ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 45, 2013-06-11 10:30

מירי רגב: בוקר טוב לכולם.

מירי רגב: בכל זאת, זאת ישיבה רשמית של ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.

מירי רגב: נמצאת כאן מנהלת הוועדה, יפה שפירא, וכמובן רשמת הפרוטוקולים, נמצא כאן חבר הכנסת איתן כבל, שאני לא צריכה להציג אותו, חבר הכנסת יוני שטבון מהבית היהודי שהצטרף לשדולה שלנו וחבר הכנסת דוד צור.

מירי רגב: אמנם הוא לא בשדולה אבל הוא בוודאי גם ישמח להצטרף אליה.

מירי רגב: נמצא כאן ראש חטיבת תומכ"א, שמלווה אותנו במהלך השנה כולה בכל סוגיית המילואים, יושב-ראש פורום המג"דים והמח"טים, עמותת המילואים, אבי סייג, אלוף משנה במילואים, באמת ידיד ושותף לדרך, שמסייע בכל מה שאנו זקוקים וגם יוזם המון נושאים לטובת המילואימניקים.

מירי רגב: אני שמחה באמת שיש לנו פרטנר כזה.

מירי רגב: וכל הצוות שהגיע לפה היום, ותיכף חלקכם תציגו את עצמכם.

מירי רגב: פיני קבלו, סמנכ"ל מרכז השלטון המקומי, נמצא כאן, הוא היה ראש עירייה בעבר, נציגי הביטוח הלאומי, משרד הפנים, משרד האוצר, משרד הביטחון, היחידה להכוונת חיילים משוחררים.

מירי רגב: מי פה ממשרד האוצר?

איתן כבל: הקר לא נמצא כאן?

<רועי קונפינו: חבר הכנסת כבל, כפי שאתה יודע יש עכשיו 4 ועדות במקביל ואנחנו מתפצלים.

מירי רגב: הדיון הזה אין לו נושא מוגדר.

מירי רגב: בעצם בדיון הזה יש כאן איזו הצעה של אבי כהן, עורך-דין, סגן אלוף במילואים, שתיכף יציג אותה גם בפני הוועדה, אחרי שאיתן כבל ויוני שטבון יגידו כמה מילים, אבל בעיקר חשבנו לפתוח את הנושא הזה לדיון חופשי.

מירי רגב: כבר 4 שנים איתן כבל ואני מצליחים לשרוד בזוגיות מופלאה.

מירי רגב: זה לא פשוט, כפי שאתם יודעים, זוגיות במשפחה.

מירי רגב: נכון, איתן?

מירי רגב: עכשיו מצטרפים אלינו עוד חברים.

מירי רגב: הצלחנו בכל שנה להביא, בשיתוף פעולה עם הגורמים הרלוונטיים, ליום הוקרה של המילואים בכנסת.

מירי רגב: נכון שלא תמיד יצאו מזה "תכלס" חקיקה או נושאים שאפשר לומר עליהם: הנה, קרה משהו לטובת אנשי המילואים, אבל מה שכן קורה, שבכל זאת פעם בשנה חברי הכנסת, ועדות הכנסת, הציבור בצורה כזאת או אחרת מבין שהמחוקק לא מתעלם מסוגיית המילואים.

מירי רגב: אנחנו נמשיך לדון בסוגיית המילואים, אם בשגרה דרך הוועדות השונות, ואם כמובן כשיהיה אירוע, אז כולנו נהיה ביחד ונסייע.

מירי רגב: תמיד דנו בנושא התגמולים והחקיקה, בנושא כזה או בנושא אחר, ולא שמנו את המשפחה במוקד של איש המילואים.

מירי רגב: לכן היה לנו חשוב שהשנה זה יהיה בסימן "אנשי מילואים – נשות המילואים שומרות על הבית", כשהבית בעצם זה תרתי משמע.

מירי רגב: הבית – מן הבחינה שאתם עוזבים פיזית את הבית הפרטי שלכם ואת כל הקשור סביב הפעילות בבית, וגם הבית – כן, אתן שותפות בהגנה על המדינה הזאת, שהיא הבית שלנו.

מירי רגב: נכון לנו היום לשמוע מה אתן חושבות.

מירי רגב: האם יש לכן אילו הארות והערות?

מירי רגב: האם יש נושאים שאנחנו יכולים לקדם?

מירי רגב: האם יש סוגיות שאנחנו יכולים לקדם רק בפרלמנט, או סוגיות שאנחנו יכולים לקדם יחד עם עמותת המילואים ויחד עם השלטון המקומי או גורמים אחרים?

מירי רגב: אנחנו רוצים לשמוע אתכן יותר, כי את אנשי המילואים בוודאי שומעים, גם בחטיבות וגם בגדודים וגם בצה"ל בדיונים כאלה ואחרים, ובוודאי בוועדת החוץ והביטחון של הכנסת, אבל אליכן אנחנו כמעט לא מצליחים להגיע ולשמוע אתכן.

מירי רגב: לכן גם היה חשוב שנציגה שלכן תדבר בטקס, ואחת הנציגות שנבחרו נמצאת פה, גילה אפריאט-קורצר.

מירי רגב: דעי לך שהאשם בבחירה שלך הוא חבר הכנסת כבל.

מירי רגב: היום נראה אם הבחירה היתה טובה או לא...

<גילה אפריאט-קורצר: אני מקווה לעמוד בזה בכבוד.

מירי רגב: אין לי ספק בכלל שתעמדי בזה בכבוד.

מירי רגב: נמצאים כאן גם מתנועת "אם תרצו", שלום גם לכם.

מירי רגב: אנחנו נפתח את זה לדיון פתוח כדי לקבל רעיונות ולשמוע הצעות, ויכול להיות שבכלל את הפורום הזה נצטרך לכנס יותר ולא רק פעם בשנה ביום המילואים.

