ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 19, פרוטוקול מספר 32, 2013-06-17 11:00

עמרם מצנע: בוקר טוב, אנחנו רוצים להתחיל.

עמרם מצנע: קודם כל אני מקדם בברכה את הרב שי פירון, חבר הכנסת ושר החינוך ומאחל לו בריאות שלמה.

מוחמד ברכה: והרבה צחוק.

עמרם מצנע: הרבה צחוק.

עמרם מצנע: אנחנו בישיבה השנתית הקבועה לאישור תשלומי הורים לשנת הלימודים הבאה.

עמרם מצנע: החידוש הוא בכך שאנחנו מקיימים את הדיון מוקדם ולא בדקה התשעים ובימים האחרונים לפתיחת שנת הלימודים ומאפשרים גם דיון שלא בלחץ ושלא בפגרה של הכנסת, וגם מאפשרים כמובן לרשויות המקומיות, למשרד החינוך ולארגוני ההורים להיערך בזמן ובהתאם.

עמרם מצנע: אני רוצה להזכיר, או ליידע, את כבוד השר שב-14 ביולי 2010 אושרה בקריאה טרומית הצעת חוק לביטול תשלומי הורים ולאחר שהיא אושרה בקריאה טרומית סוכם על דעת המציע שתוך 14 חודשים תשב ועדה שתקבע ותציע את מסקנותיה.

עמרם מצנע: הוועדה הזו ישבה פעם-פעמיים, אולי אפילו שלוש פעמים אבל נכון לרגע זה לא הוגשו לנו המלצותיה.

עמרם מצנע: אני יודע שמשרד החינוך עוסק בנושא של תשלומי הורים במגזר המוכר שאיננו רשמי, אני מניח שזה יבוא לדיון בוועדה.

עמרם מצנע: אנחנו עוסקים עכשיו בתשלומי החובה, שזה בעצם תשלום הביטוח, תשלומי הרשות ותשלום התל"ן, שנוהג משרד החינוך להביא אותו בפנינו למרות שנושא התל"ן הוא לא חלק מהחובה להביא את זה לאישור הוועדה.

עמרם מצנע: לפי המסמכים שהוגשו היום לחתימת השר אני מבין שאין שינוי מתשלומי החובה של ההורים של שנה שעברה, תשלום הביטוח עדיין לא ידוע מאחר והשלטון המקומי מקיים מכרז ואי אפשר לשים את התשלום לפני שנקבעו תוצאות המכרז, ובתל"ן יש עליה משמעותית הייתי אומר.

עמרם מצנע: עד כאן הפתיחה שלי, כבוד השר, בבקשה.

שי פירון: בוקר טוב, צהרים טובים לכולם.

שי פירון: אני ברשות

שי פירון: כם אפתח בכמה מילות הקדמה ואחר כך אגש לדברים.

שי פירון: אני מאוד מבקש – אני ישבתי לא מעט פעמים בצד הזה של השולחן ורואה כבר את החברים ויודע את ההופעה שכל אחד ואחד מהם הכין ואני אדאג שכשאתם תדברו אני אעצור כדי שיצלמו אתכם – אבל יש לי רק בקשה אחת:

שי פירון: תנו לי להציג את שלי מהתחלה ועד הסוף.

שי פירון: אני מבטיח לא לפספס שאלה אחת שתרצו לשאול כדי לא להסתיר פרט אחד מתוך הדברים אבל אני חושב שלתמונה השלמה יש משקל.

שי פירון: קודם כל אני רוצה לפתוח ולומר שאני מאוד מאוד מקווה, כפי שיושב-הראש פתח, שזאת אחת מהפעמים האחרונות שבהן ועדת החינוך מתכנסת כדי לאשר תשלומי הורים.

<יצחק קדמן: כבר 20 שנה.

שי פירון: יצחק, אני מאוד שמח על מידת האמון הרב שאתה מפגין בי ואני בכל זאת אחזור על המשפט שנית, אני גם אמרתי את זה כשהייתי בצד הזה והלכתי לכאן כדי לעשות את זה, לא נשארתי רק כדי להגיד שזה לא בסדר.

שי פירון: אז אני באופן עקרוני חושב שהדבר הנכון הוא למצוא דרך.

שי פירון: אני לא ידעתי, עמרם, על ועדה כזו.

שי פירון: חידשת לי.

שי פירון: אני אבקש אחר כך מאנשי משרדי ללמוד אם יש ועדה כזאת ואם היא נמצאת באמצע דיונים או אם היא לא הושלמה אז בוודאי שאני אאיץ את המהלכים האלה.

שי פירון: ברמה העקרונית אני סבור שהמתכונת הנוכחית שבה אנחנו מייצרים דיונים כאלה ואחרים היא בעייתית מכמה וכמה סיבות.

שי פירון: קודם כל היא לא שוויונית, היא מפלה בין ציבורים שונים במדינת ישראל.

שי פירון: מדינה לא יכולה להיות גורם מפלה, מדינה צריכה להיות גורם שמצמצם פערים ולא מגדיל פערים.

שי פירון: הדבר השני הוא בשל העובדה שאנחנו רוצים ליצור מצב שבו החינוך הציבורי יהיה החינוך הטוב ביותר והמוצלח ביותר והאיכותי ביותר, אנחנו צריכים ליצור מצב שכל צעיר, ללא קשר למצב הסוציו-אקונומי של ההורים שלו, יוכל לקבל את השירותים הטובים ביותר במסגרת המדינה, ובעיקר בגלל שאנחנו צריכים להיות אנשי אמת והמילה "חינם" יש לה רק פירוש אחד.

שי פירון: למילה חינם יש פירוש שהוא חינם, והיום למילה חינם יש יותר ממשמעות אחת והדבר הזה צריך להיפסק.

שי פירון: בשל העובדה שאנחנו נמצאים בשתי בעיות: האחת זה פרק הזמן הקצר מדי שעבר מכינון הממשלה האחרונה ועד הזמן שאנחנו עומדים עכשיו כדי לייצר שינויים ארוכי טווח, והדבר השני, המציאות הכלכלית הכללית שבתוכה אנחנו עומדים, בחרתי לבוא לכאן היום ולייצר שני מהלכים מקבילים שנראים בעיני חשובים לא פחות.

שי פירון: המהלך הראשון הוא בעצם מהלך של שקיפות.

שי פירון: אנחנו בכלל נקפיד השנה ובשנים הבאות, אני מקווה, ככל שיותיר לנו הזמן, להיות מאוד שקופים ומאוד בהירים בכל תחום; החל מהעובדה שסביב 20 לחודש, סוף שנת הלימודים, כל המנהלים יקבלו את התאריכים של בחינות הבגרות של שנה הבאה ויוכלו להעירך מבחינת תוכנית הלימודים שלהם באופן שקוף; כולל העובדה שכל מה שנקרא "ההלימה", ה"מיקוד" לשעבר, יפורסם כבר ב-3-5 ימים הקרובים, כלומר עד ה-20 לחודש; דרך העובדה שכשיגיע הזמן של פרסום הדוח של ""Education at a Glance אנחנו נפרסם אותו בשקיפות מלאה, נניח אותו על השולחן.

שי פירון: התפיסה של שקיפות שאומרת שהכול צריך להיות גלוי בפני הכול, כל דבר צריך להיות חלק של כולם, אנחנו לא מסתירים שום דבר מאף אחד, היא צריכה להיות חלק מהעניין.

שי פירון: לכן אנחנו רוצים לעמוד על 4 דברים: האחד זה שקיפות, השני זה אמון – חשוב לי מאוד להעמיק את האמון גם במשולש שנקרא משרד-הורים ותלמידים-ומורים ומנהלים, במשולש הזה להדק את הברית, להראות שהדברים הם ברורים, להראות שאנחנו לא נוהגים שום דבר בהסתרה, לנסות לראות איך המשאבים שאנחנו מקצים בכל זאת כרגע מסייעים למצוינות ולא מזניחים לרגע אחד את השאיפה לשוויון הזדמנויות.

שי פירון: פירוש הדברים הוא כזה: אנחנו צריכים לאזן בין מצד אחד הרצון להעניק לכלל ילדי ישראל את המרב במסגרת של חינוך ציבורי ובין מצד שני לתת להורים את הרצון להעשיר את תוכניות החינוך של ילדיהם, תוך פגיעה מינימלית בעקרון השוויון בחינוך ובאלה שידם אינה משגת להעשיר את חינוך ילדיהם, ולכן עשיתי כמה שינויים שאני אציג אותם בפניכם.

שי פירון: ראשית, היום אני אציג בפניכם את היתר הגביה בחינוך הממלכתי.

שי פירון: כפי שחבר הכנסת עמרם מצנע אמר, אם יורשה לי אני רק אומר משפט אחד שהוא אמר אותו נכון אך לא מדויק: העלייה בתשלום התל"ן נובעת בשל הסכמי "אופק חדש" ו"עוז לתמורה", בשל העובדה ששווי השעה של המורים גבוה יותר.

שי פירון: אנחנו לא מעלים את שעת התל"ן כי אנחנו רוצים אלא בשל העובדה ששווי השעה עלה וכיוון שכך אנחנו צריכים להתאים את שווי השעות למחיר שנקבע.

שי פירון: אבל אני מתחייב בשבועיים הקרובים להניח על שולחננו עוד 3 חוזרים, לא נוח לי אתם, הם כולם יהיו בחוזר מנכ"ל אחד.

שי פירון: נוציא אותם כמובן לפרסום להערות ציבור, הם יקבלו את הזמן המתאים, נקבל את הערות הציבור כמובן.

שי פירון: 3 חוזרים שיופיעו בחוזר אחד שתפקידם – עד שתיפתר הבעיה באופן כוללני, שלזה כמו שאמרתי בהתחלה אני מחויב, יצחק, תבחן אותי בזה – אנחנו רוצים קודם כל להיות שקופים ולהסדיר עיוותים כאלה ואחרים שהסתובבו במקומותינו ובמחוזותינו ולהסדיר אותם בתוך חוזר.

שי פירון: אני מדבר על 3 מעגלי גביה: הדבר הראשון זה הסדרת הגביה בבתי הספר הייחודים.

שי פירון: יש פה הורים של בתי הספר הייחודיים?

שי פירון: כן.

שי פירון: אז אני אומר, מלפני שבוע, כשהתוודעתי לסוגיה, אין יום שהאנשים האלה לא שולחים לי כ-572 מכתבים ביום, אני ממש מרגיש שעוד רגע אסור לי ללכת ברחוב, ממש.

שי פירון: לפני שבוע בסך הכול קיבלתי את הפניה והבטחתי מידית לטפל בה.

שי פירון: מה שאנחנו נעשה זה דבר מאוד פשוט, המנכ"לית תציג את זה בהמשך, אנחנו נפרסם חוזר מוסדר, תהיה שנת מעבר כדי לא לייצר מצבי קיצון מיום ליום, אבל בסוף שנות המעבר הזו בתי ספר, אל"ף, שלא יקבלו אישור על היותם בתי ספר ייחודיים דרך ועדה שמשרד החינוך יקים, ושנים, שלא יעמדו בכללי שעות גביית התל"ן שתוסכם, לא יוכלו לגבות את הכסף.

שי פירון: אנחנו לא נתיר לייצר מצב שבו המציאות הזאת היא מופקרת.

שי פירון: אני באופן אישי חייב לומר שאני מאמין שבתי הספר הייחודיים צריכים להיות חלק מהמערכת הממלכתית ואין סיבה שבעולם לייצר גביה מיותרת.

שי פירון: זה מייצר אי שוויון, זה מייצר חוסר צודק.

שי פירון: אני אומר, שנת המעבר הזאת היא רק בשל הזמן הקצר מדי שיש לי.

שי פירון: אני יודע שזה כרוך בפיטורי מורים וזה כרוך בהיערכות לשנה הבאה ואני לא רוצה למנוע מבתי ספר בירושלים להיערך לשנת הלימודים באופן נכון, אבל חשוב לי שתדעו את גישתי הערכית, גישתי הערכית היא שאני חושב שחינוך ציבורי שוויוני הוא ערך מרכזי במדינת ישראל, ובמקומות שבהם יש בעיה נקודתית בגלל חוסנה של הרשות, בגלל יכולתה לתמוך ובאופן כזה או אחר, צריך להגיע להסדרים שקופים שנקבעים בחוק, בחוזר מנכ"ל במקרה שלנו, ולא לייצר מצב שבו בשם דלותה של הרשות המקומית אנחנו מייצרים חוסר שוויון כזה או אחר בין מקומות אחרים.

שי פירון: הדבר השני זה שצריך לשים לו קץ הוא – אני מחפש את המילה המתאימה – הבעייתיות בגביה בחינוך הממלכתי-דתי.

שי פירון: אני חושב שזה לא הגיוני, זה לא מוסרי, זה לא מידתי וזה אפילו לא חינוכי לייצר מצב שבו הורה שולח את הילד שלו לבית ספר ממלכתי, בעיקר בגילאי התיכון, ומשלם סכומים שמשפחה נורמטיבית לא יכולה לעמוד בהם.

שי פירון: העובדה שכל מחקר מציג שמשפחה דתית לאומית ממוצעת תשלם שווה ערך של דירה כשכר לימוד על גיל התיכון במהלך שנות4-5 הילדים בממוצע לא הגיוני במדינה שמצהירה על חוק חינוך חינם.

שי פירון: ולכן אנחנו נכנסים עכשיו לשלב הראשון בהסדרת הגביה בחינוך הממלכתי.

שי פירון: זה אומר שתהיה הגבלה משמעותית ב-4 פרמטרים: האחד, תהיה הגבלה משמעותית בשכר ראשי המוסדות, בכל מה שנוגע אנחנו לא נסייע למוסדות שלא יעמדו בכללים של השכר, של הטבות כאלה ואחרות.

שי פירון: זה אומר שאנחנו לא נאפשר המשך של פתיחת בתי ספר קטנים וקטנטנים שנובעים מפיצולי פיצולים ומאיזה חוסר נחת כזה או אחר שגורם לעשרות בתי ספר של כיתה או שתיים בשכבת גיל, שאז זה מטיל על ההורים משאבים בלתי סבירים.

שי פירון: אפשר לחיות בקמפוס אחד, ילדים עם ילדים.

שי פירון: זה אומר שאנחנו לא נאפשר פתיחה בלתי מבוקרת של מספר מגמות לימוד בלא התאמה למספר התלמידים במוסד.

שי פירון: זה אומר שאנחנו לא נאפשר יצירת מצב שבו בתי הספר יחתמו בתוך החינוך הציבורי על חוזים אישיים שמאפשרים למורים ספציפיים מתוך התחרות הסכמים כאלה ואחרים שבסופו של דבר מושתים על ההורים.

שי פירון: הדבר הזה בהליך ארוך טווח יפסק.

שי פירון: בשלב הראשון אנחנו נניח לפניכם להערות חוזר עם הגבלה מאוד מאוד גדולה על תשלומי ההורים בחינוך הדתי ואנחנו מקווים שזו תחילתה של מהפכה גדולה מאוד בסיפור.

שי פירון: זה יתחיל כבר משנת הלימודים הקרובה.

שי פירון: הדבר השלישי זו הסדרת הגביה בחינוך המוכר שאינו רשמי, שכבר נגע בו יושב-ראש הוועדה.

שי פירון: יש עוד נקודה שכמובן אני רוצה להדגיש אותה זה כל מה שנוגע למגמות לימוד, גביה עבור מגמות לימוד בחינוך העל-יסודי.

שי פירון: גם פה אנחנו נפרסם, בתוך החוזר הזה, תקנות מהודקות יותר שיעשו סדר בעניין וימנעו – בכלל, זה לא דיון פדגוגי אבל אני לכשעצמי לא ראיתי שריבוי המגמות מוביל לריבוי הישגים ואני חושב שבכלל ראוי שמדינת ישראל ותחומי הלמידה בה יהיו ממוקדים יותר ומפוזרים קצת פחות, אני חושב שזה יעשה טוב לכולם אבל זה נושא לרפורמה אחרת שנגיע אליה בהמשך.

שי פירון: מהם שינויי הדגש שאני רוצה לעשות בתוך התקציב: קודם כל, ראש לכול כולנו מסכימים שהסדרת תשלומי ההורים, כפי שאמרתי עכשיו, תוביל להקלה בנטל, היא תסדיר את המסלולים הייחודיים בתוך הזרם הרגיל, היא תייצר מגמות לימוד עם גביה מוגבלת ועוד כהנה וכהנה.

שי פירון: אנחנו רוצים לעשות שתי פעולות מידיות מרכזיות: הפעולה הראשונה, אנחנו נרחיב את פרויקט השאלת ספרי הלימוד.

שי פירון: אחד הדברים היפים שאני חווה בתור שר חינוך הוא שכל פעם אני קורא כל מיני קמפיינים ברשת, בכלל עוד לא קרה כלום, אני כבר יודע שביטלתי את הפרויקט, שעצרתי את השאלת הספרים, שאין השאלת ספרים.

