוץ לא לפתור את הבעיות.

מאיר שטרית: אני חושב שמדובר בסכסוך שכל עלותו מסתכמת בכמה עשרות מיליוני שקלים, זה לא שווה את העניין, הנזק שנגרם מאי-השירות של עובדי משרד החוץ, הוא הרבה הרבה יותר גדול מאותם עשרות מיליוני שקלים, ואני מציע לכם למצוא דרך לכסות את העניין הזה.

מאיר שטרית: כי הבעיה הזאת לא תיפתר מאליה, היא לא תיפתר, היא רק תחריף.

מאיר שטרית: ואני רוצה לומר לעובדי משרד החוץ, יש לי הצעה אליכם, כי תראו – אני, דיבר מר הראל על העניין של שוברים שביתה.

מאיר שטרית: הרי מה התירוץ של הממשלה?

מאיר שטרית: אתמול זה עלה בוועדה.

מאיר שטרית: אומרים שאתם פוגעים באינטרסים ביטחוניים ממדרגה ראשונה של מדינת ישראל, ולכן מוצאים פיתרון איך לפתור את הבעיות האלה, באמצעות גופים אחרים.

מאיר שטרית: אני מציע לכם, אני אומר כמי שמכיר סכסוכי עבודה, אני מציע לכם לנציגי העובדים, להקים ועד חריגים, לא לתת תירוץ לממשלה.

מיקי רוזנטל: יש להם, יש להם.

מאיר שטרית: רגע, רגע.

מאיר שטרית: כדי לא לתת תירוץ לממשלה, להפעיל אנשים אחרים בעניין, זה אגב אני אתן עכשיו משפט מרוקאי – לא כל מי ששולחים אותו, הוא נהיה איש משרד החוץ.

מאיר שטרית: יש משפט במרוקאית שאומר [מרוקאית].

מאיר שטרית: מה פירוש?

מאיר שטרית: הוא ישן לילה אחד ליד הנהר, הוא קורא לעצמו בן הדוד של הדגים.

מאיר שטרית: זאת אומרת, זה לא, כמה שמתיימר, ומי שיוצא לשליחות, שליחות מיוחדת, לא עושה אותו עובד משרד החוץ, זה מקצוע.

מאיר שטרית: ואני מציע לכם להגיד, להקים ועדת חריגים ולהודיע לממשלה ולראש הממשלה, אדוני ראש הממשלה, תדע לך, יש לנו ועדת חריגים, תכתבו לו מכתב.

מאיר שטרית: יש לנו ועדת חריגים, אנחנו מבקשים שכל נושא חיוני לביטחון מדינת ישראל, נא לפנות אלינו, אנחנו כן נפעל לוועדת חריגים.

מאיר שטרית: לדעתי, שווה לכם לעשות את זה.

מאיר שטרית: בסכסוך עבודה זה מהלך נכון לעשות.

מאיר שטרית: זה גם יוריד מהם את הדרך שהם משתמשים בה, לצערי, לעשות באמצעות אנשים אחרים ועדיף שאתם תעשו את השירות הזה, כי אם זה באמת אינטרס חיוני, שווה לעשות אותו.

מיקי רוזנטל: תודה רבה.

מיקי רוזנטל: אנחנו צריכים לסיים.

<עמי מהל: אני בוועדת חריגים.

מיקי רוזנטל: אתה בוועדת חריגים, יש לך ממש כמה משפטים, כי אנחנו צריכים לסיים.

מיקי רוזנטל: בבקשה.

<עמי מהל: שני משפטים, שני דברים.

<עמי מהל: קודם כל, יש ועדת חריגים ואני עומד בראשה ואנחנו המון דברים שקשורים לביטחון המדינה, אנחנו משחררים, לא נוגעים בהם, מתוך אחריות.

<יאיר פרומר: לא פגענו בביטחון המדינה, לא בסכסוך הקודם ולא נפגע בסכסוך הזה ואם מישהו חושב שפגענו הוא טועה.

שולי מועלם-רפאלי: תן לו לדבר.

<עמי מהל: מתוך אחריות מלאה למדינת ישראל, אנחנו לא פוגעים בביטחון המדינה, זה נוגע בהמון המון דברים, אני לא רוצה להיכנס ולפרט כאן דבר דבר.

מאיר שטרית: מציע לכם לכתוב מכתב.

<עמי מהל: זה דבר אחד.

<עמי מהל: הדבר השני זה העניין של הפיתרון.

<עמי מהל: אנחנו למעשה הסקטור הציבורי היחיד במדינת ישראל שאין לו הסכם קיבוצי.

<עמי מהל: זאת אומרת, עובדי המדינה בחו"ל, הם הסקטור הציבורי היחיד במדינת ישראל, שאין לו הסכם קיבוצי ומכאן כל הבעיות.