מירי רגב: כל החלטה שתתקבל כאן, הפורום הזה, ובוודאי גם נוספים, יהיה מוכנים לקדם.

מירי רגב: לפני שנפתח את הדיון, רשות הדיבור לחבר הכנסת כבל, ואחר-כך לחבר הכנסת יוני שטבון ונמשיך את הדיון.

איתן כבל: תודה, גברתי היושבת-ראש, שלום לכולם.

איתן כבל: הנה חלפה לה עוד שנה ואנחנו שוב מוצאים את עצמנו בפורום הזה של יום המילואים.

איתן כבל: למען האמת, היתה לי זכות במשך שנים רבות להוביל את שדולת המילואים ולהפוך אותה למה שהיא היום.

איתן כבל: אני מסתכל לאחור, אני רואה כאן את אבי סייג ואת החברים האחרים.

איתן כבל: כאשר יצאנו לדרך, והגעתי לכנסת לפני כעשור, אולי קצת יותר, נכנסנו לנושא הזה, ובמשך השנים התחלפו חברי כנסת אך ברוך-השם אני עוד פה, קשה להחליף אותי.

איתן כבל: ב-4 השנים האחרונות, באמת ביחד עם מירי רגב, שהיא גם חברה וגם שכנה, העלינו עוד מדרגה את נושא המילואים כאן בכנסת.

איתן כבל: מצטרף אלינו חבר הכנסת שטבון שבאהבה הסכמנו שיהיה חלק מהצוות המוביל, כי לשדולת המילואים ובכלל לנושא המילואים אין צבע פוליטי ואין ריח פוליטי.

איתן כבל: הנושאים נוגעים לחיי היום-יום, לחיי המילואים, לחיי המילואימניקים.

איתן כבל: זה מעבר לעובדה שאנחנו, כל אחד בדרכו גם חבר בוועדות כאלה ואחרות בוועדת החוץ והביטחון, שעוסקות במכלול השלם של מערכת הביטחון וצה"ל.

איתן כבל: השנה העלינו על נס את נושא הנשים.

איתן כבל: אומר את זה רק בשניים וחצי משפטים כי כדאי לשמוע אתכם, גם את החיילים וגם את הנשים, ואני יודע שיגיעו היום גם חיילות מילואים.

איתן כבל: שדה הקרב הבא, ואני לא מגלה סודות עכשיו, וכבר היה לנו את זה – העורף הוא חזית.

איתן כבל: חייל המילואים בשנים שקדמו למעגלים האחרונים ידע דבר אחד: הוא יכול להיות רגוע בכל הנוגע לבית.

איתן כבל: הוא לא היה צריך לחשוב מה קורה עם המשפחה שלו, האם יש מקלט או אין מקלט, האם ירדו למקלט או לא ירדו למקלט.

איתן כבל: כעת יש מצב חדש – החייל, הקרב האמיתי מבחינתו הוא כבר לא החזית אשר בה הוא נמצא אלא החזית בה המשפחה שלו נמצאת.

איתן כבל: זכרו, זה יוחמר עוד יותר, הלחץ והדאגה, מכיוון שבמלחמה הבאה, ואני מקווה שהיא לא תפרוץ, אבל אם היא תתקיים אנחנו לא נסתובב עם מכשירי טלפון.

איתן כבל: היום הטלפון, הסמארטפון הוא כלי בידי האויב, חד-משמעית, וזה כלי שלא ייצא אתנו למלחמה.

איתן כבל: הנתק בין החזית של העורף ובין החזית בא אנו נימצא יהיה עוד יותר גדול מתמיד וזה רק יעצים את תחושת הלחץ ואת תחושת החרדה שתתקיים אצל החיילים שנמצאים בחזית.

איתן כבל: מערכת הביטחון, אני אומר לך גדי אגמון, צריכה וחייבת לתת דעתה איך היא נותנת מעטפת חדשה.

איתן כבל: זאת תפיסה אחרת לגמרי, איך לתת את המעטפת הזאת למשפחות.

איתן כבל: זה לא דבר שהיה עד היום, זאת מעטפת חדשה לגמרי.

<גדי אגמון: אני אירתם בעניין.

איתן כבל: זאת תפיסה חדשה לגמרי ואני מקווה שנדע לתת לה תשובה.

איתן כבל: אני מקווה שיהיה לנו יום פורה.

איתן כבל: יש לנו יום ארוך, עם המון נושאים להתעסקות ולדיון.

איתן כבל: אני מקווה שנדע להציף כמה שיותר נושאים.

איתן כבל: בבקשה.

יוני שטבון: תודה רבה לכם, וגם תודה רבה לחבר הכנסת כבל ולחברת הכנסת מירי כבל על השותפות.

יוני שטבון: אתם יודעים, בפוליטיקה זה לא מובן מאליו שככה הולכים ביחד בהובלה קדימה, ופה יש ממש בית חם בנושא הזה.

יוני שטבון: אני סמג"ד במילואים.

יוני שטבון: הזיכרון שלי מהמילואים – למה אני אומר זיכרון?

יוני שטבון: כי היום כאשר אני רוצה לצאת למילואים, כחבר כנסת אני צריך לעבור דרך יחידה שתאשר לי את הכניסה – אני זוכר הכי טוב את הריח.

יוני שטבון: אתה עולה על המדים של המילואים, פתאום כל הבית מלא בריח הזה.

יוני שטבון: נשות המילואימניקים, אתן בטוח מכירות את זה, והנה הילדה מכירה את זה.

יוני שטבון: אשתי מכירה את זה – פתאום כל הבית מריח בריח של אבא, בריח של השמן של הנשק ובריח המדים.