שי פירון: אני לא יודע מי כתב את זה, אנחנו נרחיב את פרויקט השאלת הספרים בשנה הקרובה, אני מקווה להעמיק אותו יותר ויותר.

שי פירון: אני מקווה לעבור כמה שיותר מהר לדיגיטציה.

שי פירון: ביקשתי מהמזכירות הפדגוגית להעמיק את קצב אישורי הספרים, אנחנו נאשר השנה למעלה מ-100 הספרים במהלך השבועיים הקרובים שהם ספרים דיגיטליים כדי שיותר ויותר ספרים יעברו לדיגיטציה.

שי פירון: אנחנו נרכוש יותר ויותר זכויות של ספרים שיצאו בעבר כדי שנוכל לתת אותם בסוף התהליך חינם אין כסף להורים.

שי פירון: אנחנו נעשה כל מה שצריך כדי שבסופו של תהליך – אני גם באופן אישי, זה לא בשליפה, לא מאמין ששאלת השאלת הספרים צריכה לקבל אישור של 60% מההורים, אני חושב שזו צריכה להיות חובתה של המדינה לתת ספרים באופן מוחלט לכולם, זה צריך להיות פרויקט לאומי.

שי פירון: זה מה שאני מניח שיקרה בשנה הבאה, זאת המחויבות שלי.

שי פירון: אני לא מבין למה זה צריך להיות תלוי הורים כאלה ואחרים, מי שרוצה לקנות לעצמו ספר חדש ילך ויקנה ספר חדש אבל אני חושב שהתוכנית הזאת צריכה להיות תוכנית של כלל התלמידים בישראל, לא תלוי ברצון הורים.

שי פירון: מה לעשות שבמדינת ישראל שני אנשים זה ארבע דעות, זה פשוט גדל משנה לשנה.

<גדעון פישר: 5 כבר.

שי פירון: 5.

שי פירון: כבר.

שי פירון: אתה עורך דין אז אתה גורם לעוד.

שי פירון: אז לכן אני אומר: אני לא מאמין בעניין הזה, אני חושב שזה צריך להיות חלק מחוק חינוך חינם.

שי פירון: הדבר השני שאנחנו נעשה הוא שימוש מושכל בתקציב סבסוד הטיולים.

שי פירון: אני רוצה להגיד מה אנחנו נעשה: אנחנו נגדיל את סכום המלגות ל-100 מיליון שקלים.

שי פירון: 100 מיליון השקלים האלה יהיו בסמכותם של מנהלי בתי הספר באישור כמובן המחוזות, כאשר המגמה היא לא להשתמש בהם רק לטיולים אלא לגביית שכר הלימוד של אותם דברים המותרים לגביה, סל תרבות וכו'.

שי פירון: כל סיוע שנצרך, יהיה מותר למנהל בית הספר להשתמש ב-100 מיליון השקלים האלה לא רק לצורך סבסוד ימי הטיול אלא לצרכים נוספים, לכן אני מגדיל את הסכום למעלה מפי שניים.

שי פירון: התפקיד, המטרה היא בעצם לייצר מצב שבסופו של דבר אני לא רוצה לראות בקדנציה הזאת, לא רוצה לשמוע – איפה את יערה ברק?

שי פירון: ראיתי אותך.

שי פירון: זאת יערה ישורון, זה בסדר, אני זוכר את כולם – אני לא רוצה לראות את יערה ברק מדווחת על ילד שלא נתנו לו לעלות לאוטובוס או מישהו שלא נתנו לו להיכנס להצגה או משהו מדברים האלה שבעיני הם בעייתיים מאוד.

שי פירון: אסור שהם יקרו בישראל ולכן בתי הספר יקבלו סכומים נכבדים למלגות כדי לסייע לתלמידים לעמוד בקריטריונים.

שי פירון: זאת הטבלה, היא זהה במאת האחוזים, כפי שאמרתי, לטבלה בשנתיים האחרונות.

שי פירון: כפי שיושב-ראש הוועדה אמר, חסר כאן הסכום של ביטוח התאונות לכן יש פה פער של 30-40 שקלים משנה שעברה, כי חסר הסכום הזה.

<יצחק קדמן: יש פה הגדלה של סעיף הטיולים.

<יצחק קדמן: הטיולים עלו כמעט חצי ממה שכתוב פה בשנה החולפת, עכשיו הגדלתם את זה בצורה משמעותית.

שי פירון: בוא נביא את הטבלה.

<יעקב בן יששכר: אדוני, מה קורה עם מסיבות הסיום שאני לא רואה התייחסות, שגובים - - -

שי פירון: אנחנו נעשה סדר.

עמרם מצנע: אני לא מציע לך לענות.

שי פירון: בוודאי שאני לא אענה משום שזה בשקף הבא אז חבל, אז בוא נעשה סדר.

שי פירון: קודם כל, מסיבות הסיום, מה שאתם רואים עכשיו – מר קדמן, אני מוכן לשתוק ולתת לך לדבר לגמרי לבד, חבל, אתה מפספס את ההזדמנות שלא ישמעו אותך כולם.

שי פירון: אז אני רוצה לחזור על הדברים באופן הפשוט: הסכום הטוטלי של גביית שכר הלימוד השנה ושנה שעברה הוא זהה במאת האחוזים.

שי פירון: אין עליה בשקל אחד בסכום הטוטלי, יש לכם את החוזר של שנה שעברה?

שי פירון: אפשר לקבל אותו בבקשה?

עמרם מצנע: לי יש.

<יהודית גידלי: לנו יש.

שי פירון: אז הנה החוזר של שנה שעברה, אין שום הבדל בין הסכומים.

שי פירון: אכן, הסכום שניתן לטיולים – אני הסברתי את זה לפני שניה – בשנה שעברה, במקום לחול על כל המערכת ולייצר הפחתה של כ-30 או 40 שקלים בעשירונים הגבוהים, הועבר - - -

<יצחק קדמן: לא.

שי פירון: יצחק, או שתיתן לי לדבר - - -

<יצחק קדמן: לא, אבל יש פה עובדות.

<יצחק קדמן: 150 מיליון הוקצו לסבסוד הטיולים, הם הורידו את סכומי הטיולים לפי מדד הטיפוח בין 40% ל-80%.

<יצחק קדמן: זו היתה הקלה של מאות שקלים לבתי הספר.

<יצחק קדמן: הכסף יצא ממשרד חינוך, אם הוא הגיע או לא הגיע זו שאלה נפרדת לדיון נפרד, אבל עלות הטיולים בשנה שעברה היתה כמחצית ממה שמופיע פה אחרי הורדה של שר החינוך הקודם, אם מותר להזכיר אותו בישיבה הזאת.

שי פירון: חובה.

<יצחק קדמן: הצליח להוריד באמצעות המלצות ועדת טרכטנברג והחלטת הממשלה 4088 ממאי בשנה שעברה.

שי פירון: אני יכול להמשיך?

שי פירון: אם תרשה לי, אם לא אני אמתין, אני מכבד אותך.

שי פירון: תודה.

שי פירון: אם כן אז אני אומר: אין שינוי בעלות הכוללת של המחיר, מה שעשינו באופן מובהק הוא כיוון שמחירי הטיולים, כפי שגילינו, לא הגיעו לבתי הספר, להורים, ובסופו של דבר רוב ההורים שילמו את המחירים שאנחנו מצביעים עליהם עכשיו – ואלה הן העובדות – ביקשנו לעשות שני דברים: האחד, אנחנו מעריכים שכאשר נבחן בשבועות הקרובים את השימוש של מנהלי בתי הספר בסכומים האלה אנחנו נחזיר מיליוני שקלים, אנחנו מעריכים עשרות, אבל מיליוני שקלים שלא נעשה בהם שימוש במהלך השנה, נחזיר אותם חזרה לתוך הקופה ונוכל להוזיל את מחרי הטיולים יותר.

שי פירון: והדבר השני, אני קיבלתי החלטה ערכית, אפשר להתווכח, להעביר סכום גדול יותר לצורך המלגות ופחות לשים את זה בתוך סעיף הטיולים.

שי פירון: אפשר להתווכח, בשביל זה אני שר החינוך ולא אתה ואני החלטתי.

שי פירון: זאת החלטתי, שאני רוצה להעביר יותר כספים למלגות.

שי פירון: אפשר להתווכח על זה, זה בסדר גמור, שאני רוצה להעביר יותר כספים למלגות מאשר להורדה של סך כל כסף הטיולים.

שי פירון: אני אשמח מאוד לקיים דיון נעים ולא עצבני, רגוע, מלומד, על השאלה מהם סדרי העדיפויות.

שי פירון: אני מוכן להסביר, אני מניח שרן מלמד יוכל להסביר טוב יותר, מהם השיקולים שלי, למה אני חושב שצריך לעזור לאוכלוסיות מוחלשות יותר בסך הכול הכולל שקיים, זאת החלטה חינוכית.

<רן מלמד: בינתיים אני עוד שותק, ביקשת.

שי פירון: נכון, אתה בסדר.

שי פירון: זאת החלטה חינוכית, אפשר להתווכח אתה אבל זאת עמדתי.

שי פירון: אני אומר, בטוטאל נשאר הכסף, העברתי אותו לפי מיטב הבנתי לסכום של המלגות.

<יצחק קדמן: לא נשאר - - -

שי פירון: אני מבקש לא להפריע לי עוד, בסדר?

שי פירון: הדבר האחרון שאני רוצה לומר זה אתגרי ובזה אני אתייחס גם להערתך.

שי פירון: תראו, אני רוצה להעיר שלוש הערות שאני רואה אותן, נקרא לזה, אתגר גדול.

שי פירון: אני מאוד מאוד מאוד מאוד מאוד מצר על האופן שבו מתנהלות מסיבות הסיום בבתי הספר בישראל.

שי פירון: אני לא מדבר רק על מסיבת הסיום של כיתה י"ב, וגם אני וגם אתם יודעים שהמחיר שכתוב כאן על כמה מותר לגבות הוא בדיחה כי הוא לא לוקח בחשבון הוצאות לבוש והסעות ייחודיות ועוד דברים כאלה ואחרים.

שי פירון: אבל אני רוצה לומר פה אמירה שצריך לשים אותה על השולחן: זה לא ילך אם ההורים בישראל לא יחברו אלינו יד ביד ויעצרו גם הם את הביזיון הזה.

שי פירון: חברים יקרים, זאת תעודת עניות למערכת החינוך הישראלית שבנים ובנות מוציאים בסך הכול כ-1,000-2,000 שקלים במסיבת סיום, באיזה נשף במקום – אם יש כל כך הרבה כסף אז אולי שיתרמו אותו לקראת סיום כיתה י"ב, לאיזה מוסד שזקוק לתמיכה, אולי ילכו לאיזה יומיים התנדבות.

שי פירון: אני לא נגד חגיגות ומסיבות, לסיים י"ב שנים זו בהחלט משימה חשובה.

שי פירון: אני מדבר לא רק על סיום מסיבת י"ב, גם על הפקות ענק בסיום כיתה ו' או כיתה ט', תלוי באיזה מקום זה נמצא.

שי פירון: אני לא רואה מקום לדברים האלה, אני לא רואה שהדברים האלה ראויים ונכונים למקומותינו ואני חושב שאנחנו צריכים לשנס מותניים.

שי פירון: זה לא תפקיד רק של משרד החינוך, למשרד החינוך יש יכולת מוגבלת, חלקית, בסופו של דבר, אם ניקח את הדוגמה של ילדי י"ב, זה נעשה אחרי שעות הלימודים, אחרי סיום רשמי בדרך כלל של שנת הלימודים.

שי פירון: אבל יש פה מסר ערכי ואם ההורים לא יחברו אלינו ויחד כאמירה משמעותית לא נתמקד בצורך להפסיק עם ההתנהגות מנקרת העיניים הזו אנחנו נעשה לעצמנו עוול גדול מבחינה חינוכית.

שי פירון: אותו דבר אני רוצה לומר על הטיולים השנתיים.

שי פירון: אני חושב שיוצאים לטיול שנתי לא כדי לישון בבית מלון ולא יכול להיות שטיול שנתי במדינת ישראל יימדד על-ידי התלמידים לפי כמה אטרקציות יש בו, ובדרך כלל האטרקציות אלה דברים מרובי הוצאות.

שי פירון: אני עדיין חושב שמסלול שכולל ואדי או נחל עם פרק ראוי בתנ"ך, בחיבור לטבע ועם שינה כזאת או אחרת ומעגל צנוע מסביב למדורה באופן כזה או אחר, אני עדיין חושב שזה יבנה את אופיים ואת אישיותם של תלמידי ישראל באופן עמוק יותר מאשר צבר האטרקציות הבלתי סביר, הבלתי ראוי והבלתי מציין משהו ערכי וחינוכי שמתקיים במחוזותינו.

שי פירון: אני אשמח מאוד אם כולנו, תלמידים, הורים, מורים ומשרד החינוך נחבור יחד ונחזיר גם את הטיול וגם את המסיבה – אני בכלל לא רוצה להשתמש במילה נשף, היא נראית לי לא מתאימה, בעיני לפחות – וגם את מילת סיום כיתה י"ב, אני הייתי רוצה שהדבר הזה לא יהיה חלק מתוך סדר היום של כולנו.

שי פירון: לא סתם רציתי שהדבר הזה יבוא לידי דיון כמה שיותר מוקדם, חשבתי שצריך לתת למנהלים – כל מה שמניע אותי זה לנסות לחשוב מה הפריע לי במהלך 16 שנות הניהול שלי כמנהל ומה צריך להיות אחרת כדי שאפשר יהיה לעבוד הרבה יותר טוב במהלך החופש הגדול כדי להיערך כמו שצריך.

שי פירון: יש לי עוד מה לומר, אני מניח שזה יעלה בשלבי השאלות והתשובות, אני מניח שהדברים האלה יתבררו תוך כדי התמונה.

שי פירון: אני אסיים במשפט הבא: זה לא מספיק טוב.

שי פירון: זה לא מספיק טוב.

שי פירון: צריך לתקן.

שי פירון: צריך לשפר.

שי פירון: חינוך חינם צריך להיות חינוך חינם אבל, אל"ף, כולם יודעים מה המצב הכלכלי באופן כללי והיה צריך לקבל הכרעות בין סדרי עדיפויות שונים.

שי פירון: אני בחרתי, אני מוכן לעמוד מול זה – לא הזכרתי למשל את ההגדלה המשמעותית ביותר לשנה הקרובה, ואני מדגיש, תכף לשנה הקרובה, למלגות לפולין, שזה עוד סכום שיצא מתוך הפול הכולל, הגדלה מאוד מאוד משמעותית של סכום המלגות לפולין למעלה מפי שניים, הגדלה של למעלה מפי שניים בשביל הטיולים, מלגות לימוד.

שי פירון: אני חושב שהתפקיד המרכזי שלי זה צמצום פערים, להתחיל מלמטה, לייצר מצב אצל אותו אחד שבשבילו ה-100 שקלים זה לחם או טיול ולא אצל אותו אחד שבשבילו 40 שקלים יעשה יותר נעים, יותר נחמד.

שי פירון: אני זיהיתי – דרך אגב, אני לא אומר שזה בסדר, זה לא בסדר – שבחלק גדול מהמקומות ההטבה של 40 שקלים הובילה לעוד אטרקציה ולא גרמה לכך שההורים שילמו פחות כסף בטוטאל על הטיול, לא נוצר הדבר הזה.

שי פירון: אלה הנתונים שיש לנו, יש לנו נתונים חלקיים, דלית המנכ"לית תציג אותם בהמשך, אנחנו יודעים פחות או יותר בכמה השתמשו ובכמה לא השתמשו, יש לנו נתונים ארציים אז אפשר להתווכח.

שי פירון: זה לא מספיק טוב.

שי פירון: אני מחויב.

שי פירון: מצד אחד קודם כל התחלנו מהלך, המהלך הוא מהלך שקוף, המהלך הוא מהלך שמבקש להציג את הדברים על השולחן כפי שהם, אבל בה בעת אנחנו נעשה את כל מה שצריך, בין אם באותה ועדה שהזכרת - - -

מוחמד ברכה: מה מהות המהלך?

שי פירון: אני אומר, אנחנו צריכים להגיע בסופו של דבר למצב שבו חינוך חינם יהיה חינם, זו מהות המהלך.

מוחמד ברכה: למה אתה לא אומר ביטול תשלומים?

שי פירון: אז אני אומר, זה 3 חודשים, בשנה כזאת אין אפשרות כרגע להגיע לדבר הזה.

שי פירון: אמרתי, זאת המטרה, להיערך אליה, להתחיל להיערך.