<עמי מהל: אם אנחנו רוצים לפתור את הבעיות, אנחנו צריכים להיכנס להסכם קיבוצי, באותו רגע הכל יהיה מסודר, כי ההסכם יהיה מסודר והוא יקבע תנאים איך מעדכנים את השכר בחו"ל, בצורה מסודרת ולא על-סמך שרירות הלב של הוועדה.

<עמי מהל: ומשפט אחרון, היתה לנו ישיבה עם מר משה בכר לפני חודש וחצי, חודשיים, ואנחנו ביקשנו שהישיבות, זה היה בנושא של משפחות.

<עמי מהל: אנחנו ביקשנו שהישיבות האלה תתקיימנה שלוש פעמים בשבוע ולא פעם בשבועיים, אז אני מתנצל, זה לא פעם בשבועיים, זה אפילו לא פעם בחודשיים, כי מאז לא היתה לנו עוד ישיבה.

דב חנין: תגיד, איפה אתה שירתת?

<עמי מהל: אני שירתתי בפולין, אני שירתתי בטורקיה והייתי שגריר בטשקנט.

דב חנין: ומר פרומר, איפה אתה שירתת?

<יאיר פרומר: אני שירתתי במקום הנוח והנעים ביותר בעולם, זה נקרא בוג'ה בניגריה, ואחר-כך שירתתי בבלגרד, כסגן השגריר, אני חושב שיש לנו הרבה מה ללמוד מהניסיון שלהם מה קורה כשיחסי החוץ שלך מתפרקים.

דב חנין: והראל, איפה אתה היית?

<רוני הראל: אני הייתי בקהיר, שליחות ראשונה, מדריד ופינלנד.

מיקי רוזנטל: אני ברשות

מיקי רוזנטל: כם אקרא, נחמן, תקשיב, יקירי, אני אקרא הודעת סיכום, אם יש לכם הערות אתם יכולים כמובן להוסיף.

נחמן שי: תודה.

מיקי רוזנטל: הוועדה קוראת לראש הממשלה שהוא גם שר החוץ ולשר האוצר להתערב לאלתר בפיתרון הסכסוך עליו הכריזו עובדי משרד החוץ.

מיקי רוזנטל: הוועדה שוללת כל צעד וניסיון שמטרתם לעקוף את עיצומי העובדים במשרד החוץ ולשבור את שביתת העובדים.

מיקי רוזנטל: הוועדה קוראת לראש הממשלה ולשר האוצר להכריז על כניסה מיידית למשא ומתן עם העובדים, שיפור תנאי עבודתם.

מיקי רוזנטל: הוועדה מוקירה את עבודתם ושליחותם של עובדי משרד החוץ ומבקשת מהם להכריז על ביטול העיצומים שנוקטים מייד עם כניסתם למשא ומתן עם נציגי ראש הממשלה והאוצר.

מיקי רוזנטל: הוועדה קוראת לחידוש התכנסותה ופעילותה של ועדת לאור לתנאי השירות בחו"ל, במתכונת שתכלול נציגי ציבור ונציגי משרד החוץ וכך להבטיח שהחלטות הוועדה לא יהיו חד-צדדיות.

מיקי רוזנטל: הוועדה תעקוב אחר יישום המלצותיה והתקדמות המשא ומתן.

מיקי רוזנטל: הישיבה נעולה, אלא אם כן יש למישהו הערה.

דב חנין: אדוני, יש לי הצעת תיקון קלה.

דב חנין: אני לא נלהב מהקריאה לעובדי משרד החוץ להפסיק את העיצומים, אבל אם אדוני חושב שזה מה שאנחנו צריכים לעשות - - -

נחמן שי: אני חושב שזה ביחד, זה נכון.

דב חנין: אני הייתי מציע, אם כך, להוסיף, לחדד את הנוסח באופן כזה - - -

יצחק הרצוג: תקשיב, זה מותנה בפתיחת משא ומתן.

שולי מועלם-רפאלי: כניסה למשא ומתן.

מיקי רוזנטל: אני לא יודע אם שמעתם את כל הנוסח.

מיקי רוזנטל: הנוסח אמר שאם ראש הממשלה, ראש הממשלה, האוצר, פותחים אתכם במשא ומתן.

דב חנין: אדוני, אני מציע, אני מבין את כוונתך הטובה, אדוני היושב-ראש, אני מציע שבנוסח נוסיף – עם כניסה למשא ומתן רציני ורצוף עם נציגי משרד ראש הממשלה שלא יגידו לנו שעושים איזה פגישה ואחר-כך בעוד שלושה חודשים ישבו.

מיקי רוזנטל: יתוקן בהתאם.

מיקי רוזנטל: הישיבה נעולה, תודה רבה לכולם.