יוני שטבון: האווירה סביב המילואים – כל הבית מתכנס סביב האווירה הזאת.

יוני שטבון: אני רואה פה את ההנהונים – כולם מכירים את זה.

יוני שטבון: הריח הזה הוא ריח של שותפות במדינה.

יוני שטבון: זאת הציונות בצורה הכי פשוטה שיש.

יוני שטבון: פתאום כל הבית הופך להיות אנחנו המדינה.

יוני שטבון: זה כבר לא אני הפרטי, המשפחה שלי.

יוני שטבון: אני חושב שהמילואים זה בדיוק הנקודה הזאת.

יוני שטבון: אמרתי את זה בכמה מקומות.

יוני שטבון: זה שמורת הטבע האחרונה של הקונצנזוס הישראלי.

יוני שטבון: ממש ככה, שכולם מתכנסים פה.

יוני שטבון: אפשר לראות את הפסיפס של האנשים שנמצאים כאן.

יוני שטבון: אני אומר את הדברים האלה דווקא בתקופה שהיא רגישה בשני מובנים.

יוני שטבון: יש היום שיח נוקב, אולי חלקו מאחורי הקלעים וחלקו נמצא בצורה גלויה, סביב סוגיית צבא העם, האם צריך ללכת למודל של צבא מקצועי או צבא העם.

יוני שטבון: אני חושב שמי שיושב כאן

יוני שטבון: ברור לו שחלק מביטחונה של מדינת ישראל וחלק מהשותפות של החברה הישראלית נובע מכך שהצבא הוא צבא העם.

יוני שטבון: ולמה זה צבא העם?

יוני שטבון: כי יש פה את הנשים, יש פה את הילדים שכולם מגויסים לציונות הזאת.

יוני שטבון: כאשר אנחנו נאבד את זה, אנחנו נאבד את החברה הישראלית.

יוני שטבון: זה דבר אחד.

יוני שטבון: דבר שני, אנחנו שומעים היום על חרב הקיצוצים שפוגעת ישירות באנשי המילואים.

יוני שטבון: קיבלתי בשבועות האחרונות שיחות טלפון גם מהחטיבה שלי וגם מחטיבות אחרות, ואתם בוודאי מכירים את זה, על אנשים שאמרו להם להגיע לימי מילואים הרבה יותר מקוצרים, פחות זמן אימונים ובסוף – אני לא נכנס פה עכשיו לכל מה שהולך מאחורי הקלעים, אבל לא יכול להיות שנפגע בכשירות המבצעית של חיילי המילואים.

יוני שטבון: בסוף אתם-אנחנו נמצאים בחזית, וכפי שאיתן כבל אמר, זה לא רק אתם, זה כולנו פה, זה המשפחה.

יוני שטבון: אז תודה רבה על השותפות, ובאמת על הזכות להיות שותף ביום הזה.

מירי רגב: רשות הדיבור לחבר הכנסת דוד צור.

מירי רגב: שלום לאלירן גפסו, מהצעירים שעושים מילואים, הוא סטודנט.

דוד צור: שלום לכולם.

דוד צור: גם אני רוצה קודם כול לברך את אנשי השדולה, היושבת-ראש ואיתן כבל ויוני שטבון.

דוד צור: אני לא חבר השדולה, אבל הלב שלי פה, גם כמי ששירת שנים רבות בכל מיני צמתים וגם עשיתי מילואים תקופה קצרה, אבל על החשיבות של העניין הזה אני לא רוצה להכביר במילים.

דוד צור: אני דווקא רוצה להתייחס לסוגיה אחת שמוטלת לפתחנו כחברי כנסת, שיכולים גם לחוקק וגם להשפיע שלא בחקיקה.

דוד צור: אני יותר ויותר מתוודע לעניין הזה כי מגיעות אליי פניות בנוגע לפיטורים של אנשי מילואים שיוצאים לתעסוקה או לשירות מילואים.

דוד צור: מכיוון שנחקק פה חוק שלכאורה אוסר לפטר אותם חודשיים אחרי שהם מגיעים למילואים אז התחילו לפטר אותם לפני שהם יוצאים למילואים.

דוד צור: נראה לי בלתי מתקבל על הדעת שגופים לא יירתעו מעניין הזה.

דוד צור: כפי שהכנסת הצליחה להגן, בצדק, על נשים בהריון מפני פיטורים, אני חושב שהשר- - -

מירי רגב: זה חוק שחיים כץ ואני הובלנו, שאין לפטר נשים בהריון מהצבא.

דוד צור: כפי שהצלחנו שם, אנחנו צריכים להגן על אנשי המילואים.

דוד צור: פיטורים של אנשי מילואים, או לפני או אחרי, זה דבר שיהיה טאבו.

דוד צור: לדעתי אנחנו יכולים גם בחקיקה או בפנייה לשר בנט בעיקר, כי זה בתחום אחריותו במשרד הכלכלה, להבטיח שלא יהיו פיטורים בלי שימוע לחיילי מילואים, כפי שנעשה עם נשים בהריון, אחרת אנחנו ממש שומטים את הקרקע שעליה אנחנו יושבים.

מירי רגב: בעניין הזה נוכל להביא הצעה משותפת.

מירי רגב: דרך אגב, לא רק של השדולה, של הרבה מאוד חברי כנסת שיכולים להצטרף לזה.

מירי רגב: דרך אגב, זה היה הנושא העיקרי שדיברנו עליו עם בעלי העסקים ביום המילואים הקודם.

יוני שטבון: זה נושא רחב.

מירי רגב: היו קצת שיפורים, אבל עדיין אנחנו רואים שמפטרים מג"דים ואנשי מילואים.