שי פירון: היו הרבה רעיונות, דיברו על הביטוח הלאומי כאמצעי גביה באופן דיפרנציאלי לפי ההכנסות, דיברו על כל מיני דוגמאות, התחלתי לקרוא את מה שקורה בעולם, הזמן היה קצר מדי אבל אני מקווה מאוד – אני לא מבטיח, זה תלוי גם כמו שאתם יודעים בתקציב המדינה באופן כללי – אני מקווה מאוד שבשנה הבאה נוכל להתחיל להראות מגמה של הקטנת תשלומי ההורים, של צמצום המסגרת הפרטניות והייחודיות ושל חיזוק משמעותי של החינוך הציבורי בישראל.

שי פירון: תודה רבה לכם.

עמרם מצנע: אני רוצה לשאול שאלה אחת מרכזית: איך זה מסתדר עם העובדה שאנחנו בעצם הולכים לאשר עכשיו תקציב שהוא כולל שתי שנות לימוד, או לפחות חלקי?

שי פירון: על חצי.

עמרם מצנע: בסדר, אבל איך זה מסתדר עם היכולת שלנו בשנת הלימודים הבאה אכן לממש את מה שאתה אומר?

שי פירון: אל"ף, אני מקווה מאוד שחלק גדול מהדברים האלה שאנחנו בונים עליהם – נתתי דוגמה של דבר שאני רוצה לעסוק בו, סוגית ביטוח הלאומי ועוד כל מיני סוגיות כאלה ואחרות.

עמרם מצנע: יש הצעת חוק בדרך לשם.

שי פירון: יש ערוצים מקבילים שאני חושב שהם צריכים להיות שותפים בתוך הסוגיה הזו של תשלומי הורים.

שי פירון: אני סבור, אני אגיד את זה ברמה העקרונית, שמנהל בית ספר לא צריך להתעסק בתשלומי הורים.

שי פירון: אני חושב שהמעמד הזה - - -

עמרם מצנע: זה בכל מקרה.

<יעקב בן יששכר: אבל זה מסלול עוקף, זה הופך להיות מסלול עוקף.

שי פירון: אבל הוא דיפרנציאלי והוא לפי השכר והוא מייצר איזשהו – אבל אני עוד לא הצעתי הצעה, אני צריך ללמוד את זה, עוד לא אמרתי מה אני אומר.

שי פירון: קבעתי פגישה עם ד"ר קדמן, אני אשמע הצעות נוספות, אני אלמד את זה, אני לא שולף עכשיו.

<יעקב בן יששכר: כן, אבל יש מסלול עוקף.

עמרם מצנע: סליחה, אני אתן לך לדבר.

עמרם מצנע: כדי למקד את העניין: האם היעד שלך לשנת הלימודים הבאה לבטל את תשלומי ההורים?

שי פירון: אני חושב שזה יהיה לא אחראי אם אני אגיד את זה ככה.

עמרם מצנע: היעד.

שי פירון: אני אומר ככה: החזון, אני לא רוצה להגיע יעד, החזון שלי הוא שבמהלך הקדנציה תשלומי ההורים יבוטלו.

שי פירון: איך זה מסתדר ביחס לתקציב 2013-2014 ואיך זה מסתדר ביחס למצוקה שאנחנו נמצאים בה עכשיו זה יהיה לא אחראי אם אומר דבר כזה עכשיו.

שי פירון: אני כן אומר: החזון הוא לבטל את תשלומי ההורים, לייצר מצב שחוק חינוך חינם הוא חוק חינוך חינם.

שי פירון: שניים, להתחיל כבר בשנת הלימודים הבאה להראות מסלול של הקטנה בנפח השכר בלי לפגוע בחלשים.

שי פירון: כלומר, אם ההקטנה תהיה על חשבון זה שאני אקטין את מספר המלגות ואם ההקטנה תהיה על חשבון זה שאני אקטין את מספר המשאבים למלגות לפולין וכו' אז זאת חוכמה קטנה מאוד.

שי פירון: אני חושב שאני אחראי לדאוג בעיקר בסוגיה הזו לאותם ילדים שבלי העזרה שלנו יישארו בבית, פשוטו כמשמעו, והצגת התיאטרון של בית הספר, יכול להיות שהיא ההצגה היחידה שהם יראו בחיים והטיול השנתי שהם יצאו אליו לכינרת, יכול להיות שזאת הפעם היחידה שהם יצאו לכינרת.

שי פירון: זאת החובה שלי כשר חינוך ולכן צריך להקפיד מאוד להסתכל על זה מהמקום של המוחלשים לכיוון מעלה.

עמרם מצנע: טוב, אני מבין שאתה עוד נשאר אתנו איזשהו זמן?

שי פירון: כן, לשאלות.

עמרם מצנע: אז אני אעבור ישר לדיון, דלית, ברשותך.

עמרם מצנע: ראשון הדוברים, יושב-ראש ארגון ההורים, עו"ד גדעון פישר, בבקשה.

<גדעון פישר: תודה, כבוד היושב-ראש.

<גדעון פישר: ראשית, אני רוצה לברך את כבוד השר על הדברים המרגשים ולפעמים אני אומר לעצמי שהמציאו את הביטוי: מלאכתם של צדיקים נעשית בידי השר, אז אנחנו לא צדיקים, ההורים, אבל אנחנו כן רואים שאתה עושה כל שאתה יכול למעננו ההורים כדי שנשלם פחות, והכי חשוב שאתה מודה שזה לא מספיק.

<גדעון פישר: כיוון שצריך לכבד את החוק של מדינת ישראל והחוק אומר חוק חינוך חובה חינם החוק לא מכובד.

<גדעון פישר: זאת אומרת, אנחנו נמצאים היום במחוקק שהמציא חוק שהפך את עצמו לפלסתר.

<גדעון פישר: זו חוכא ואטלולא.

<גדעון פישר: זה אחד.

<גדעון פישר: שניים, חזרתי אתמול בלילה מארגון שנקרא "ארגון ההורים העולמי".

<גדעון פישר: פעם ראשונה שיושב-ראש ארגון הורים ארצי מישראל מגיע לארגון ההורים העולמי.

<גדעון פישר: ישבתי שם עם יו"רים מאירלנד, מפינלנד, מנורבגיה וגם מקרואטיה ובולגריה ומעשרות רבות של מדינות, למדתי דברים מאלפים.

<גדעון פישר: אחד הדברים שלמדתי הוא שכדי שהורים ישלמו פחות, וכמה שלא נוריד וכמה שהשר לא יעשה – ועושה הרבה ואנחנו מברכים על כך בנושא של המלגות, 100 מיליון השקלים, המסעות לפולין, סבסוד הטיולים, מיזם השאלת הספרים, רשימה גדולה של דברים שאנחנו רואים שהשר ומנכ"לית המשרד והמשרד בכלל עושים לילות כימים עבורנו ההורים ואנחנו מברכים ומצדיעים על כך – אבל עדיין נשארו דברים מאוד בעייתיים.

<גדעון פישר: למשל, כל הורה פחות או יותר – אני מדבר כרגע על 4 מיליון הורים שאנחנו מייצגים פה, ארגון ההורים הארצי – יקנה ילקוט גב לילד שלו.

<גדעון פישר: כל אחד בסוף ישלם 100 ומשהו שקלים ל"אופיס דיפו" או "קרביץ" או פחות או יותר 3-4 אפשרויות.

<גדעון פישר: יש מקומות בעולם שבהם ארגון ההורים הארצי יחד עם משרד החינוך נערך מבעוד מועד, הולך עושה מכרז ספקים ומוריד את זה לרמה מ-130 שקל ל-30 שקל.

<גדעון פישר: אותו דבר עם קלמרים ואותו דבר עם מחשב כיס ואותו דבר עם עטים ועפרונות.

<גדעון פישר: הבאתי אתי אתמול בלילה חומרים מסודרים של מכרזי ספקים שארגון הורים ארצי לאומי מוציא יחד עם משרד החינוך.

<גדעון פישר: זה מוריד באופן משמעותי את העלויות ואני מאוד מבקש מכבוד השר ומהיושב-ראש - - -

עמרם מצנע: זה יוזמה מיוחדת אבל למה אתם צריכים את משרד החינוך בשביל זה?

עמרם מצנע: אתם גוף גדול, גוף צרכני גדול, צרכני בכ'.

<גדעון פישר: אני אסביר, תודה ליושב-ראש על השאלה, אני שאלתי בדיוק את אותה שאלה כשהציגו לי את זה.

ג'מאל זחאלקה: הוא נשמע כמו פקיד של משרד החינוך, הוא דובר של השר, הוא מדבר פחות טוב ממך.

עמרם מצנע: חבר הכנסת זחאלקה.

ג'מאל זחאלקה: אתה דובר של השר.

ג'מאל זחאלקה: ככה חושבים ההורים?

ג'מאל זחאלקה: לא ידעתי.

ג'מאל זחאלקה: איזה הורים אתה מייצג?

עמרם מצנע: חבר הכנסת זחאלקה, אדוני.

<גדעון פישר: אני שאלתי, כבוד היושב-ראש, בדיוק את אותה שאלה, הסבירו לי כך: שבועיים לפני סוף שנת הלימודים מקבל כל תלמיד, כדי להביא את זה להורה הביתה, טופס שבטופס הזה כתוב איזה דברים היית רוצה, אתה ההורה, שארגון ההורים הארצי יקנה לך באופן משותף: האם את הילקוט, האם קלמר, האם ספרים, האם ביטוח – אחריות נושא משרה של ועד הורים שאין היום ביטוח וצריך לדאוג לביטוח לוועדי הורים – והאם, האם, האם.

<גדעון פישר: הטופס הזה מובא להורה, בית הספר צריך לקבל ביום הראשון של הלימודים בבית הספר, הציוד מחכה לו בתוך בית הספר.

<גדעון פישר: זאת אומרת, ארגון ההורים לא יכול לעבוד ב"לימבו", ארגון ההורים צריך לעבוד עם משרד החינוך.

<גדעון פישר: יש, כמו חבר הכנסת המכובד, שחושב שצריך לעבוד מול ונגד.

<גדעון פישר: לא, לא במעמדי, לא במקומי.

<גדעון פישר: אני תמיד אעבוד עם, עם כל הכבוד לחבר כנסת זה או אחר שיהיה המכובד ביותר.

ג'מאל זחאלקה: על חשבון ההורים.

עמרם מצנע: תודה.

עמרם מצנע: חבר הכנסת זחאלקה.

<גדעון פישר: אני תמיד רשמתי לעצמי, באתי להתנדב בתפקיד הזה, אני מאחל לכל חברי הכנסת שיתנדבו כמוני, לא יבואו רק לפרנסה שלהם.

עמרם מצנע: תודה רבה.

<גדעון פישר: ובהתנדבות שלי אני מבקש להביא בשורה להורי מדינת ישראל בפעם הראשונה.

<גדעון פישר: יש אפשרות לעשות מהלכים שיצמצמו את הכספים באופן משמעותי.

<גדעון פישר: עוד משפט אחד, כבוד היושב-ראש, יש דוח של מבקר המדינה שקבע כבר לפני שנתיים בתיאום עם מרכז המחקר והמידע של הכנסת (ממ"מ) שהכין דוח, ואני מציע לכולם שיראו את הדוח הזה, שאומר שיש גביית יתר של מיליארד שקל כל שנה מההורים והדרך לעשות כדי שהיא תרד, אחת הדרכים, זה לעזור להורים להתארגן ולעשות רכישות קולקטיביות.

<גדעון פישר: אבל שוב אמרתי, משרד החינוך ביחד ארגון ההורים.

<גדעון פישר: תודה.

עמרם מצנע: תודה רבה.

ג'מאל זחאלקה: תן קצת "פייט" בשם ההורים, קצת.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: חבר הכנסת זחאלקה, זה במקום זכות הדיבור שלך?

ג'מאל זחאלקה: איך אומרים?

ג'מאל זחאלקה: אפילו מס שפתיים בשביל ההורים.

עמרם מצנע: חבר הכנסת זחאלקה.

<גדעון פישר: שפתיים זה אצלך, אדוני.

עמרם מצנע: הדובר הבא הוא רן מלמד, ולאחר מכן יצחק קדמן.

<רן מלמד: צהרים טובים.

<רן מלמד: אני באמת רוצה לברך את שר החינוך על ההצגה היום ובהחלט נדמה שיש רצון ללכת לקראת אוכלוסיות מוחלשות.

שי פירון: אל תמשיך כי חבר הכנסת זחאלקה יתקוף גם אותך.

<רן מלמד: זה בסדר, אני מקבל משכורת מהשלטון המקומי ומעוד כמה – זה בסדר, אפשר.

<רן מלמד: אני רוצה ברשותכם להתייחס לדבר קטן שאולי ישליך גם על הדברים הגדולים, זה לא מספיק להגיד שמקציבים אלא באמת צריכים לראות שהכסף יוצא ויוצא כמו שצריך, ואני פה מתכוון לנושא הנסיעות לפולין.

<רן מלמד: פה אני רוצה לבקש כמה דברים: נסיעות לפולין, גם מחיר הנסיעות ובכלל כל הנושא, לא נמצא בפיקוח במסגרת תשלומי הורים של הוועדה הזאת ואני הייתי מאוד מבקש שוועדת החינוך בהסכמת שר החינוך תאשר - - -

שי פירון: מבחינתי אין שום התנגדות שיהיה פיקוח של ועדת החינוך על נסיעות לפולין, אין לי שום בעיה עם זה.

<רן מלמד: שהוועדה תאשר את המחירים אבל יותר מזה.

שי פירון: אני אומר עוד פעם, אין לי שום בעיה.

שי פירון: אני בעד שקיפות כמו שאתה מכיר ויודע, אין לי שום בעיה שמחירי המסעות לפולין יהיו בפיקוח של הוועדה ואין לי שום בעיה גם לקיים דיון על היקף המסעות, עלותן.

שי פירון: ראיתי את הניירות שכתבת, כתבתי לך אם אתה זוכר, זה היה יומיים אחרי כניסתי לתפקיד, אמרתי לך: תן לי חודש-חודשיים, אני מבטיח שאני אטפל בזה מיד אחר כך.

<רן מלמד: אבל עדיין יש בעיות נקודתיות שאני חושב שכן צריכים להביא אותן לדיון פה.

שי פירון: בבקשה.

<רן מלמד: למשל, הורים לילדים אוטיסטים צריכים לשלם היום מכספם עבור מלווה לילד שלהם.

שי פירון: לא בשנה הבאה.

<רן מלמד: ההורים שאני עובד אתם לא קיבלו הודעה נכון להיום שלא צריכים על הדבר הזה.

<רן מלמד: דבר נוסף, ההורים שהילדים שלהם נוסעים לפולין צריכים לממן מימון ביניים את עלות הנסיעה.

<רן מלמד: גם מי שזכאי למלגות מקבל את ההחזר ממשרד החינוך חודשיים-שלושה-ארבעה ולפעמים שישה חודשים אחרי.

<רן מלמד: רבותי, מדובר בסכומים של אלפי שקלים, יותר גבוהים מהסכום השנתי של תשלומי ההורים, זה דבר שהורים מאוכלוסיות מוחלשות לא יכולים לעמוד בו ואני חושב שצריך לטפל בו.

<רן מלמד: הדבר האחרון, אני הייתי שמח לדעת מתוך השנה האחרונה, וגם לגבי השנה הבאה, מה היתה רמת הניצול של המלגות.

<רן מלמד: אנו סבורים שיש בעיה בקריטריונים.

<רן מלמד: הרבה ילדים שהיו צריכים לקבל מלגות בגלל קריטריונים שנבנו בקדנציה הקודמת לא זכאים היום לקבלת מלגות ובעצם זה אומר שהם לא יכולים לנסוע.

<רן מלמד: תשלומי ההורים ברמה הזאת מאוד מאוד גבוהים וצריך לטפל בהם בהקדם.

עמרם מצנע: תודה.

עמרם מצנע: יצחק קדמן, בבקשה, אחריו ידבר חבר הכנסת ברכה.

<יצחק קדמן: תודה, אדוני היושב-ראש.

<יצחק קדמן: אני רוצה לברך את שר החינוך ולאחל לו הצלחה מכל הלב בתפקיד, אני אומר את זה במלוא הכנות, הצלחה שלך היא הצלחה שלנו והמערכת זקוקה להצלחות.

<יצחק קדמן: יחד עם זאת, אני רוצה לקרוא לחברי הכנסת הנוכחים פה להתנגד מכל וכל לאישור הטבלה שהוגשה לנו היום, להתנגד כי הטבלה הזו לראשונה זה שנים מעלה את הסכום שההורים נדרשים לשנות בכמה צורות.

<יצחק קדמן: קודם כל, ראיתי מה עשיתם עם התל"ן, אדוני דיבר על השקיפות, אני חושב שלמען השקיפות כדאי לציין ליד כל אחד מהסכומים על תל"ן כמה היה הסכום בשנה שעברה.

<יצחק קדמן: אתם תראו שיש פה עליה של כמעט 100, לפחות עשרות אחוזים עליה בתשלום עבור התל"ן.

<יצחק קדמן: לא ציינתם כמה היה הסכום בשבוע שעברה, אם תבדקו את זה ותראו את זה - - -

שי פירון: יצחק, יש לי אליך שאלה, כבקיא בחוק.