מירי רגב: הרבה מאוד אנשים נרשמו לדיבור, וגם אתה תדבר, יושב-ראש העמותה, אבל אני רוצה לשמוע קודם את הנשים.

מירי רגב: אנחנו שומעים אתכם באמת לאורך כל השנה.

<אבי סייג: צריך לדאוג להם לארנונה בוועדת הכספים.

מירי רגב: כן, אני יודעת.

מירי רגב: צריך לדאוג לא רק לארנונה אלא לעוד כמה דברים מעבר לכרטיס שהן נכנסות אתו.

מירי רגב: אני רוצה קודם כול לפתוח את הדיון עם הנשים.

מירי רגב: אחר-כך אבי כהן יציג רעיון שיש לו לגבי הרשויות המקומיות ופיני קבלו יוכל להתייחס גם לסוגיה הזאת.

מירי רגב: בבקשה, הנשים, הבמה שלכן, נשות אנשי המילואים.

מירי רגב: ילדים של אנשי מילואים שרוצים להגיד משהו מוזמנים.

מירי רגב: חשוב לי לשמוע אתכם, חשוב לכולנו לשמוע אתכם.

<גילה אפריאט-קורצר: אני אשתו של ערן קורצר שהוא מג"ד בגדוד 7, שנעדר כרגע כי הבוקר הוא היה באישור תוכניות אז הוא יגיע עוד מעט.

<גילה אפריאט-קורצר: ראשית, רציתי להגיד תודה רבה על ההזדמנות הזאת ועל הזכות הזאת.

<גילה אפריאט-קורצר: אנחנו רואים זכות גדולה להיות כאן ולהשמיע קצת את קולנו.

<גילה אפריאט-קורצר: יש באמת הרבה דברים שאפשר לדבר עליהם.

<גילה אפריאט-קורצר: אבחר כרגע אחד, וזה הנושא שלנו כנשים עובדות.

<גילה אפריאט-קורצר: גם כך זו סוגיה לא פשוטה בכלל, להיות אמא ולהחזיק בקריירה, כשיש בית וילדים.

<גילה אפריאט-קורצר: נכון שאנחנו בעידן שבו החלוקה בין בני הזוג כבר מתחילה להשתנות במקצת, אך עדיין לא הגענו למקום שהייתי שמחה שנגיע אליו.

מירי רגב: בסוף את תצאי למילואים והוא יישאר בבית.

מירי רגב: ..

<גילה אפריאט-קורצר: אנחנו בכיוון הנכון, אבל אני חושבת שהנושא של יציאה למילואים – נכון שאני מדברת מפרספקטיבה של אשת מג"ד, שכמות ימי המילואים שהוא עושה כמעט הרבה ביותר בקרב אנשי מילואים בכלל, אבל מול המעסיקים, כאשר בן הזוג לא נמצא, ובמשפחה שיש בה ילדים, בדרך כלל בשגרה נזקקים ונעזרים בו בטיפול בבית ובילדים.

<גילה אפריאט-קורצר: הדבר הזה נלקח מאתנו כאשר הוא נעדר ונמצא במילואים ואז אני צריכה להתמודד מול המעסיק ולהגיד: תראה, הבעל עוד פעם במילואים ואני צריכה להיעדר שעות מהעבודה.

<גילה אפריאט-קורצר: נכון שהתברכתי במעסיק שתומך מאוד ואני עובדת הרבה מאוד שנים במקום העבודה שלי, אבל אני חושבת שאני מדברת בשמן של הרבה מאוד נשים, שעוסקות בכל מיני סוגים של עבודות ולא תמיד המעסיקים טולרנטיים לעניין הזה.

<גילה אפריאט-קורצר: אולי אפשר לנסות, כפי שיש שעות מחלה לבדיקות הריון או כפי שיש כל מיני דרכים שהמעסיקים מקבלים פיצוי, אז אולי אפשר להגיד: הנה, אותה אישה מציגה צו מילואים – מ-X ימים והלאה, לא על יום מילואים אחד שבן הזוג נעדר, אני מבינה שזה דבר שלא יתבצע – אבל מכמות מסוימת של ימי מילואים אולי ניתן לבוא עם הצו ולהגיד: מעסיק יקר, הנה, בן הזוג שלי נמצא עכשיו במילואים, אם אני במקום 9 שעות עבודה- - -

איתן כבל: שיבינו מה קורה.

<אבי סייג: היום יש את זה במגזר הציבורי ואנחנו רוצים לעשות את זה במגזר הפרטי גם כן, שעה ביום.

איתן כבל: אתקן אותך מכיוון שהצעת החוק היא שלי.

איתן כבל: לא סתם פניתי לרועי קונפינו ממשרד האוצר ולא סתם הסתכלתי על רח"ט תומכ"א, עוד בקדנציה הקודמת ניהלנו קרב, כאשר הצעת החוק עברה בקריאה טרומית.

איתן כבל: הוויכוח היה מי ישלם.

מירי רגב: זה לא עבר בסוף?

איתן כבל: זה לא עבר עדיין.

איתן כבל: במסגרת הציבורית זה לא קיים, זה נוגע רק לרצון טוב של המעסיקים.

<אבי סייג: אבל יש פנייה של נציב- - -

איתן כבל: לא מתאים לך אחרי כל-כך הרבה שנים שאתה אומר- - -

<אבי סייג: יש לי את התגובה הכתובה.

איתן כבל: עזוב את התגובה.

איתן כבל: אני מדבר אתך מה קורה באמת בפועל.

מירי רגב: לא הבנתי.

מירי רגב: מה זאת אומרת "מי ישלם את זה?

מירי רגב: " – משרד האוצר, או הצבא, או משרד הביטחון?

מירי רגב: איזו עלות היתה להצעת החוק?