<יצחק קדמן: כן.

שי פירון: אתה צריך לאשר את התל"ן לפי החוק?

שי פירון: ועדת החינוך צריכה לאשר את התל"ן?

<יצחק קדמן: לא.

שי פירון: אז שים לב, שים לב כמה אתה זורה חול בעיני אנשים.

<יצחק קדמן: למה חול?

שי פירון: כי אני בא בשקיפות ואומר להם דבר שהם בכלל לא צריכים לאשר אותו, שהוא בסמכותי.

<יצחק קדמן: נכון.

שי פירון: שניה רגע, אדוני.

שי פירון: אז אתה, במקום לומר: תראו מה זה שר החינוך, ועדת החינוך בכלל לא צריכה לאשר את זה, תל"ן הוא בחירה של הורים, זה בכלל לא בסמכותה של הוועדה, בא השר ומניח על השולחן את שעות התל"ן, אז אתה אומר לידי שאני לא מספר לכולם בשקיפות?

שי פירון: יש יותר שקוף מזה?

שי פירון: טול קורה מבין עיניך.

<יצחק קדמן: שום קורה.

<יצחק קדמן: כל השנים האחרונות, ותבדוק את זה, כל השנים האחרונות הסכום הזה הובא לידיעת הוועדה.

<יצחק קדמן: זה לא דבר חדש.

שי פירון: לידיעת, אני מביא את זה לידיעת.

<יצחק קדמן: אם אתם מביאים לידיעה, אתה הרי בעד שקיפות, למה לא להביא גם כמה שהיה בשנה שעברה?

שי פירון: אז אמרתי שזה נובע מעדכון "עוז לתמורה" ו"אופק חדש", הסברתי.

<יצחק קדמן: למה הורים בישראל צריכים לשלם את - - -

שי פירון: אתה לא חייב תל"ן, אל תיקח תל"ן.

<יצחק קדמן: אני לא חייב?

<יצחק קדמן: אני לא חייב?

שי פירון: נכון, אתה לא חייב.

<יצחק קדמן: אדוני, איך אמרת על קורות?

<יצחק קדמן: בוא נדבר על קורות.

<יצחק קדמן: התשלומים האלה נקראים בשם שקרי "תשלומי רשות" ו"רכישה מרצון", אף הורה לא בוחר לבחור את הדברים האלה.

<יצחק קדמן: בית הספר שולח דף בתחילת השנה: זה מה שאתה מתבקש לשלם, זה חובה, אם לא תשלם את זה יעשו לך את המוות, יקראו לך סרבן, לא יתנו לך להשתתף, ישפילו את הילדים שלך.

<יצחק קדמן: ואדוני יודע את זה מפני שלפני הבחירות אתה השתתפת במפעל מאוד יפה שעשתה תנועת "הכל חינוך" שאתה מכיר היטב יחד עם YNET ונשאלתם, נציגי מפלגות שונות, שורה של שאלות ובהן גם השאלה מה יהיה עם תשלומי הורים, ואדוני אמר שתשלומי הורים צריכים לעבור מן העולם.

שי פירון: גם אמר היום.

<יצחק קדמן: אני שומע את זה מאינספור שרי חינוך.

<יצחק קדמן: ועדת החינוך של הכנסת ב-23 במאי בשנה שעברה, ואדוני, כדאי לך לקרוא את הפרוטוקול, יש לי אותו פה אם תרצה, ועדת החינוך של הכנסת בנוכחות השר קודמך לתפקיד, גדעון סער, באה לוועדה ואמרה לה: זאת השנה האחרונה שיהיו תשלומי הורים.

<יצחק קדמן: אגב, אז כבר 20 שנה באים ואומרים לנו: זו השנה האחרונה שיהיו תשלומי הורים.

<יצחק קדמן: לפני 21 שנה – ומאז אני משתתף כל שנה, וזה היתרון היחידי שיש לי עליך, בכל הדברים האחרים אתה עולה עלי – אבל אני 21 שנה משתתף פה בוועדה ושומע הצהרות של שרי החינוך שזו תהיה השנה האחרונה שבה יגבו תשלומי הורים כי תשלומי ההורים הם עוול, הם נגבים באופן רגרסיבי כאשר העני והעשיר משלמים אותו סכום.

<יצחק קדמן: הם עוול עוד יותר גדול כי הפכו את מנהלי בתי הספר לגזברים ולאלה שצריכים לריב על כסף כל שנה ושנה.

<יצחק קדמן: בשנה שעברה הופיע פה שר החינוך ואמר שכצעד ראשון לקראת ביטולם של תשלומי הורים הוא הצהיר על 3 דברים: אל"ף, שהגבייה תצא מבתי ספר, בין אם זה יגבה על-ידי העירייה או שיגבה על ידי ביטוח לאומי וכדומה, שהריב הזה בין ילדים למורים, אבא שילם, אבא לא שילם, יצא מבתי ספר.

<יצחק קדמן: דבר שני, הבטיח שר החינוך שבימים אלה – הכוונה ל-23 במאי קודם – יושבת ועדה מטעם המשרד יחד עם מינהל הכנסות המדינה ובונה טבלה פרוגרסיבית לפי רמת ההכנסה לנפש במשפחה כדי שהעני יקבל יותר הנחה מאשר העשיר, דבר שאתה רצית אותו אבל עדיין לא יהיה - - -

עמרם מצנע: יצחק, אני מבקש לסיים.

<יצחק קדמן: אני כבר מסיים.

שי פירון: תגיד, איך המנכ"לית ידעה להגיד לי מראש את כל מה שתגיד, מתי תגיד, איך זה יהיה?

<יצחק קדמן: זה לא סוד.

שי פירון: איך היא ידעה, תגיד לי, איך?

<יצחק קדמן: תפתח את הפרוטוקולים של כל ישיבות ועדת חינוך ותמצא, אני עקבי בעניין הזה עד הסוף.

<יעקב בן יששכר: המנכ"לית טובה.

שי פירון: אדוני היקר, אני מתנצל שאני רק חודשיים בתפקידי, אני מתנצל באמת.

<יצחק קדמן: לא, אין לי טענה אליך, אין לי טענה אליך בעניין הזה.

שי פירון: אני אשתדל להאיץ את הקצב עוד יותר ואני מבטיח לך להביא תוצאות טובות יותר בהקדם.

ג'מאל זחאלקה: בעוד 6 חודשים אתה 8 חודשים.

<יצחק קדמן: דבר אחרון, ופה אני כבוגר מגמה הומנית ולא ריאלית, בכל זאת למדתי קצת חשבון, כשלוקחים מהמערכת שנועדה להפחית תשלומי הורים 350 מיליון ומוסיפים 50 מיליון זה עדיין מינוס 300, זה לא פלוס 50.

<יצחק קדמן: החלטת הממשלה 4088 היתה אמורה להכניס השנה לבתי הספר 350 מיליון שקל, אם תרצה אני אתן לך את החלטת הממשלה.

שי פירון: הכניסה, אתה צודק, הכניסה.

<יצחק קדמן: לא הכניסה 350 מיליון.

שי פירון: הכניסה, הכניסה.

<יצחק קדמן: זה בוטל בחוק ההסדרים.

שי פירון: לא בוטל.

<יצחק קדמן: אתה תראה.

שי פירון: אז אתה תראה.

<יצחק קדמן: אם נכנסו 350 מיליון שקל אני שואל: איפה הכסף?

<יצחק קדמן: איפה הכסף?

<יצחק קדמן: 350 מיליון שקל.

שי פירון: על השאלה "איפה הכסף" אני ממונה, המפלגה שלי.

שי פירון: אני עונה לך, זה נמצא בדיגיטציה, זה נמצא בהשאלת כספים.

שי פירון: אדוני היקר, תשמע, אני מקבל את הערותיך, אני חייב לומר שחלקן לא הייתי מסוגל בחלומות הוורודים ביותר לנסח אותן טוב ממך, זה פשוט אות ומופת לניסוח הטרגדיה של תשלומי הורים במערכת החינוך, ואף על פי כן, זה לא מתיר לנו לא להיצמד לעובדות.

שי פירון: רוב רובו של הכסף נמצא כאן – תוכל בבקשה לקבל ממני את הנייר אחר כך – משום שהוא מתחלק, שים לב, בין הדיגיטציה, בין השאלת ספרים ובין סכום המלגות.

שי פירון: אני מזמין אותך לשבת אתי אחר כך ונבדוק שקל שקל והיה אם יתברר שבאמת יש קיצוץ בדברים הללו אני אשמח מאוד לחזור לוועדה ולומר שצדקת, אבל תרשה לי לומר לפרוטוקול: במקרה הזה אתה הטועה.

עמרם מצנע: מה שמופיע בחוק ההסדרים זה היה תהליך הדרגתי של תוספת כסף לנושא השאלת – את זה הם הקפיאו, יגיע לשולחן הזה.

עמרם מצנע: אני מבקש ממך משפט סיום.

<יצחק קדמן: משפט אחרון.

<יצחק קדמן: בשנה הקרובה מצבם של רוב ההורים בישראל, וגם אלה שאתה דואג להם ובצדק, החלשים – אני מזכיר יש 900,000 ילדים מתחת לקו העוני – מצבם של המשפחות בשנה הבאה יהיה הרבה יותר קשה כי לקחו להם את קצבאות הילדים, כי הם ישלמו יותר מע"מ ויותר מס הכנסה ובשנה כזו היה צריך לבוא לקראת המשפחות ולהפחית גם לשיטתך את תשלומי ההורים, לא להגדיל אותם.

<יצחק קדמן: אני קורא לכם למחשבה שניה.

<יצחק קדמן: לפני 21 שנה ועדת לנגרמן שמינה שר החינוך דאז, זבולון המר, המליצה לבטל את תשלומי ההורים ולהסדיר לא על חשבון תקציב המדינה אלא להסדיר על ידי גביה מכלל האוכלוסייה באמצעות ביטוח לאומי של 4 פרומיל, להסדיר פעם אחת ולתמיד את העניין הזה.

<יצחק קדמן: מאז כל ועדות החינוך וכל שרי החינוך אמרו שהם תומכים ביישום המלצות ועדת לנגרמן, עברו 21 שנה ואנחנו נמצאים באותו מקום, אתה לא אשם.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: כנראה המלצות הוועדה הן בעייתיות אם 21 שנה אף אחד לא הזיז את זה.

<יצחק קדמן: הן לא היו בעייתיות.

יצחק הרצוג: כי ביטוח לאומי, ולא מס הכנסה ולא השר - - -

עמרם מצנע: בכל מקרה, הנושא הזה של הגביה באמצעות ביטוח לאומי נמצא עכשיו בהצעת חוק, אני מקווה שאפשר יהיה לשכנע את הביטוח הלאומי, שלא אוהב להיות הגובה הלאומי.

יצחק הרצוג: היה לנו על זה דיון בזמנו עם יולי תמיר ואנוכי כשר רווחה וזה הגיע למצב שבו אתה הופך את ביטוח לאומי למסלקת גביה ולא למטרה שלשמה – וזה נתקע.

עמרם מצנע: אוקיי, בוז'י.

עמרם מצנע: אני מכיר את זה אבל בכל זאת אני חושב שזה דבר נכון לעשות.

עמרם מצנע: חבר הכנסת ברכה, ואחר כך אביעד לוין, מועצת תלמידים ונוער ארצית.

עמרם מצנע: מי שרוצה לדבר צריך להירשם אצל יהודית.

עמרם מצנע: כן, בבקשה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, רבותי הנוכחים, חברי כנסת ואורחים, אני אחד מחברי הכנסת שמובילים את ההצעה הזו במשך שנים רבות לביטול תשלומי הורים.

מוחמד ברכה: אני כבר מודיע מראש, משתי סיבות אנחנו לא נצביע בעד הנייר המונח בפנינו, גם בגלל ההתנגדות העקרונית לתשלומי הורים וגם בגלל העלייה התלולה שהיום מובאת על ידי משרד החינוך.

מוחמד ברכה: לדעתי תשלומי הורים - - -

שי פירון: איזו עלייה?

עמרם מצנע: תלולה.

שי פירון: איפה הדף של שנה שעברה?

עמרם מצנע: אין עלייה, העלייה היא בתל"ן.

שי פירון: איפה העלייה התלולה?

שי פירון: רק תראה לי אותה.

שי פירון: אתה יכול להצביע נגד, זה בסדר, אבל אתה יכול להראות לי איפה העלייה תלולה?

שי פירון: קח את הנייר של שנה שעברה, אפשר לקבל את הנייר של שנה שעברה?

עמרם מצנע: יש אותו, אבל אין עלייה.

שי פירון: חברים יקרים, צריך שההצגה הזאת לא רק תראה - - -

מוחמד ברכה: אדוני השר, השיטה הזו לא מקובלת, אתה נכנס לדבריו של כל אחד.

מוחמד ברכה: תקשיב לדברים עד הסוף ואז, לקראת סוף הדברים שלי - - -

שי פירון: אדוני היקר, תראה, אני מוכן לקבל ביקורת.

שי פירון: קח בבקשה את הטבלה, תעמיד אותה כך אל מול המצלמות ותגיד: יש עלייה תלולה.

שי פירון: אתה יכול לעשות את זה?

מוחמד ברכה: כן, כן.

מוחמד ברכה: אבל השיטה הזו אינה – אני לא יודע, היושב-ראש אמר - - -

עמרם מצנע: בוא תמשיך, חבר הכנסת ברכה.

שי פירון: לא ראיתי שהערתי לחבר הכנסת זחאלקה כשהוא הפריע לי.

עמרם מצנע: העובדות הן – יש לי את שתי הטבלאות – שלמעט התל"ן - - -

מוחמד ברכה: התל"ן.

עמרם מצנע: בסדר, אני רוצה רק שהעובדות תהיינה ברורות.

עמרם מצנע: במדינת ישראל על העובדות בדרך כלל מתווכחים אבל - - -

מוחמד ברכה: היושב-ראש, אם יורשה לי להגיד את הדברים כפי שאני רוצה להגיד אותם ולא כפי שהשר רוצה לשמוע אותם.

עמרם מצנע: חבר הכנסת ברכה, אני נותן לך לדבר, אני רק מעיר גם - - -

מוחמד ברכה: לא, אני מדבר מאוד בנימוס ומאוד בשקט ולא מקובל עלי שאני לא יכול להגיד את המשפט שלי.

עמרם מצנע: אתה יכול להגיד מה שאתה רוצה, אני רק רוצה להוסיף ולומר שמבחינה עובדתית תשלומי ההורים לשנת הלימודים הבאה זהים לתשלומי ההורים בשנת הלימודים הזו למעט התל"ן, שזה הביטוח שאנחנו עוד לא יודעים.

שי פירון: שזה לא תשלומי הורים.

עמרם מצנע: תשלומי הורים רק לא מחייב את אישור הוועדה.

עמרם מצנע: בבקשה.

מוחמד ברכה: רבותי, ד"ר קדמן דיבר על ועדת לנגרמן מ-1992, ומאז שאני מנסה לקדם את הצעת החוק לביטול תשלומי הורים אני שומע מילים טובות.

מוחמד ברכה: תשלומי ההורים הם מכשיר אי שוויוני, תשלומי ההורים הם – מזה, מה הסיפור כאן?

מוחמד ברכה: מה, אנחנו בשוק?

מוחמד ברכה: – מכשיר שפוגע בחינוך חינם, הם לא שוויוניים, הם מכשיר להפרטה, הם מטילים על מערכת החינוך מטלות שהן לא להם כמו גביה ודברים כאלה, הם גורם סוציאלי מדכא להרבה ילדים.

מוחמד ברכה: רק לשמוע שני נותנים כביכול סותרים: הנתון הראשון, 69% ממוסדות החינוך חרגו בדרישה הכספית, קבעו מעל.

מוחמד ברכה: זה דבר אחד.

מוחמד ברכה: וממול זה, 35% מההורים אינם משלמים את מלוא תשלומי ההורים כש-90% מהמנהלים אומרים שהסיבה לאי תשלום היא בגלל מצוקה כספית.

מוחמד ברכה: בעצם מה שיוצא שמי שיש לו משלם ומשלם יותר.

מוחמד ברכה: וכאן הבדיחה, אדוני השר, עם הרשות והחובה: אם זה חובה אז זה רגרסיבי ואם זה רשות אז מי שיש לו הוא שמשלם ומי שאין לו אינו משלם.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, בשני המובנים, בשתי הקטגוריות יש פגיעה חמורה בהרבה ילדים.

מוחמד ברכה: לדעתי יש מקום שהשר יקדם, ואני אומר, המגמה שמשתקפת מהדברים שלך היא חיובית אבל גם שמענו אותה משרי חינוך אחרים.

מוחמד ברכה: אני יכול להצביע רק על דברים שאמר שר החינוך גדעון סער כבר כשהגשתי את הצעת החוק באפריל 2011 שהוא רואה את הדברים עין בעין אתי.