איתן כבל: כאשר הנחתי את הצעת החוק משרד האוצר אמר – זה התחיל מהערכה של 70 מיליון שקל לשנה.

איתן כבל: אמרתי: איך 70 מיליון שקל?

איתן כבל: מה, כולם עושים מילואים?

איתן כבל: הרי זה לא יכול להיות.

איתן כבל: מה, לכולם יש ילדים, וכולם, וכולם, וכולם?

איתן כבל: בסופו של עניין הסכום לאט-לאט ירד והגיע להערכה סביב 6-7 מיליון שקלים.

איתן כבל: תקן אותי, רועי קונפינו, אם אני טועה.

איתן כבל: זה בסך הכול 6-7 מיליון שקל, זה לא סכום בשמים.

איתן כבל: הוויכוח נכון לרגע זה הוא מי ישלם את הסכום הזה.

מירי רגב: חצי-חצי.

איתן כבל: אגיד לכם עוד דבר.

איתן כבל: בזמנו סיכמתי עם שרגא ברוש, ראש התאחדות התעשיינים, שהסכים שהמעסיקים יספגו את זה.

מירי רגב: הוא היה בפורום הקודם ודיבר על זה.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: אמרתי שאני לא מסכים שהם ייקחו את זה על עצמם כי זה נתון להשתנות, אחד חושב כך, יבוא מישהו אחר ויחשוב אחרת.

איתן כבל: זאת צריכה להיות אחריות המדינה בחוק.

איתן כבל: לכן הגשתי את הצעת החוק פעם נוספת.

איתן כבל: רועי קונפינו, כתבתי אותה באופן קצת שונה, במובן הזה שייתכן שהשעה הזאת תוחזר למשפחה דרך ה"תלוש" של חייל המילואים, בדרך כזאת, כי אם תתחיל התחשבנות בכל מקום ומקום לא נצא מזה.

איתן כבל: הצעת החוק מונחת לפתחה של הכנסת והמשמעות שלה, שרעיה של איש שיצא למילואים – או להיפך, בעל של אישה שיצאה למילואים, ויש כאלה, לא הרבה אבל יש – תוכל לבחור להגיע למקום העבודה שעה מאוחר יותר או לצאת שעה מוקדם יותר ממקום העבודה.

איתן כבל: זאת השתנות דרמטית, אני אומר את זה לכם.

איתן כבל: יושבים כאן חברים שלי.

איתן כבל: זה אחד הנושאים שנראים לכאורה – מי שלא חי את עולם המילואים לא מבין עד כמה זה קריטי, איך גדוד שלם עם טלפון אחד עושה ב-7:00 בבוקר הכוונה כמו בתחנת מוניות.

מירי רגב: תיכף אסכם בעניין הזה.

<יהודה אונגר: דיברנו אפילו על חצי שעה-חצי שעה.

מירי רגב: לא, עזוב חצי שעה-חצי שעה.

מירי רגב: אנחנו נצטרף להצעת החוק של חבר הכנסת כבל, אם הוא יאשר לנו.

מירי רגב: אם לא, נעתיק אותה ונטפל בזה.

מירי רגב: אנחנו חייבים לקדם את זה.

מירי רגב: הוא הביא את גילה אפריאט-קורצר היום אז בשבילה אנחנו חייבים לקדם את זה.

<גילה אפריאט-קורצר: לא תיאמנו, אגב.

מירי רגב: זה יהיה רשום על שמך: "חוק גילה".

<גילה אונגר: עניין שעות העבודה הוא בהחלט קריטי מאוד-מאוד.

<גילה אונגר: אני חושבת שאולי לא כדאי להגדיר את זה יותר מדי, אלא פשוט שתהיה אפשרות להוריד שעה מיום העבודה.

<גילה אונגר: זה יפתור הרבה בעיות.

מירי רגב: כלומר, באופן כללי, לאו דווקא בבוקר או בערב.

<גילה אפריאט-קורצר: בתיאום עם המעביד.

איתן כבל: בהצעת החוק אין הגדרה.

איתן כבל: החוק קובע שהאישה או הבעל, אם אשתו במילואים, יחליטו.

איתן כבל: כלומר האישה תודיע למעסיק שלה אם מתאים לה באותו יום בוקר או ערב, שזה שעה אחת.

איתן כבל: אין הגדרה מתי.

איתן כבל: זה בתיאום מול המעסיק.

<גילה אפריאט-קורצר: זה כמו שעת הנקה, שלא מוגדרת כשעת בוקר או ערב.

<גילה אפריאט-קורצר: זה פשוט שעה פחות.

מירי רגב: גילה אונגר, את רוצה להוסיף עוד משהו מעבר לנושא שעלה כאן?

מירי רגב: את חושבת שיש עוד נושא שאנחנו יכולים לקדם מול הצבא, מול משרד' הביטחון, מול גורמים אחרים?

<גילה אונגר: אני יכולה לציין משהו ששמתי אליו לב בעיתון "במחנה".

<גילה אונגר: לפני חודש יצא עיתון שהוקדש לאנשי מילואים.

<גילה אונגר: היה כתוב שם בקטן על כל מיני שירותים שניתנים בזמן מילואים, כמו החלפת גלגל מפונצ'ר.

מירי רגב: רציתי להגיד את זה, אבל אז יגידו: מה, עוד פעם את עושה את האישה כזאת חלשה?

מירי רגב: תיכף נדבר על זה.

מירי רגב: היה איזה רעיון שדווקא עלה על-ידי שוקי, הקמל"ר לשעבר.

<חמדה מרק: זה עובד, יש סיוע כזה.

<גילה אונגר: מאוד שמחתי לראות את זה בעיתון.

מירי רגב: מה זה כולל?

<חמדה מרק: שמי חמדה מרק ואני מנהלת את הקרן לקליטת חיילים משוחררים ואת היחידה להכוונת חיילים משוחררים.

<חמדה מרק: מה שעשינו הוא מועדון "בהצדעה".

<חמדה מרק: במסגרת מועדון "בהצדעה" התקשרנו עם חברת ביטוח, שבעצם מאפשרת כמעט בכל תחום לבקש סיוע לבן או בת הזוג, כאשר בן הזוג או בת הזוג אינם בנמצא ולא יכולים לסייע.

<חמדה מרק: זה בכל הדברים.

מירי רגב: זה עובד?

<חמדה מרק: זה עובד.

מירי רגב: גם אינסטלטור?

<חמדה מרק: גם.

מירי רגב: את מכירה את הבעלים שבאים מהמילואים עם חצי מכנס למטה והם מסובבים את הברז.

מירי רגב: כך אנחנו אוהבים אותם.

מירי רגב: ..

איתן כבל: הבעיה, שיש אינסטלטורים.

איתן כבל: ..

איתן כבל: סיבה לא לישון טוב אחר-כך במילואים...

מירי רגב: סוף-סוף תתגעגע לאשתך ותראה כמה היא שווה.

מירי רגב: ..

יוני שטבון: יש בעיה של מידע?

<חמדה מרק: חשוב לי להבהיר את הדברים.

<חמדה מרק: זה באמת across the board, זה בכל התחומים: בשירותים לבית, בתקלות צנרת, בקצר חשמלי, בפתיחת דלתות נעולות, אני לא צריכה להגיד לכם שכאשר זה קורה זה לא נעים, בשירותי החלפת צמיג לרכב.

מירי רגב: למה אנחנו לא יודעים את זה?

<חמדה מרק: מי שחבר במועדון "בהצדעה" יודע את זה.

<חמדה מרק: זה מופיע באתר.

<חמדה מרק: אני ביקשתי להגדיל את זה, שהכתובת תהיה ברורה ושיהיה יותר פרסום, וכך נעשה.

מירי רגב: גדי אגמון, יש אפשרות שכאשר מעבירים את צו הקריאה למילואים יועבר יחד עם זה טופס מסודר של חמדה מרק עם פירוט כל השירותים האלה של חברת הביטוח?

<גדי אגמון: התחייבנו לפני שבועיים לוועדת המשנה, וחבר הכנסת כבל היה בוועדה הזאת, לפרסם את זכויות אנשי המילואים בצורה אקטיבית יותר, או דרך צווים או דרך אתרי האינטרנט או דרך מערכות המידע האחרות.

<משה בנימיני: לכתוב הביתה, כמו שמגיע הצו.

<גדי אגמון: מתוך הבנה שלא כל המידע מצוי בידי האנשים.

<גדי אגמון: אנחנו רוצים להכין איזה מידעון שיעביר את כל המידע למערך המילואים, כי יש הרבה מאוד נושאים, וגם אדבר עליהם בהמשך.

איתן כבל: מאחורי הצו אפשר להוסיף את המידע.

<חמדה מרק: אנחנו מפעילים את זה.

<חמדה מרק: נעשה את זה.

מירי רגב: מה זה "נעשה את זה"?

<חמדה מרק: כפי שאת אומרת, נעשה פרסום.

מירי רגב: למה העליתי את הנושא?

מירי רגב: לא ידעתי שזה קיים.

מירי רגב: בעבר קמל"ר הציע להעביר את האחריות למרכז השלטון המקומי ולהקים שם גוף, שברגע שמישהי גרה בנתניה, או לא משנה היכן, היא יודעת שהיא יכולה להתקשר למוקד של העירייה ואז מוקד העירייה שולח לה את מי שהיא צריכה: גרירת רכב וכולי, על כל בעיה שיש היא מתקשרת למוקד העירייה.

מירי רגב: אמרנו שננסה לקדם את זה דרך משרד הפנים, דרך הרשויות המקומיות ונבדוק עם כמה ראשי עיריות אם בכלל זה אופציה, האם אפשר להעביר אליהם את האחריות או לא.

מירי רגב: עכשיו את אומרת שיש לך פתרון לזה, וזה מצוין, אבל לא יודעים על כך.

מירי רגב: אם חבר הכנסת כבל ואני, שמתעסקים בזה כבר שנים, לא יודעים על כך, זה פשלה שלכם.

<חמדה מרק: קודם כול, זה חדש.

<חמדה מרק: זה נכנס בעוצמה בשנת 2012 וממשיך לפעול ב-2013.

יוני שטבון: קודם כול, זאת יוזמה ברוכה.

מירי רגב: מעולה.

מירי רגב: אני מבקשת שתסגרי עם גדי אגמון איך לפרסם את המידע.

מירי רגב: גדי אגמון, זה בסדר לפרסם את זכויות אנשי המילואים, אבל באופן קבוע שיהיה כתוב מאחורי הצו: "חברת ביטוח לסיוע" , שהם יידעו.

מירי רגב: זה עוזר מאוד כאשר אדם נמצא בלחץ.

מירי רגב: זה דרמטי.

<גילה אפריאט-קורצר: רציתי להוסיף עוד נקודה אחת, שלא כולם חברים ב"בהצדעה", ואולי טוב שכך, כי יש בכל זאת מגבלה.

<גדי אגמון: אנחנו רוצים לשמור את זה כמועדון אקסקלוסיבי לחיילי מילואים פעילים, אותם שמשרתים יותר מ-10 ימי מילואים בשנה.

<גילה אפריאט-קורצר: אני מסכימה עם זה, כי זה בדיוק המקום הזה.

<גילה אפריאט-קורצר: תמיד מדברים על מועדון "חבר" שבאמת נחשב מועדון יוקרתי מאוד בארץ.