מוחמד ברכה: אני חושב שהגיע הזמן להתקדם.

מוחמד ברכה: היו לי שיחות עם חבר הכנסת הרצוג כשהיה שר הרווחה ואמר לי שהביטוח הלאומי מתנגד.

מוחמד ברכה: אני מתרשם, מהיכרות לא מעמיקה עם פרופ' מור יוסף, מנכ"ל הביטוח הלאומי, שהוא מגלה רגישות חברתית לדעתי ראויה, לבוא בדברים אתו ולהעביר את גביית תשלומי ההורים באחוזים נמוכים מאוד שלא מכבידים על האוכלוסייה מכלל האוכלוסייה.

מוחמד ברכה: אגב, ועדת לנגרמן אמרה שהנושא של מימון החינוך אמור להיות משימה כלל לאומית, לא משימתו של התלמיד או של ההורה אלא מתוך ראיה כללית.

מוחמד ברכה: אני חושב שאפשר, ואני מציע לך, אדוני היושב-ראש, להזמין, לזמן, את מנכ"ל הביטוח הלאומי כדי לדון אתו בסוגיה הזו.

מוחמד ברכה: אני חושש, כבוד השר, שגם ההתלהבות שלך תכבה כפי שכבתה ההתלהבות של שרים אחרים, תפעל כבר עכשיו.

מוחמד ברכה: אז הגשת את הדף הזה כי אין זמן, נכון, חודשיים-שלושה, אבל תפעל כבר השנה כדי שלקראת השנה הבאה אנחנו לא נעמוד בפני הדיון הזה.

מוחמד ברכה: הגיע הזמן לסיים את הפרסה הזו של הדיון הקלוקל הזה שכאמור, פוגע בשוויוניות החינוך, פוגע בחינוך חינם ויוצר אפיקים למסחור החינוך ולמתן הטבות למי שיש לו ולהשקיע עמוק עמוק את מי שאין לו.

עמרם מצנע: תודה רבה.

מוחמד ברכה: אני מוכן לבחון את הכוונות שלך, אדוני השר, וכבר בשבועות הקרובים להביא להצבעה את הצעת החוק שלי שהיא מונחת, ואז אתה תגיד מה שאמרת כאן ואנחנו נעכב את המשך החקיקה עד שתהיו מוכנים, אבל לפחות יש לבחון את הכוונות האלה מיד ועכשיו.

שי פירון: אני בעד.

מוחמד ברכה: תודה.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: אביעד לוין, מועצת התלמידים, ואחר כך חבר הכנסת שטבון.

<אביעד לוין: שלום לכולם.

<אביעד לוין: קודם כל, כבוד השר, אנחנו שמחים לראות שאתה בסדר.

שי פירון: תודה.

שי פירון: אני אחרי הישיבה חוזר הביתה, אתה יכול להיות רגוע.

יצחק הרצוג: רק אל תיקח ללב, כבוד השר.

שי פירון: בוז'י, אל תלך לי עכשיו.

יצחק הרצוג: אני הולך כי, אל"ף, אני מצביע נגד.

עמרם מצנע: הוא יצביע נגד, אתה יכול לשחרר אותו.

שי פירון: ברור אבל אני צריך לראות אותך.

יצחק הרצוג: ובי"ת יש ישיבה של השדולה על התוכן היהודי במערכת החינוך ולכן אני אחזור בהמשך.

יצחק הרצוג: המנכ"לית, אנחנו באופוזיציה.

<דלית שטאובר: אתה אף פעם לא באופוזיציה לחינוך, אני לא מאמינה.

עמרם מצנע: כן, בבקשה.

עמרם מצנע: והעובדה שהכיסאות מדברים.

שי פירון: איזה מזל שיש פה גם תלמידים קצת, באמת.

שי פירון: תודה.

<אביעד לוין: בכיף.

<אביעד לוין: המועצה הארצית תמיד דגלה בשוויון הזדמנויות בכלל האוכלוסייה וחשוב לנו להדגיש שצריך לדאוג שתהיה הזדמנות זהה גם למי שאין לו את היכולות הכלכליות וגם מי שלא יכול מבחינת מה שבית הספר שלו מציע.

<אביעד לוין: בנוסף, לדעתנו חייבים לדאוג לזה שבמקצועות ההעשרה כל מי שצריך יזכה למלגה ויקבל גם את מה שתלמידים בעלי רקע כלכלי מבוסס יותר מקבלים, ומשפחות מוחלשות כמו שיש יקבלו את מה שיש גם לתלמידים שבאים מרקע יותר מבוסס וחיים יותר עשירים.

<אביעד לוין: תודה.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: חבר הכנסת שטבון, ואחר כך ארי קפלן.

יוני שטבון: אדוני השר, רפואה שלמה.

שי פירון: תודה.

יוני שטבון: הצגת את המגמה החיובית שאני חושב שכולם פה שותפים לה, כל אחד לפי המינונים שלו לגבי צמצום תשלומי ההורים, כל אחד מצפה לראות משהו אחר וזה חיובי.

יוני שטבון: שאלתי אליך לגבי משהו שלא עלה במצגת, או לפחות עלה ולא דיברת עליו, לגבי המגמות של המוכר שאינו רשמי.

יוני שטבון: אני רואה שלפי תפיסת עולמך הכיוון הולך כמה שיותר לחינוך הציבורי מתוך הבנה, כמו שהסברת, אל"ף, לצמצם את תשלום ההורים וכנראה גם תפיסה ערכית כזו או אחרת שקשורה לתפיסת עולם של החינוך הציבורי.

יוני שטבון: אני מעוניין לדעת, להבהיר רק את צורת התהליכים.

יוני שטבון: בסוף, הסוגיה החינוכית, כולם יכולים להסכים פה, היא סוגיה שבנפשנו.

יוני שטבון: ברמה המשפחתית, בסוף, ברמת ההורים, זה מתחיל שם, איך כל אחד תופס את עולם החינוך, את עולם הערכים, שם זה מתחיל להיבנות ואחרי זה זה מגיע לבתי הספר ולמקומות האחרים.

יוני שטבון: אני חושש שבמיוחד בסוגיה של מוכר שאינו רשמי, ויושבים פה גם נציגים מגוונים של המוכר שאינו רשמי, יש תהליכים סוציולוגיים חברתיים שלא עושים באבחת חרב.

יוני שטבון: למרות הכיוון, כמו שאמרת, נכון לעכשיו אתה שר החינוך - - -

שי פירון: ראית איזו אבחת חרב על משהו?

יוני שטבון: אני מדבר על המוכר שאינו רשמי.

שי פירון: ראית משהו על המוכר שאינו רשמי באבחת חרב?

יוני שטבון: לפי מה שהסתכלתי גם בחוק ההסדרים, ביטול חוק נהרי וחוקים אחרים.

יוני שטבון: אני אשמח לשמוע, בגלל זה רציתי התייחסויות, בגלל זה אני מסיים את דברי בסימן שאלה, כדי לדעת את תפיסת עולמך לגבי השינויים שצריכים לקרות מהמעבר של המוכר שאינו רשמי לחינוך הציבורי ומה המשמעויות החינוכיות שנגרמות מכך כי בסוך זו צורה תהליכית, זו השפעה על תהליכים כאלה ואחרים.

יוני שטבון: דבר שני, לגבי כל מה שקשור לחוזרי המנכ"ל, אני רוצה רק לציין שיש סוגיה נוספת שאני בטוח שאתה נמצא בה וזו סוגיית האכיפה.

יוני שטבון: הרי חוזרי מנכ"ל היו גם עם השר הקודם הבעיה המרכזית היתה של חוסר אכיפה ואני אשמח שתתייחס לכך.

עמרם מצנע: תודה.

עמרם מצנע: ארי קפלן, ואחריו חברת הכנסת קלדרון.

<אריק קפלן: שלום.

<אריק קפלן: אני אב לארבעה, שניים שלומדים במערכת "הייחודית" ושניים במערכת הכללית נקרא לזה.

<אריק קפלן: אני רוצה להתייחס לשני הדברים בקצרה.

<אריק קפלן: אחד, אני באמת מברך על התהליכים, אני מייחל ליום שחוק חינוך חינם יהיה חינם ולא "חה, חה, חה" כפי שאומרים.

<אריק קפלן: זה מתקשר לנושא של בתי הספר הייחודיים, אני אקרא לזה, שהבעיה אינה מתחילה בגביה מההורים אלא היא מתחילה בחוסר שוויון שהמדינה מתקצבת את בתי הספר בארץ וזה בגלל הרשויות השונות.

<אריק קפלן: ילד בירושלים מקבל כ-4,000 ומשהו שקל מהמדינה, ילד בתל-אביב והרצליה מקבל פי שלוש.

עמרם מצנע: אתה מדבר לא מהמדינה, אתה מדבר מסך הכול המדינה והשלטון המקומי.

עמרם מצנע: זה עושה את ההבדל.

<אריק קפלן: מהממלכה נקרא לזה.

שי פירון: לא, במחילה, זה נורא חשוב, זה עושה את ההבדל.

עמרם מצנע: כי זה עושה את עיקר ההבדל.

שי פירון: ההבדל זה הרשות המקומית, ההבדל הוא לא המדינה.

<אריק קפלן: סליחה, אני כירושלמי לא צריך להיענש על זה שאני לא גר בהרצליה.

עמרם מצנע: אנחנו מעירים רק על הטרמינולוגיה וזה הכול.

עמרם מצנע: זה נכון, העובדה ידועה.

<אריק קפלן: אני מקבל, רק מבחינה עובדתית, איך אומרים, זה אותו כסף, זה פחות כסף.

עמרם מצנע: זה לא אותו כסף, זה אותו ילד.

<אריק קפלן: אותו ילד שמקבל פחות כסף.

שי פירון: אני מציע לך גם לבדוק עוד דבר כי זה קשור לשאלה של חבר הכנסת שטבון.

שי פירון: למשל תבדוק בעיר שאתה מדבר עליה עכשיו שנותנת פחות כסף לציבור הציבורי, כמה חינוך מוכר שאינו רשמי או פרטי היא מממנת.

<אריק קפלן: אני יודע שאת הילדים שלי היא לא.

שי פירון: אני שאלתי אותך שאלה: כמה משאבים מוציאה עיריית ירושלים, בוא נבדוק את השאלה הזו, על חינוך מוכר שאינו רשמי וחינוך פרטי כולל מבנים, שמירה, חשמל?

<אריק קפלן: אבל זה חלק מהסטטיסטיקה אצלכם ולא - - -

שי פירון: שווה בנפשך מה היה קורה אם הכסף הזה היה הולך לחינוך הציבורי.

שי פירון: שאלה מעניינת.

<אריק קפלן: כבוד השר, אני מסכים אבל זה לא משהו שתלוי בנו כהורים.

<אריק קפלן: בכל מקרה, הפחד הגדול שלי שבתי ספר, מה שהולך להיות, ישפכו את התינוק עם המים.

<אריק קפלן: בתי ספר כמו הדו-לשוני שעושה פעילות ייחודית, האקדמיה למוזיקה שבה הילדים שלי לומדים.

<אריק קפלן: הילד שלי לא היה הולך לאקדמיה למוזיקה, מקבל את כל הערכים הייחודים לו, לא היה מגיע להיות אחרי זה לצורך העניין מוזיקאי מצטיין בצבא ולתרום למדינה בצורה אחרת מאשר אם הוא היה הולך ללמוד כימיה לצורך העניין, שזה לא פחות חשוב, אולי יותר, אבל המדינה, מוזיקה לצורך העניין, לא יכולה לתת לו היום בתנאים שהילד מעוניין ויכול למצות את הפוטנציאל שלו.

<אריק קפלן: אם מלכתחילה תשלומי ההורים ירדו למינימום או ייעלמו מהעולם בכלל - - -

ג'מאל זחאלקה: המדינה לא מקשיבה למוזיקה, אנשים מקשיבים למוזיקה.

ג'מאל זחאלקה: אני לא שמעתי מדינה ששומעת מוזיקה, אני שמעתי אנשים ששומעים מוזיקה.

ג'מאל זחאלקה: לא צריך לסגוד למדינה.

<אריק קפלן: אם תשלומי ההורים ירדו לאפס מצד אחד, מצד שני התשלום פר ילד בכל המדינה יהיה שווה ולא נוריד לכולם אלא נעלה למי שחלש.

<אריק קפלן: אני לא רוצה לפגוע בהרצליה שיורידו להם ל-4,000, אני רוצה שהילד שלי יקבל כמו בהרצליה, 13,000 שקל פר תלמיד, ואז אותם בתי ספר ייחודיים – זה נקרא ייחודיים, אני לא חושב שהם ייחודיים, אני חושב שהם מתמחים בדברים מיוחדים, הם לא ייחודיים – התשלום עליהם יהיה מינימלי.

<אריק קפלן: אני מקבל את ההערה של השר שצריך לוודא שהכסף שם לא הולך לתשלום המנכ"ל או תקורה שהיא לא הגיונית שלוקחת מהכיס של ההורים למקום אחר.

<אריק קפלן: אם יתברר שהכסף אכן הולך למטרה שלשמה יש את בית הספר אני מאמין שזה יסתדר.

עמרם מצנע: תודה רבה.

<אריק קפלן: עוד משפט אחרון.

<אריק קפלן: השר אמר שצריך להיענות לרצון ההורים, חלק מהשאיפה שלו, מה לעשות, זה חלק מהרצון והשאיפה של ההורים, אנחנו מבקשים שיקשיבו לזה.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: חבר הכנסת קלדרון, בבקשה.

שי פירון: אני רק רוצה להעיר הערה על הדברים שלך, אני לא רוצה להשיב על הדברים שלך.

שי פירון: אני מזמין אותך לדיאלוג עמוק בשאלה מהי אחריותה הציבורית של המדינה לבתי ספר ייחודיים ולמה לילדים מסוימים מגיע במימון המדינה ללמוד בכיתות קטנות יותר, עם מורים שהם בוחרים, השכלה גבוהה יותר, במבנים משובחים יותר.

<אריק קפלן: אבל זה לא המקרה.

<אריק קפלן: אני מקבל אבל זה לא המקרה.

שי פירון: אבל תקשיב, אני אומר לך עכשיו שבבתי הספר הייחודיים יש פחות ילדים פר כיתה מאשר בבית ספר ממלכתי רגיל.

<לורן פוריס: ומה קורה בבתי הספר החרדיים?

<לורן פוריס: שם 10 ילדים בכיתה.

<אריק קפלן: במקרה שמדובר בילדים שלי זה לא נכון.

שי פירון: זה דיון ערכי, זה לא דיון ככה.

<לורן פוריס: למה להם מגיע 10 ילדים בכיתה?

עמרם מצנע: אני מבקש, לשר מותר להפריע לדיון, לכם לא.

שי פירון: לא, אני גם לא אפריע.

עמרם מצנע: חברת הכנסת קלדרון, בבקשה, ואחר כך הרן רייכמן מתנועת "הכל חינוך".

רות קלדרון: חברי הכנסת וחברים לוועדת החינוך, אני קודם כל שמחה שכל כך הרבה אנשים באו.

רות קלדרון: אני חוזרת ואומרת שהחינוך הוא הדבר החשוב ביותר במדינה.

רות קלדרון: אני אומרת לך חברי, ג'מאל זחאלקה, לא צריך להעריץ את המדינה אבל גם לא צריך לזלזל בזכות שלנו שיש מדינה.

ג'מאל זחאלקה: מה זה, מה הקשר?

ג'מאל זחאלקה: אני מדבר על תפיסה פטישיסטית, על פטישיזם של מדינה ושל כל דבר אחר.

ג'מאל זחאלקה: אני אומר מתוך תפיסה אנושית והומנית, אני מקווה שאת במחנה הזה.

רות קלדרון: גם אני מקווה.

רות קלדרון: אני תומכת בשר החינוך ובדברים שלו כאן.

רות קלדרון: אני רוצה להגיד קודם כל, אני מאמינה בו, אני חברת הסיעה שלו ואני חושבת שחלק מהסיבה שאני חברת הסיעה שלו היא כי אני מאוד מאמינה בו.

רות קלדרון: אבל אני רוצה להגיד דברים רחבים יותר, חלק ממה שאני מבינה ששר החינוך עושה זה להגיד שחינוך זה לא רק בבית ספר.

רות קלדרון: יש כאן שוב דבר שצריך לעשות לו איזו קפיצת אמונה.

רות קלדרון: המלחמה של כל האנשים הטובים שנמצאים כאן, כבר הרבה שרי חינוך, להוריד את התל"ן ולהוריד את תשלומי ההורים, מאוד יקרה לי וחשובה בעיני ואני אסירת תודה, עם זאת זה לא יכול להיות שינוי שיקרה רק בבתי ספר.

רות קלדרון: החברה הישראלית בזבזנית בצורה בלתי רגילה.