<גילה אפריאט-קורצר: "בהצדעה" קיבל באמת תנופה גדולה מאוד.

<גילה אפריאט-קורצר: אנשים אומרים: אה, יש לך חברות ב"בהצדעה", איזה כיף לך, תזמין לי כרטיס.

<גילה אפריאט-קורצר: אני חושבת שצריך לשמור את זה.

איתן כבל: יש כאן אנשים בוועדה שהיו מהמובילים.

<גילה אפריאט-קורצר: צריך לשמור את זה, אבל אז אם מצרפים את זה לצו זה עלול ליצור בעיה מול אנשים שנקראים ליום מילואים אחד או ליומיים.

איתן כבל: צריך להגיד לכם באמת מילה טובה על העניין הזה.

יוני שטבון: שחברים ב"בהצדעה" יקבלו את זה.

יוני שטבון: מה הבעיה?

מירי רגב: שישלחו לכולם.

<גדי אגמון: ממילא, וזה עבר גם בחקיקה ממש לפני מספר חודשים, כאשר שינינו והתאמנו את ההגדרה "משרת מילואים פעיל" למודל התלת-שנתי במקום המודל השנתי ולמודל של 20 ימים במקום מודל של 10 ימים.

<גדי אגמון: גם בעניין זה היה לנו שיח ארוך עם משרד האוצר על המשמעויות שנגזרות, והעברנו את זה.

<גדי אגמון: כאשר אנחנו מודיעים בכל שנה מי זכאי לפי המודל התלת-שנתי האחרון, גם שם נוכל להעביר את הפרטים הרלוונטיים.

איתן כבל: אלה דיונים שהתקיימו פה.

איתן כבל: זה עלה מתוך הוועדה שלנו, מתוך השדולה, העלינו את עניין המודל התלת-שנתי ותפיסת חייל המילואים על-פי מודל תלת-שנתי, ושהתעודה תהיה בתפיסה על פי מודל תלת-שנתי ולא חד-שנתי.

איתן כבל: אני שמח באמת שרח"ט תומכ"א והצוות שלו וגם אמיר חי, שלא נמצא כאן אלא בוועדת הכספים, עשו עבודה מאוד-מאוד טובה.

איתן כבל: אלה דברים שהיום נראים לעתים ברורים מאליהם אבל מעולם לא היו קיימים.

איתן כבל: לכן אני חושב שמן הבחינה הזאת זה רק עצה, כי בסוף תחשבו על הדבר הכי נכון שיכול להגיע לכל החיילים.

איתן כבל: אני חושב שלא כדאי לתחוֹם את העניין הזה רק למי שמחזיק את התעודה ושעשה 10 ימי מילואים בממוצע בשנה.

מירי רגב: מה שאפשר לעשות, אולי באמצעות השלטון המקומי אפשר לבדוק אם ראשי עיריות יכולים ומוכנים – הרי יש את המוקד שבמילא עובד 24 שעות ביממה בעירייה כאשר יש פיצוץ וכאשר יש כל מיני בעיות ברחובות העיר.

מירי רגב: ייתכן שאפשר לראות איך אפשר לגבות את זה שם לטובת אנשי המילואים של אותה עיר.

מירי רגב: אפשר לבדוק את זה.

מירי רגב: אני לא רוצה להפיל את זה על ראשי העיריות, אבל זה סוגיה שאפשר לבדוק, לתת מענה במוקד עירוני לאותן משפחות שהאבא נמצא במילואים.

<פיני קבלו: אנחנו נבדוק את בקשתך.

<פיני קבלו: אפילו רציתי קצת להרחיב.

<פיני קבלו: אני חושב, גם כמי שעשה מילואים ביחידה קרבית במשך 25 שנים, והיו תקופות שעשינו גם 70 ימי מילואים בשנה, בסך הכול כמילואימניק מאוד כיף להיפגש עם החבר'ה ולשבת לשתות יחד קפה.

מירי רגב: בטח, בלילה שמישהי אחרת תאכיל ותשכיב את הילדים...

<פיני קבלו: מי שנשאר בבית זו באמת האישה, וגם אשתי נשארה עם 4 ילדים קטנים.

<פיני קבלו: לכן בעניין הזה אנחנו צריכים לחפש מענה.

<פיני קבלו: יש לנו היום הרבה מאוד מוקדים שאפשר להקים של מתנדבים שיכולים למצוא בכל המערכות, בכל ישוב.

<פיני קבלו: לדעתי יוקמו סניפים שישרתו את אנשי המילואים והעירייה כמובן תלווה את זה על-ידי תנועות נוער ועל-ידי מתנדבים ואפשר יהיה לסייע.

מירי רגב: אנחנו מדברים על אנשי מקצוע.

<פיני קבלו: וגם אנשי מקצוע.

<פיני קבלו: יש היום אנשים שיצאו לפנסיה שיכולים לבוא ולתרום, אם זה אינסטלטור, גורר רכבים או כל דבר אחר שאפשר.

<פיני קבלו: אביא את העניין הזה לדיון במרכז השלטון המקומי.

מירי רגב: אנחנו גם נביא את זה לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה.

<פיני קבלו: אולי נקים מוקדים של מתנדבים שיסייעו למערך המילואים ושיוכלו לפנות אליהם, יפרסמו גם את מספר הטלפון שלהם בעיתונות.

מירי רגב: יופי, תודה.

מירי רגב: יש פה עוד אשת איש מילואים שיושבת בצד עם שלושת הילדים החמודים שלה.

מירי רגב: ברוכים הבאים לכנסת.

מירי רגב: נשמח לשמוע גם אותך.

מירי רגב: מה את אומרת?

מירי רגב: מה את יכולה להוסיף על הדברים שהעלו נשות אנשי המילואים?