רות קלדרון: הטלוויזיה מחנכת אותנו לנשפים, זה לא קרה בבתי הספר, הילדים עושים נשפים שהם רואים בסדרות אחר הצהרים, שגם ההורים שלהם בעצם, ההורים שלהם וכל המרחב הציבורי, מושך למעלה, לסוף שנה, עם בגדים שלא מתאימים לכאן, מה שאתה קורא אטרקציות שלא מתאימות לטיולים.

רות קלדרון: כלומר, אני מאמינה במה שאני שומעת מהשר פירון, שאפשר להיות שר חינוך גם למדינה, לא רק לבתי הספר.

רות קלדרון: אני לא יודעת בדיוק איך עושים את זה אבל הייתי רוצה שתצא אמירה מוועדת החינוך הזאת, לא רק – ואני מקווה שזה יקרה בשנים של הקדנציה הזאת ומבחינתי בכל שר החינוך – שירדו תשלומי ההורים, אלא אי אפשר לצפות לחיות ברמת החיים הזאת ואני גם לא מאמינה בזה.

רות קלדרון: ללכת למסיבת סיום בים יותר יפה בעיני מאשר לעשות נשף מסכות כזה שמתחפשים לילדים אמריקאים בקליפורניה.

<ענת רוזיליו: אבל בואו לא נעשה טעויות, יש איזה 10% שעושים כמה נשפים ואז מגדילים את זה – ההורים לא אשמים.

רות קלדרון: זה לא רק הנשפים, זה החוגים - - -

קריאה: אם היית צריכה לשלם 5,000 ש"ח - - -

רות קלדרון: אני משלמת ואני חושבת שזה לא בסדר לשלם וכך גידלתי את הילדים ואני מאמינה שזה ישתנה.

רות קלדרון: אני רוצה אבל לומר: זה לא קורה רק בבתי הספר, הדבר הזה הוא ברמות החוגים, רמות האטרקציות, רמות הטיולים, בתי המלון.

רות קלדרון: היינו ילדים וגדלנו, זה לא מוכרח להיות בבזבזנות כזאת.

רות קלדרון: זאת אומרת, אני אומרת שני דברים: אחד, צריך הוריד את תשלומי ההורים כמובן, כולנו מסכימים עם זה.

רות קלדרון: שניים, אנחנו צריכים להיות כולנו מאוחדים מול החברה הישראלית, מול ערוץ 2, מול החינוך לטירוף בזבזני, וכשזה ישתנה מצדנו, כהורים, זה ישתנה גם בבתי הספר.

מוחמד ברכה: צרכנות ראוותנית.

<יעקב בן יששכר: אבל מנהלי בתי ספר משתפים פעולה עם זה והם גם מורים לוועדי ההורים להגיד לילדים שלא יכנסו למסיבות סיום אם הם לא ישלמו.

רות קלדרון: נכון, נכון, וזה לא מסיבת סיום.

<יעקב בן יששכר: אז הגיע הזמן לעשות סדר, ששר החינוך - - -

רות קלדרון: בשביל זה אנחנו ועדת חינוך, נכון.

<יעקב בן יששכר: אבל יש שר חינוך שצריך לבוא ולהגיד אמירה אחת.

<יעקב בן יששכר: לא יכול להיות שאני מבקש דוח ממנהל בית ספר, הוא אומר לי: תשמע, אני לא חייב לתת לך דוח על 98,000 שקל למסיבת סיום.

<יעקב בן יששכר: הנשף עלה עוד 37,000 שקל וזה אבסורד.

רות קלדרון: שר החינוך הזה סופח אחראויות, אני רק אומרת על עוד אחריות שהוא לא יכול להיות אחראי ואנחנו יכולים לשנות מרחב ציבורי מבחינת תודעה.

רות קלדרון: לבוא להורים האלה – הרי מנהל בית ספר הוא גם נענה לקליינטים של ההורים ולא יגיד: די עם השטויות האלה, מה זה?

עמרם מצנע: אוקיי, תודה רבה.

עמרם מצנע: הרן רייכמן, ואחריו חבר הכנסת גנאים.

<הרן רייכמן: השר שמכיר היטב, אני מאמין לכל דבריו כמובן, דיבר מאוד יפה על הכוונה ואני מאוד מעריך אותה ואני מאמין שלשם הוא שואף, אני מאוד מוטרד דווקא ממה שנאמר שהוצג פה בקרוב, ממה שכן עושים לגבי תשלומים למגמות ותוספות תשלומים לבתי ספר ייחודיים ודברים מהסוג הזה, וגם להבנה שתל"ן זה לא חלק מתשלומי הורים.

<הרן רייכמן: כפי שנאמר פה לא אחת כולנו יודעים שגם תשלומים מרצון, כמו התל"ן, כמו הדברים, אין אפשרויות רבות להורים, וכאשר אנחנו נאפשר להורים שיש להם לשלם כסף למגמות או כסף לבתי ספר ייחודיים – מעבר לייחודיות, שאם מישהו מכיר את דוח הוועדה, למרות כל ההערות, הוא מדבר על החשיבות של ההרכב השוויוני והחברתי-כלכלי בתוך בתי הספר הייחודים למיניהם – אם אנחנו נגדיל בדרך כלשהי תשלום למקומות האלה זה כספים שרק החזקים יוכלו לשלם, וכאן, כל הכוונות החיוביות שדובר פה ייסוגו לאחור.

<הרן רייכמן: ולכן אני מבין שלאור המצב הכלכלי יש קושי אמיתי להקטין היום את תשלומי ההורים והזמן שעבר, אבל אם יעשה צעד להגדיל תשלומי הורים איפשהו – ודרך אגב, הסיפור של תשלומי הייחודים זה בעקבות בג"ץ, משרד החינוך מכיר, שפעם ראשונה, בעקבות דוח מבקר המדינה אולי, משרד החינוך עשה צעד אכיפתי נגד גביה שקיימת בכל בתי הספר הייחודים במדינת ישראל, רובם, לא נגיד כולם, שהיא תופעה קשה.

<הרן רייכמן: אני מטפל בבית ספר באשדוד בילדים בכיתה א' שמשלמים 6,000 שקל לחודש בטענת ייחודיות.

<הרן רייכמן: דווקא במקום שיש אכיפה באמת חריגה לצערי משרד החינוך לא עושה די, מתאפשר לשלם עוד כספים ומתאפשר עוד כספים למגמות לחזקים, נגדיל את הדיפרנציאציה במערכת החינוך ואני חושב, כהתרעה אולי לפני הדיון הקרב, שזה מה שהוועדה צריכה להגיד.

<הרן רייכמן: עוד הערה לגבי התל"ן, אני סבור שראוי שגם התל"ן לא יהיה פה כהערה אלא ששר החינוך וועדת החינוך שמדברים על שקיפות, הדברים ייכנסו במסגרת הדיונים פה.

<הרן רייכמן: התל"ן, רכישת שירותים מרצון, נסיעות לפולין, הכול יהיה במסגרת השקופה פה, כי כפי שכולנו יודעים מתי שזה לא היה פה - - -

שי פירון: למה אתה כועס?

שי פירון: אני מסכים, למה אתה כועס?

<הרן רייכמן: השר, אתה מכיר אותי מספיק זמן לדעת שאני מדבר בהתרגשות, זה האיש.

עמרם מצנע: תודה.

<הרן רייכמן: עוד הערה?

עמרם מצנע: אבל יש עוד כאלה שרוצים לדבר, נדמה לי שהדברים שלך הובנו.

עמרם מצנע: חבר הכנסת גנאים, ואחר כך יעקב בן יששכר.

עמרם מצנע: הדיון ימשך עוד כ-20 דקות ולאחר מכן תהיה הצבעה לכן צריך לדבר בקיצור ולא צריך לחזור על דברים שכבר נאמרו.

עמרם מצנע: חבר הכנסת גנאים, בבקשה.

מסעוד גנאים: שכבוד השר לא יגיב לכל מילה.

עמרם מצנע: אני אשמור.

מסעוד גנאים: זו זכותו.

שי פירון: מה אתה מעדיף, שאני לא אגיב למה שאתה אומר או שאני כן אגיב?

מסעוד גנאים: תגיב מתי שאתה רוצה פשוט הוא אמר לקצר.

שי פירון: אתה תבחר מסלול כחבר.

מסעוד גנאים: אני תחילה מצטרף לאיחולי ההחלמה והבריאות ומאחל בעידן שלך בריאות למערכת החינוך גם.

מסעוד גנאים: אני לא אדבר לא על פרטים ולא על מספרים, על הדברים העקרוניים, משום שתשלומי הורים לפי דעתי גם הם דבר חינוכי כי יש בהם מסר.

מסעוד גנאים: מאחר ואתה רוצה מערכת חינוך ציבורית שוויונית צריך לבטל את מה שקרוי תשלומי הורים, או להתחשב בשוני, שהדבר יהיה פרוגרסיבי ולהתחשב בפערים הסוציו-אקונומיים אם זה צריך להיות שוויוני וצודק.

מסעוד גנאים: מתוך ידיעה ומתוך חקירה וניסיון כמורה בית ספר תיכון, גם הדבר שאתה לא חייב בו בתשלום, גם התרומות, הדברים הללו משפיעים על בית הספר, משפיעים על התלמידים, משפיעים על כל דבר.

מסעוד גנאים: ההורה והאב שתרם לקנות וילונות לכיתה או מזגן, יש לו משקל בבית הספר, לבן שלו יש זכות קדימה גם בבית הספר.

מסעוד גנאים: זה לא שמישהו אמר לי או קראתי על זה, זה מה שאני שראיתי בעיני בבית הספר.

מסעוד גנאים: לכן דבר כזה, לפי דעתי, צריך לבטל ו"הכל חינוך" ואתה עם הצעת החוק תביאו לכך שהמדינה היא האחראית והיא שצריכה לקחת את האחריות על כל זה ולא ההורים.

עמרם מצנע: החוק הזה, דרך אגב, כבר הוגש.

מסעוד גנאים: אני חושב שכן.

עמרם מצנע: הוגש, הוגש, אני אומר לך.

עמרם מצנע: החוק של אחריות המדינה על החינוך.

שמעון אוחיון: איתן כבל?

עמרם מצנע: לא, זה אני.

מסעוד גנאים: דבר אחרון, כבוד השר, אנחנו יודעים שאי אפשר לנתק את בית הספר מהמציאות, בית הספר משקף את המצב התרבותי-הערכי של החברה, אבל צריך לשאוף, תמיד אני אומר, שבית הספר לא כל כך יהיה ראי צודק, משקף בצורה צודקת, צריך גם שיהיה ראי מתקן, צריכים להשתדל שדרך בית הספר מתקנת את המצב הקיים.

מסעוד גנאים: אני רומז לדבר של כל מסיבות הסיום והנשפים האלה והבזבוז וכל הדברים הכורכים בכך.

מסעוד גנאים: תודה.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: יעקב בן יששכר, ולאחר מכן חבר הכנסת זחאלקה.

<יעקב בן יששכר: אני רוצה להתייחס לשני דברים: אחד, אני הובלתי בשבועות האחרונות את העניין של מסיבות הסיום.

<יעקב בן יששכר: אנחנו, בבית הספר שלנו, בעירוני י"ד.

<יעקב בן יששכר: הורים קיבלו איומים, 15 ילדים מתוך 140 תלמידים: מי שלא ישלם 900 שקל לא ישתתף במסיבות הסיום, חד משמעית.

שמעון אוחיון: למה לא באת כשדיברנו על זה פה, כשקיבלנו החלטה?

<יעקב בן יששכר: אני הייתי פה.

עמרם מצנע: הוא היה.

שמעון אוחיון: קיבלנו החלטה צודקת בעניין.

<יעקב בן יששכר: אני לא אמרתי שאתם לא צודקים, אני רק מעלה את זה.

עמרם מצנע: לזכותו, הוא היה, אני זוכר.

<יעקב בן יששכר: נכון.

<יעקב בן יששכר: אני רק רוצה להגיד דבר אחד: לא יתכן שמנהלי בתי הספר, שיש חוזר מנכ"ל שאומר מהם תשלומי הורים והם חייבים לעבור פיקוח של רואה חשבון – דיברתי עם אחד ממנהלי בתי הספר במקום אחר – הדבר הזה לא נעשה.

<יעקב בן יששכר: זאת אומרת, אם הוציאו 900 שקל עד היום לא קיבלנו כל פירוט.

<יעקב בן יששכר: אני יכול להגיד לכם, וגם יצא לי לדבר עם כבד השר בחוץ באותו זמן, לא יתכן שבית הספר לא הביא לא זמר, לא אמן וזה היה כל כך הרבה כסף.

<יעקב בן יששכר: אני רוצה רק לציין שגם המבנה הוא מבנה ששייך גם לעיריית תל אביב וגם לאוניברסיטת תל אביב, זאת אומרת, מי שגזר פה קופון אלה הגורמים הממסדיים שקשורים לאותה מערכת.

<יעקב בן יששכר: אז אותה מערכת חינוך, אותה עיריית תל אביב, גזרה גם קופון.

<יעקב בן יששכר: דבר נוסף שאני רוצה לציין ולא שמעתי, הנושא של תעשיית האבחונים.

<יעקב בן יששכר: בתי ספר מפנים לאבחונים.

<יעקב בן יששכר: חוזר מנכ"ל שהיה בקשר לאבחונים, בתי הספר פשוט לא מתייחסים, שולחים לאבחונים במכונים פרטיים בעלויות שנעות מאלפי שקלים לכ-20,000 שקלים, ובסופו של דבר, מי שמסרב לעשות את האבחונים, מי שמסרב לתת ריטלין, קונצרטה, הילדים שלו מוצאים מחוץ לבית לפנימייה שעולה לחודש – תקשיבו טוב, אין תקציב – 17,000 שקל לילד בפנימייה או מעון חירום.

<יעקב בן יששכר: אני חושב שהגיע הזמן לעשות איזשהו סדר לסמכות של בתי הספר שמבקשים שאולי יהיה שקט בכיתות והמורים לא יכולים להתמודד, לעשות עם זה סדר ולעשות איזשהו חוזר מנכ"ל למנהלי בתי ספר שיבינו שהם לא עושים כל דבר שהם רוצים והם כפופים למשרד החינוך.

<יעקב בן יששכר: תודה רבה.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: חבר הכנסת זחאלקה, ואחר כך יערה ישורון.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, אנחנו בוועדת החינוך, היסטורית, קבענו שני כללי ברזל: האחד שמשרד החינוך אחראי על החינוך, שזה דבר מובן מאליו, אבל כשנכנסים לפרטים לפעמים המשרד אומר: זה לא עניין שלי.

ג'מאל זחאלקה: האחראי על החינוך – לא חשוב, אין עיריות, אין כלום, יש שני גורמים כאן שמעניינים אותנו: משרד החינוך בתור ממסד והילדים, אנחנו לטובת הילד.

שי פירון: מה כתוב בחוק, דרך אגב?

ג'מאל זחאלקה: אני לא מדבר חוקית.

שי פירון: מה כתוב בחוק, מי אחראי?

שי פירון: רק רציתי לדעת, לפי החוק מי אחראי?

ג'מאל זחאלקה: משרד החינוך.

שי פירון: ממש לא נכון.

שי פירון: כתוב: "יקיימו במשותף".

שי פירון: אני מתנצל, אני מבקש שחבר הכנסת יחזור על החוק ויקרא שבחוק כתוב שמשרד החינוך והרשויות המקומיות יקיימו במשותף.

שי פירון: חשוב שאדוני יקרא את החוק ויידע שבחוק כתוב שזה אנחנו בשיתוף השלטון המקומי.

ג'מאל זחאלקה: באיזה עניין?

שי פירון: על כל מה שנוגע – תשאל את המשפטנים.

שי פירון: אז אני מתנצל שאני - - -

ג'מאל זחאלקה: על המבנים.

שי פירון: על כל דבר.

ג'מאל זחאלקה: לא על תוכניות לימודים, תוכניות לימודים אין להן קשר.

שי פירון: תוכניות למודים זה משהו אחר.

ג'מאל זחאלקה: בסדר.

ג'מאל זחאלקה: אני בכל זאת עומד על כך שהגורם האחראי – זו עמדתי האישית – זה לא לא-חוקי להגיד שמשרד החינוך אחראי על החינוך.

ג'מאל זחאלקה: אם יש עוול כלשהו שכתוצאה מהתנהגות של רשות מקומית או ממצבה של רשות מקומית משרד החינוך – זאת עמדתי האישית, אתה תתנגד לה, תגיד מה שאתה רוצה, אני אומר שמשרד החינוך אחראי.

ג'מאל זחאלקה: אם יש בית ספר במצב רעוע ויש רשלנות של הרשות המקומית משרד החינוך בכל זאת בעיני הוא אחראי.

ג'מאל זחאלקה: למה אני אומר את זה?

ג'מאל זחאלקה: כי התנפלו על החבר מירושלים שאמר שההקצבה לתלמיד אצלו היא פחותה וכאילו משרד החינוך אומר: זה לא עניין שלי.

ג'מאל זחאלקה: אני אומר: זה עניין שלך, אתה יכול לקצב רשויות חלשות ורשויות חזקות באופן דיפרנציאלי.

ג'מאל זחאלקה: לתלמיד שהעירייה נותנת 5,000 שקל לתלמיד אתה תיתן 3,000 ועירייה שנותנת 500 שקל, אתה תיתן גם 5,000.

ג'מאל זחאלקה: אז זה יצא עם פי שניים או פי שלושה וכך נוצר הפער.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שבידי משרד החינוך, בתקציבו הוא, לעשות את החלוקה הצודקת, לא השוויונית, כי השוויון כאן הוא לא צודק.

ג'מאל זחאלקה: דבר בעניין תשלומי הורים, אני לא רוצה להכביר במילים על מה שאמרו קודמי אבל יש כאן 3 דברים: קודם כל עמדה עקרונית שהיא שיש לבטל את תשלומי ההורים.

ג'מאל זחאלקה: אני מקווה ורוצה שזה יהיה בבת אחת אבל היו מתווים להפחתה הדרגתית, היה מתווה טרכטנברג ומשרד החינוך השנה בא ומבטל את ההורדה ההדרגתית למרות הבטחות של השר הקודם שאמר כאן בוועדה חד משמעית, איך אומרים?

ג'מאל זחאלקה: –כמעט אמר "Read my lips" – שההפחתה תימשך.

ג'מאל זחאלקה: ההפחתה לא נמשכה.

ג'מאל זחאלקה: שניים, יש עליה בתל"ן, יש עליה בתשלומים לטיולים.

ג'מאל זחאלקה: התהליך שראינו אותו כאן, אני מקווה שלפחות השר, לפחות הוועדה תגיד שיהיו תשלומי הורים על פי מתווה טרכטנברג, שהממשלה אימצה, שזה דבר שמשרד החינוך והממשלה יכולים לעמוד בו, לא מדובר בעול כבד שאנחנו היום בוועדה מחליטים לבטל.

ג'מאל זחאלקה: לכן אני קורא לחברי הוועדה היום לאמץ את מתווה טרכטנברג לפחות כעמדת ביניים, העמדה העקרונית כמובן היא לבטל את זה כליל.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: יערה ישורון, בבקשה, ואחר כך חבר הכנסת אוחיון.

<יערה ישורון: שלום ותודה על זכות הדיבור.

<יערה ישורון: אני אחזור רק על שני דברים, על איחולי החלמה לשר ועל הבעת האמון של חברת הכנסת קלדרון גם במערכת החינוך וגם בשר בכלל, באופן כללי.

<יערה ישורון: אני יושבת-ראש הארגון "הורים עובדים לשינוי", המטרה שלנו זה לאזן בין ימי החופשה של ההורים והילדים כי המציאות כיום לא מאפשרת להורים לעבוד, בטח שלא לנשים, בטח שלא כאלה שיש להם כמה ילדים.

<יערה ישורון: הסיפור של תשלומי ההורים מגיע היישר בספטמבר, מיד אחרי יולי-אוגוסט, ביולי אני משלמת 6,000 שקל על קייטנות ל-4 ילדים על 3 שבועות.

<יערה ישורון: אני נאלצתי להפסיק לעבוד בעולם השכיר הרגיל כי אי אפשר לעשות את זה, זה בלתי אפשרי.

<יערה ישורון: מערכת החינוך מתייחסת לחינוך של ילדים רק 8 חודשים בשנה ומתעלמת מכל 4 החודשים האחרים.

<יערה ישורון: תשלומי ההורים האלה מגיעים בספטמבר, בדיוק סיימנו לשלם על כל הקייטנות, בדיוק נכנסנו לחופשות של החגים.

<יערה ישורון: אנחנו באמת מקמצים בכמה שאפשר, זה בלתי אפשרי, אי אפשר לחיות פה, מעמד הביניים קורס.

<יערה ישורון: שנינו עובדים ומרוויחים יפה ובכל זאת אנחנו לא יכולים לממן את הדברים האלה, אין לנו מאיפה.

<יערה ישורון: אנחנו קורסים, הילדים שלנו יקרסו.

<יערה ישורון: אנחנו לא יוצאים לנשפים, אנחנו בוחרים את מזונותינו בקפידה בסופר.

<יערה ישורון: ההורים לא יכולים לשלם, בטח שלא את הסכומים האלה, בטח שלא אם יש להם יותר מילד אחד.

<יערה ישורון: זה בלתי אפשרי, אנחנו לא יכולים לעמוד בזה.

<יערה ישורון: אי אפשר שמשרד החינוך ימשיך להתעלם מההורים שהם חלק מהמשפחה הזאת.

<יערה ישורון: משרד החינוך צריך לקחת בחשבון את ההורים באופן מאוד מאוד משמעותי ופעיל וחלק מזה, כי אחר כך ילדים לא יוכלו לקבל בבית את מה שאנחנו היינו רוצים לתת להם כי אין לנו כסף לממן את זה.

עמרם מצנע: אוקיי, הנקודה הובהרה, תודה רבה לך.

עמרם מצנע: חבר הכנסת אוחיון, ולאחר מכן אתי בנימין.

שמעון אוחיון: גם אני מצטרף לברכות ואיך אומרים?

שמעון אוחיון: אם מותר להגיד איזה דבר פה, פעם שמעתי שגם אנשים פשוטים – "אל תהי ברכת הדיוט קלה בעיניך".

שמעון אוחיון: שמעתי מישהו שאמר: מה זאת אומרת "ברכת הדיוט", אדם פשוט?

שמעון אוחיון: אז הוא אמר: כשאתה הולך לאיזה רב גדול הוא מברך אותך שתזכה לעלות מעלה מעלה ותהיה כזה גדול וכו' וכו', כשאתה הולך ליהודי פשוט אז הוא אומר לך: "זיי געזונט ".

שמעון אוחיון: אז "תהיה בריא" זו הברכה ולכן אני קודם כל מאחל לך בריאות והצלחה בעשייה.

שמעון אוחיון: אני בוודאי מחזק את גישתך של העדפת הנצרכים במלגות לימודים ובצורך לשתף את כלל מערכת החינוך במסע החינוכי הערכי הזה לפולין וההקצאות שאתה מקצה לעניין הזה הן באמת מבורכות.

שמעון אוחיון: אני מודע לכך שאנחנו נמצאים בהתמודדות עם מסגרת תקציבית לא קלה, יחד עם זאת, אני קורא לך להצטרף – אדוני היושב-ראש, אני מנסה להתחבר אליך, עמרם?

עמרם מצנע: כן, יש לי קשב כפול.

שמעון אוחיון: בואו נעשה היסטוריה, אדוני השר – 21 שנה ניסו עוד עם ועדת לנגרמן – שהלשכה שלך תכין לנו תוכנית, השנה אנחנו הולכים אתך לשנת תשע"ה-תשע"ו, להתחיל להכין תוכנית לחסל את הסיפור הזה של תשלומי הורים.

יפעת קריב: זה הוצג בהתחלה.

שמעון אוחיון: מהבחינה הזו עמרם ניסה ללחוץ עליך ואתה לא הסכמת להצטרך להצהרה להתחייבות בעניין הזה.

שי פירון: אתה, אם היית שר, היית מתחייב?

שמעון אוחיון: לא, נכון, בקטע הזה אני מסכים, הייתי אומר - - -

שי פירון: שמעון, תענה לי רגע, אני נורא אוהב את השיח הזה.

שמעון אוחיון: עניתי לך בכנות.

שי פירון: אם היית שר עכשיו, במצב הכלכלי של מדינת ישראל, והיו אומרים לך בוועדה עכשיו: תתחייב, שמעון, תענה לי בבקשה.

שמעון אוחיון: אני מסכים, עניתי לך שלא.

שי פירון: אז למה אתה עושה לי את זה?

שי פירון: מה אתה רוצה בדיוק?

שי פירון: מה הקטע, מה הקטע בדיוק?

שי פירון: תסביר לי את הקטע.

שי פירון: מה, בשביל שירשמו ששמעון אוחיון אמר?

שי פירון: מה זה המשחק הזה?

שי פירון: באמת, חברים.

שמעון אוחיון: תן לי רגע.

שמעון אוחיון: אני הייתי כן אתך - - -

שי פירון: אני לא מבין את זה.

שי פירון: תקשיב, אנחנו רוצים לעזור לילדים, אנחנו רוצים להוריד את המחירים, בואו לא נעשה את זה פופוליסטי, בואו נעשה את זה מקצועי.

שמעון אוחיון: תראה, הייתי כן, יכולתי לשחק את המשחק.

שמעון אוחיון: עניתי לך, בוודאי שאם אתה אומר שאתה מתחייב אז לא משום שאף אחד לא יודע מה קורה עם כל ההצהרות והכוונות.

שמעון אוחיון: אבל עמרם בא ואומר, היושב-ראש אומר לך: בואו נציע, ניתן הכוונה ללשכתך להיערך לשנתיים הקרובות, בוא נעשה היסטוריה שלא תוך שנה, תוך שנתיים אנחנו מחסלים את הסיפור הזה של תשלומי הורים.

שמעון אוחיון: הצהרה שלך בוועדת החינוך, לא התחייבות, זה מה שאני מבקש.

שמעון אוחיון: אנחנו אתך היום, אנחנו אתך היום בקטע הזה, אנחנו נצביע בעד ההצעה.

שמעון אוחיון: זה מה שאני מבקש, ובוודאי, אני מקווה, שתהיה בידנו קדנציה שלמה ונזכה לראות את זה מתגשם, הלוא חלק מהדברים זה בגלל החלופות ובגלל שינויים וכו' אבל זה לא עד כדי כך בידיים שלנו.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: אתי בנימין, ואחרון יהיה זאביק גולדבלט.

<אתי בנימין: אדוני השר, גם אני רוצה לאחל לך שפע של בריאות והצלחה בתפקיד שאתה נמצא בו, הוא תפקיד לא קל ואני מקווה שתצליח.

שי פירון: תודה.

<אתי בנימין: אני רוצה לפתוח במספר שורות שהוצאתי מהבלוג שכתב חבר הכנסת הרב שי פירון כשהיה מנכ"ל תנועת "הכל חינוך": האם מישהו יודע מה תקציבו של משרד החינוך?

<אתי בנימין: אם אמרתם כ-32 מיליארד שקל אז צדקתם.

<אתי בנימין: ועכשיו מי מכם יודע כמה כסף מוקצה לצורך תשלום שכר מורים ולעובדי מערכת החינוך?

<אתי בנימין: שתי נקודות למי שאמר למעלה מ-80%.

<אתי בנימין: יפה, עכשיו כשברור שהתקציב הפנוי של משרד החינוך עומד על כ-6 מיליארד שקלים חשבו על העובדה הבאה: אתם משלמים למעלה ממיליארד שקלים.

<אתי בנימין: הבנתם את זה?

<אתי בנימין: נסביר זאת שוב: אתם מממנים 20% מתקציב הפעילות החינוכית של המדינה, מישהו כאן השתגע.

<אתי בנימין: אני לא אמשיך את זה, אני חושבת שהכול ברור.

שי פירון: אני מסכים עם זה גם היום, אתי.

<אתי בנימין: סליחה, אדוני השר, לא הפרעתי לך, ישבתי עד עכשיו בשקט, בוא נשמור על תרבות דיבור, בבקשה ממך.

שי פירון: אתי, אחרי הודעות הטקסט שאת שולחת למנכ"לית שהם ממש איום את מדברת אתי על תרבות דיבור?

<אתי בנימין: סליחה, אני לא מאיימת - - -

שי פירון: את רוצה שאני אקריא את ההודעות שאת כותבת למנכ"לית?

שי פירון: אני יכול להקריא אותם רגע, ברשותך?

שי פירון: אני המלצתי ללכת למשטרה בכלל.

<אתי בנימין: אדוני השר, אתה יכול להקריא מה שאתה רוצה, אני לא מאיימת על אף אחד, אני אומרת מה שאני חושבת ואני עומדת מאחורי דברי.

שולי מועלם-רפאלי: גברתי, רק שאני אדע, מי את?

שולי מועלם-רפאלי: מה התפקיד שלך?

<אתי בנימין: אני יושבת-ראש הנהגת ההורים הארצית.

שולי מועלם-רפאלי: מה זה הנהגת ההורים הארצית?

שי פירון: מה זה הנהגת ההורים הארצית?

<רן מלמד: מה זאת אומרת?

<רן מלמד: אין כזה דבר הנהגת הורים ארצית.

<אתי בנימין: כמו שיש שני ארגוני מורים יש גם שני ארגוני הורים וההורים בוחרים - - -

<רן מלמד: אחד נבחר ואחר לא.

<אתי בנימין: סליחה, וההורים בוחרים - - -

עמרם מצנע: אתי, בואי תמשיכי.

<אתי בנימין: אני מבקשת להמשיך את דברי, אני לא הפרעתי פה לאף אחד ואני מבקשת שאף אחד לא יפריע לי.

<אתי בנימין: לפני כמספר שבועות הופיעה מנכ"לית משרד החינוך בפני כנס מנהלים של החינוך הממלכתי-דתי בירושלים במלון "לאונרדו" ושם היא אמרה להם דבר כזה: יהיו קיצוצים בתקנים, יהיו קיצוצים בשעות ואני מצפה מכם לעבוד קשה יותר.

<אתי בנימין: חברים, אני רוצה לשאול אתכם שאלה: האם אנחנו ההורים נצטרך לממן את אותם תקנים ואותן שעות שמשרד החינוך מקצץ מאותם בתי ספר, מאותם מנהלים שידיהם כבולות והם לא יוכלו להמשיך ולתפקד במערכת החינוך?

<אתי בנימין: האם זה יהיה על חשבון אותם ילדים שיגיעו בלי ספרים לבית הספר כי לא בכל בתי הספר - - -

<לורן פוריס: למה?

<לורן פוריס: יש פרויקט השאלת ספרים.

עמרם מצנע: אני מבקש.

<אתי בנימין: כי לא בכל בתי הספר בארץ יש את פרויקט השאלת הספרים, ואני מברכת אותך, אדוני השר, שאתה מתכוון להרחיב את הפרויקט, הוא פרויקט מבורך.

<אתי בנימין: האם זה יהיה על חשבון אותם ילדים שמגיעים בלי ארוחות לבית הספר?

<אתי בנימין: האם זה יהיה על חשבון אותם ילדים שהוריהם לא יכולים לשלם את הטיולים השנתיים?

<אתי בנימין: ועוד כהנה וכהנה, אני לא אאריך בדברי, אני חושבת שהבנתם אותי.

<אתי בנימין: אבל אני מודיעה לכם, אין לנו ספק שהאישור על תשלומי הורים יעבור פה אבל אנחנו, כהנהגת ההורים הארצית, קוראים השנה למרד תשלומי הורים.

<אתי בנימין: אנחנו קוראים להורים לא לשלם את תשלומי ההורים לבתי הספר.

<אתי בנימין: הגיע הזמן שהמדינה תממש את חוק חינוך חובה חינם.

עמרם מצנע: תודה רבה.

<אתי בנימין: אדוני השר, כמנכ"ל "הכל חינוך" נלחמת על אחריות המדינה לחינוך הילדים.

<אתי בנימין: אנחנו מדברים על המשך שלטוני ואנחנו - - -

שי פירון: רק תצייני שאת המרד גם הכרזת שנה שעברה כדי שנדע שזו הצגה קבועה כל שנה.

<אתי בנימין: סליחה, אני אומרת את דברי ואני נלחמת פה למען הילדים וההורים, אני לא עושה הצגות, אדוני.

עמרם מצנע: אתי, תודה רבה.

<אתי בנימין: תודה לכם.

עמרם מצנע: אני רוצה להבהיר: יש ארגון יציג אחד.

<אריק קפלן: הוא לא מייצג את כלל ההורים, גם ירושלים לא חברים בו.

עמרם מצנע: תסלחו לי, אני מדבר עכשיו.

עמרם מצנע: יש ארגון יציג אחד.

עמרם מצנע: הוועדה מקבלת בברכה ותיתן לכל מי שרוצה לדבר.

עמרם מצנע: זאב גולדבלט, בבקשה, אחרון הדוברים ואחר כך אנחנו מצביעים.

<זאב גולדבלט: אני מקווה שגם חביב.

<זאב גולדבלט: ראשית, הרבה בריאות לשר.

שי פירון: תודה.

<זאב גולדבלט: אנחנו רוצים קודם כל לברך על החזון שהצגת כאן על ביטול תשלומי ההורים במהלך הקדנציה הנוכחית, אבל כל זמן שהתשלומים עדיין משולמים אז כמה דברים פרקטיים: אחד, אנחנו חושבים שיש לכפות על מנהלי בתי הספר הפרדה של חשבונות הבנק בין תשלומי ההורים, אם זה רשות ואם זה מרצון, לבין הניהול השוטף של בתי הספר.

<זאב גולדבלט: הנחיה כזו יצאה על ידי משרד החינוך, על-ידי המנכ"לית, לא ממוש בכל בתי הספר.

<זאב גולדבלט: כשאני אומר לכפות זה כולל אחריות אישית של מנהלי בתי הספר.

<זאב גולדבלט: נקודה שניה, צריכים להקפיד על יישום הנהלים המחייבים גם את אישור חוזר התשלומים על ידי ועדת ההורים של בית הספר בטרם הפצתו לכלל ההורים, דהיינו, שההורים יידעו, ועד ההורים יידע מראש מה הוא מאשר, עם תוכנית פרטנית.

<זאב גולדבלט: צריכים להקפיד על הנוהל שמבוצעת בקרה, דהיינו, שהנהלת בית הספר וועד ההורים המוסדי מציגים לוועד ההורים הבית-ספרי ואחרי זה, באמצעות האתר, לכלל ההורים מה היו השימושים בפועל של כל התקציבים ששולמו בשנה החולפת, אם זה בתשלומי רשות, אם זה ברכישת מוצרים מרצון או שירותים מרצון ולהציג להם את השימושים העתידיים בצורה פרטנית לשנה הקרובה.

<זאב גולדבלט: זאת אומרת שלא ישלמו "בלנקו", איזה דף שהילד מביא הביתה ואומרים "כזה ראה וקדש".

<זאב גולדבלט: כאן אנחנו רוצים להרים את הכפפה שהציג כאן השר לגבי הטיולים.

<זאב גולדבלט: אנחנו מציעים לעשות צוות משותף לקבוע מתכונת מסודרת שהטיולים יהיו, אל"ף, ערכיים, שישלבו גם את מורשת ישראל, גם את מורשת ארץ ישראל, עם ישראל כמובן ומדינת ישראל.

<זאב גולדבלט: אבל, בקיצור, לשלב את המורשת עם הליכה ברגל ואני מאלה, כמו יושב-ראש הוועדה, שגדלנו מגיל 14 בהליכה ברגל - - -

עמרם מצנע: בתור טנקיסט.

<זאב גולדבלט: לא, אני מדבר בגיל 14.

<זאב גולדבלט: שים לב, אני חזרתי לגיל 14 שלך.

<זאב גולדבלט: אנחנו גדלנו בהליכה ברגל.

עמרם מצנע: תודה רבה, זאביק.

<זאב גולדבלט: עוד ממש שני משפטים.

עמרם מצנע: משפט אחד.

<זאב גולדבלט: אחד זה באמת הנושא לבצע רכישת מוצרים או שירותים מרצון או רכישה בכלל של שירותים, כמו למשל אם זה חברות מטיילות בטיולים, אם זה סל חינוך, להנחות את מנהלי אגפי החינוך בערים השונות וביישובים השונים לבצע רכישה מרוכזת כדי להוזיל את העלויות להורים.

<זאב גולדבלט: כך ההורה יקבל גם תמורה הרבה יותר גדולה וכמובן הילד ירוויח כי הוא יקבל יותר מוצרים, אם זה בתחום התרבות ואם זה בתחום הטיולים.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: חבר הכנסת הרצוג, קצר בבקשה.

יצחק הרצוג: קצר מאוד הבטחתי.

יצחק הרצוג: קודם כל, אני מברך את משרד החינוך שהוא מציג פה את התל"ן, הוא באמת לא היה צריך אבל הוא מציג.

יצחק הרצוג: העניין של התל"ן הוא בעצם האלמנט המסוכן בכך שהוא מייצר סוג של העדפה בתת-מודע של בתי ספר יותר חזקים, ואת זה אתה יודע, כבוד השר, כי אתה עסקת בזה.

יצחק הרצוג: דהיינו, ברגע שיש יישובים מבוססים יותר שניתן לגבות מההורים יותר כסף אתה מפתח תוכניות משלימות שנותנות העדפה וכו'.

יצחק הרצוג: זה תהליך בעייתי ולכן אני חושב, אדוני יושב-ראש הוועדה, לקיים דיון על התל"ן כחלק מכל החזון של חיזוק מערכת החינוך הממלכתית.

עמרם מצנע: תודה רבה לחבר הכנסת הרצוג, תודה רבה לכל מי שהתייחס.

עמרם מצנע: השר ישיב ואני אסכם.

שי פירון: אני רוצה לבקש בקשה, כדי לא להחזיק את הח"כים, האם אפשר שאני אשיב אחרי ההצבעה?

יצחק הרצוג: כן.

גילה גמליאל: כן, אפשר בהחלט.

שי פירון: תשחרר אותם.

שי פירון: בואו נצביע ואני אשיב אחרי ההצבעה.

עמרם מצנע: אני מציע לך להשיב עכשיו.

עמרם מצנע: זה לא מכובד, זה חלק מהדיון.

שי פירון: בסדר, אז אני אומר שלושה-ארבעה משפטים קצרצרים.

שי פירון: קודם כל, צריך לדעת שאם מישהו ישב כאן ויקשיב לכלל ההערות שנשמעו, חלק מההערות סותרות אחת את רעותה משום שיש מספר רב של סוגיות שעומדות על הפרק, אידיאולוגיות אני מדבר עכשיו, לא כלכליות.

שי פירון: למשל, שאלת בתי הספר הייחודיים היא שאלה אידיאולוגית, היא שאלה אידיאולוגית לא פשוטה, אין לי עניין לחסל אותה השנה ולכן אני אמרתי שאני הולך לשנת מעבר.

שי פירון: אבל זה לא אומר שאסור לי כאדם שבא לייצג תפיסת עולם, לא צריכה להיות לי ביקורת על העובדה שבמקומות שונים, אני לא אומר ירושלים או מקום אחר, בית ספר ייחודי הוא מסלול עוקף לייצר בית ספר פרטי במימון כספי המדינה.

שי פירון: האם אני תומך בדבר הזה?

שי פירון: אני אומר חד משמעית: לא.

שי פירון: האם אני אתנגד לכך?

שי פירון: אני אומר חד משמעית: כן.

שי פירון: האם חודש אחרי שהגעתי, עכשיו, בזמן שנותר, זה הזמן לנהל את הקרב הזה?

שי פירון: גם לא.

שי פירון: לכן צריך, הרן, לתקן אי אלו שהן הוראות מעבר כדי להתמודד עם הסוגיה הזאת באופן ארוך טווח.

שי פירון: אני רוצה לומר עוד דבר, יש פה את אחת מהאיוולות הגדולות ביותר וזה המושג שנקרא "מוכר שאינו רשמי".

שי פירון: הורים במוכר שאינו רשמי עלולים לחשוב שהם בית ספר פרטי, הם לא בית ספר פרטי.

שי פירון: אין לי התנגדות, נקרא לזה חוקית, לבתי ספר פרטיים.

שי פירון: רוצה מישהו להקים בתי ספר פרטיים שילך לבית ספר "חברותא" ויראה מה קרה לבית ספר שהיה צריך לשלם 35,000 שקלים בשנה כי הוא היה פרטי באמת.

שי פירון: אבל לקבל 75% מהתקציב ולקבוע כמה תלמידים יהיו בכיתה, מי התלמידים שיהיו בכיתה, איזה מורים ילמדו את הילדים שלי, מי ילך ומי יבוא וכו' וכו', זו שאלה ערכית שמדינה צריכה להתמודד אתה.

שי פירון: השאלה הזאת מייצרת הרבה מאוד תקלות, דרך אגב, גם תקלות ערכיות לא פשוטות כי אז אתה לא יודע מי כל זרם שמקים לעצמו את בית הספר בחסות המדינה, המוכר שאינו רשמי, ומייצר שם מסרים חינוכיים בעייתיים.

יצחק הרצוג: הרס את החינוך.

שי פירון: לכן אני אומר, צריך להבין שיש פה שאלות אידיאולוגיות שאי אפשר לפתור אותן בחודשיים.

שי פירון: בי"ת, שאלת פולין: אני בכלל לא רוצה לראות שאלה, מי אמר שכולם צריכים לנסוע?

שי פירון: מי אמר שזה משהו כל כך גורף שכל משפחה בישראל – אני מתנצל, אני מעמד הביניים, ובכיתה י"ב גם לנסוע לפולין וגם לעשות רישיון נהיגה כבד עלי.

שי פירון: מי אמר שזה הפך להיות מין מסלול התבגרות?

שי פירון: ואני אומר את זה כמי שמדריך משלחות נוער לפולין ועשה את זה למעלה מ-40 פעם בחייו.

שי פירון: מי אמר שכל ילד בישראל צריך לבקר בפולין?

שי פירון: אולי המתכונת של פעם שהיו נבחרים נציגים בית-ספריים באופן כזה או אחר, משלחת בית ספר שמייצגת את בית הספר, נכונה יותר?

שי פירון: יש פה שאלות ערכיות.

שי פירון: כשמביאים את כל השאלות האלה לדיון מאוד צר ומאוד ממוקד אנחנו עושים עוול לדיון.

שי פירון: אני מוכן לבוא לכל דיון עומק בשאלות האלה ולקיים יחד דיון אידיאולוגי מקיף.

שי פירון: אני אומר עוד שני משפטים: אחד, אני מתחייב – על זה אני כן מתחייב – שבלי נדר במהלך השנה הקרובה אנחנו נעשה שינוי גדול מאוד ביחס שבין מספר ימי העבודה של ההורים לבין יחס ימי החופשה בלי לפגוע בארגוני המורים והסתדרות המורים, בלי להגיע לסכסוכים, הדברים האלה לא יפרצו, האחריות לפערים.

שי פירון: אבל אני רוצה להגיד מה אני אומר עכשיו כי זה מאוד חשוב לי: זה לא בא בגלל שאני חושב שאני בייביסיטר של הילדים, זה בא בגלל שאני חושב שיש אחריות מקיפה לחינוך, יש תנועות נוער, יש חברה למתנ"סים, יש מספיק יצירות שנוצרו במשך השנים וצריך לעבוד בסנכרון גדול יותר ולהפעיל אותם באופן עמוק יותר.

שי פירון: אני מקווה מאוד למצוא דרך כדי שנוכל לעשות את זה, זאת סוגיה שנמצאת על שולחני ואני אטפל בה.

שי פירון: אני מושיט יד לשיתופי פעולה בסוגיית הטיולים, בסוגיית מה שקראתם נשפים, בסוגיות מסיבות סיום, אבל אני רוצה שזה יבוא מתוך אמון במנהלים.

שי פירון: אני לא רוצה שבשיח על טיול, בגלל נייר כזה או אחר, ויש באמת תשלומים שהם לא ראויים, אני לא רוצה שייווצר הרושם כאילו מנהלים חלילה וחס שולחים ידם בכספי ההורים.

שי פירון: בסופו של דבר כל מנהל בית ספר היה רוצה שתיקח את זה ממנו, שתעביר את זה לגורם אחר, אף אחד לא נהנה מהסיפור הזה.

שי פירון: אסור שמהשיח כאן תצא חס וחלילה האשמה כזו או אחרת כלפי מנהלים ומורים בישראל.

<יעקב בן יששכר: אבל מנהל בית ספר היה יכול למנוע.

שי פירון: אני רק אמרתי, אני רוצה להגיד את מה שאני רוצה לומר.

שי פירון: אני מקווה שבאמת זאת תהיה אחת מהשנים האחרונות שבהן אנחנו מקיימים את המהלך הזה.

שי פירון: צריך לשנס מותנים, צריך לשכנע את הביטוח הלאומי או כל גורם אחר.

שי פירון: אני רק רוצה להזכיר שזה לא בסמכות שר החינוך, יש פה שר האוצר, שר הרווחה, יש פה שורה ארוכה של משרדים, אני מחויב להוביל את המהלך הזה, מחויב להוביל אותו ומקווה שהוא יישא תוצאות.

יצחק הרצוג: שהוועדה תקיים על זה דיון.

שי פירון: להתחייב על כך כשזה לא באחריותי זה יהיה חסר אחריות.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: אני רוצה לומר מספר משפטים.

מוחמד ברכה: שר האוצר ושר הרווחה ושר החינוך הם חברי אותה מפלגה אז חצי עבודה כבר.

עמרם מצנע: אז יש לזה סיכוי שזה יתקיים.

שולי מועלם-רפאלי: מצוין, אז יש סיכוי טוב.

עמרם מצנע: חברים, אנחנו לקראת סיכום.

עמרם מצנע: אני מתרשם לאחרונה, מאז כינון הממשלה וכינון הוועדה, שיש רוח טובה במשרד החינוך.

עמרם מצנע: גם בפגישות והדיונים שהוועדה מקיימת עם נציגי משרד החינוך, גם בפגישות עבודה מסודרות שאני עורך עם שר החינוך ועם המנכ"לית, אני מרגיש רוח טובה של בהחלט רצון ונכונות, אל"ף שקיפות, בי"ת, נכונות לשים את השולחן ולהתמודד עם כל הרצינות, כל הבעייתיות וכל האחריות בנושאים המרכזיים שמלווים אותנו כבר הרבה מאוד שנים ונמצאים היום על השולחן.

עמרם מצנע: לצער כולנו, תקציב 2013-2014, אין בו בשורות, יש בו שמירה מסוימת על הקיים, והנושאים שקשורים במערכת החינוך יבואו בפני הוועדה הזו.

עמרם מצנע: אין בו בשורות.

עמרם מצנע: אנחנו מאוד מקווים שהוא תקציב מעבר.

עמרם מצנע: אנחנו, בוועדת החינוך, כקודמותינו, סבורים שנושא תשלומי ההורים צריך לעבור מהעולם ואנחנו כוועדה נעשה הכול כדי לתת גיבוי למשרד החינוך בשילוב עם משרד האוצר והמשרדים האחרים הנוגעים בדבר למצוא את הדרכים כדי לממש את זה.

עמרם מצנע: אני חושב שאנחנו יכולים לרשום לעצמנו את התחייבותו של שר החינוך לעשות כל מאמץ אפשרי כדי שזה יקרה, ונדמה לי שזה בהחלט מספיק.

שי פירון: לפני שאתה מצביע אני רק רוצה להודות למנכ"לית ולצוות על העבודה המאוד מאוד מסורה כדי שנבוא בשלב מוקדם ככל שניתן, אז תודה לאנשי משרד החינוך.

עמרם מצנע: בעניין מסיבות הסיום – או יותר נכון הנשפים, כי מסיבות זה בסדר, הבעיה היא הנשפים – אנחנו קיימנו על זה דיון מקיף בוועדה ושמחתי שוועד ההורים המרכזי לוקח על עצמו חלק מהאחריות, כי אני חושב שבאמת ההורים הם פרטנרים חשובים מאוד, עם ועדי ההורים היישוביים, עם ועדי ההורים בתי-הספריים, כדי באמת לטפל בעניין.

עמרם מצנע: אני מקבל מאוד, גם מהניסיון שלי כראש רשות מקומית, את הדברים שאמר יעקב בן יששכר שהרשויות המקומיות אינן יכולות מצד אחד לגבות מחירים מופקעים עבור השירותים שהן נותנות במסיבות, ומצד שני להלין כמובן על - - -

<מיכל מנקס: איזה מסיבות, סליחה, איזה מסיבות?

עמרם מצנע: תני לי, תאמיני לי, כל מה שאני אומר אני אומר בשמי.

עמרם מצנע: אנחנו קוראים למשרד החינוך באמת לפרסם ברבים את חוזרי המנכ"ל החדשים, או הטיוטות של חוזרי המנכ"ל, בהקשר לתשלומי ההורים כפי שהוצג.

עמרם מצנע: אכיפה היא שם, היא חלק חשוב מהמשחק.

עמרם מצנע: אז נכון שצריך לתקן כל מיני דברים כדי לאכוף חוקים שהציבור יכול לעמוד בפניהם.

עמרם מצנע: אנחנו עוברים להצבעה, אנחנו עכשיו מצביעים ובהצבעה לא מפריעים.

עמרם מצנע: ההצבעה היא על הטבלה המונחת בפניכם, חברי הכנסת, הצעת תשלומי הורים לשנת הלימודים תשע"ד לאישור ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, שיעור השתתפות של ההורים בעלות ההזנה מכוח חוק הארוחה היומית.

עמרם מצנע: התל"ן נמצא פה לידיעה, אנחנו לא מצביעים עליו ונדמה לי שאלה הם הדברים, מירב.

<מירב ישראלי: יש הערה לגבי הטיולים בדרום.

עמרם מצנע: יש הערה לגבי הטיולים למוסדות חינוך בדרום, אנחנו גם מצביעים על זה.

<יהודית גידלי: מתחת לקו רוחב.

עמרם מצנע: מי שבעד להרים את היד בבקשה.

עמרם מצנע: מי נגד?

עמרם מצנע: מי נמנע?

עמרם מצנע: בעד – 7

עמרם מצנע: נמנעים – אין אושר.

עמרם מצנע: 7 בעד, אין נמנעים, אושר.

עמרם מצנע: תודה רבה, שיהיה בהצלחה.

עמרם מצנע: הישיבה נעולה.