<מאיה גרינשפן: אני מאוד מסכימה איתן, קודם כול, גם בעניין שעות העבודה וגם בעניין מועדון "בהצדעה" שצריך לשמור עליו כמועדון אקסקלוסיבי.

מירי רגב: כלומר, לא לפתוח אותו, כן לאפשר את הדירוג הזה.

מירי רגב: חוץ מזה, יש לך עוד רעיונות שאת חושבת שכדאי ליישם, כאחת שמטפלת ב-3 ילדים כשהבעל נמצא במילואים?

<מאיה גרינשפן: לא חשבתי שאדבר כאן אז לא חשבתי על זה לפני כן.

יוני שטבון: אולי תספרי קצת מה הקשיים שאיתם את מתמודדת, תשתפי את כולם, למרות שכולם מכירים.

<מאיה גרינשפן: אני אחת שמאוד מסתדרת, אז אין יותר מדי קשיים.

איתן כבל: אני בכל זאת רוצה להגיד כמה דברים, אני רואה שאתן לא מספיק יצירתיות.

מירי רגב: חכה רגע.

מירי רגב: גדי אגמון, רציתי לאפשר לך לדבר בהתחלה, אבל חבר הכנסת כבל אמר שאתה תדבר בסוף.

מירי רגב: פה אני מצדיעה לחבר הכנסת איתן כבל, כי הוא עושה מילואים, אז החלטנו לתת לך לדבר בסוף, לכן ידברו לפניך.

<זהר גרינברג: אני מבקש לומר משהו אישי כי הנשים שלי לא נמצאות כאן ובאתי לכאן כנציג.

מירי רגב: ממש משפט קצר.

מירי רגב: תציג את עצמך.

<זהר גרינברג: שמי זהר גרינברג, עשיתי כ-35 שנים מילואים.

<זהר גרינברג: יש לי אישה ושתי בנות, יש לי גם בן מילואימניק.

<זהר גרינברג: אני רוצה לומר דבר אחד.

<זהר גרינברג: אנחנו זקוקים לאנשי מילואים שיש להם יכולת וחוסן אישי, והחוסן הזה מגיע מן הבית.

<זהר גרינברג: אני מוכן להגיד בצורה הכי בוטה, שבלי אשתי לא הייתי עושה 35 שנים מילואים, אין סיכוי.

<זהר גרינברג: מי שחושב שזה by the way, שזה איזה הובי של אחד מבני הזוג – זה לא כך.

<זהר גרינברג: אנחנו זקוקים לתמיכה האמיתית, וזו תמיכה לא פשוטה, ממש לא פשוטה, ולא מובנת מאליה, דווקא בתקופה שברחוב – איך אומרים – יש פחות ופחות אנשים שמקבלים את המעטפות החומות ונוסעים בבוקר למילואים.

<זהר גרינברג: זאת אומרת, זה לא מובן מאליו.

<זהר גרינברג: חשובה מאוד הפגישה הזאת כדי להבין שכאשר אנחנו מדברים על החוסן של הצבא, זה גם זה.

<זהר גרינברג: אני אומר את זה כמפקד במילואים, שחלק לא גדול מן העבודה שלי היה הקשר עם הנשים של החיילים שלי, כי גם שם צריך לטפח.

מירי רגב: יש לך איזו עצה נקודתית?

<זהר גרינברג: זה עניין של חינוך, איך החברה מקבלת ואיך אנחנו מציגים את זה כלפי חוץ.

<זהר גרינברג: האירוע הזה היום לדעתי הוא צעד ראשון בדרך שצריכה לתת את המשקל האמיתי לבנות הזוג.

<זהר גרינברג: אני רוצה גם להזכיר במילה אחת שיש גם נשים שמשרתות במילואים.

<זהר גרינברג: יש לי שתי בנות ששירתו במילואים.

<זהר גרינברג: לא לשכוח אותן.

מירי רגב: אנחנו לא שוכחים אותן.

מירי רגב: מאה אחוז, תודה רבה לך.

מירי רגב: אבי כהן, אנא תציג את ההצעה שלך.

<אבי כהן: למען גילוי נאות, אני פה בשני כובעים.

<אבי כהן: אני מייצג את משרד הפנים, אבל ההצעה הזאת מוגשת בכובע שלי כמג"ד שריון בחטיבה 179 שעכשיו שינו את השם שלה.

<אבי כהן: כאשר מדברים על הטבות לחיילים ולמשפחות, אנחנו רגילים להטבות שמתבצעות בכסף ומגיעות מן השלטון המרכזי.

<אבי כהן: למרות שהשלטון המקומי עושה הרבה.

<אבי כהן: לקחתי את מודל רמת-גן.

<אבי כהן: רוב השירותים שלנו כאזרחים ניתנים על-ידי השלטון המקומי.

מירי רגב: אתה גר ברמת-גן?

<אבי כהן: לא.

<אבי כהן: מודל רמת-גן – כי יושבים כאן הרבה צנחנים – רמת-גן אימצה עוד בתקופת קריניצי את חטיבת הצנחנים ובעקבותיה גם עוד ערים עשו את זה: אשדוד אימצה את גבעתי.

<אבי כהן: אמרתי שאפשר להעתיק את המודל שנהוג ברמת-גן גם לחטיבות המילואים, ליצור קשר.

<אבי כהן: אין הרבה חטיבות מילואים, יש כ-40 חטיבות.

<אבי כהן: זה מכסה את רוב המערך שעושה את העבודה האינטנסיבית.

<אבי כהן: קשר כזה בין רשות מקומית ובין חטיבת מילואים יכול להפיק המון לשני הצדדים.

<אבי כהן: אני עושה ימי כיף לגדוד – ומי שעושה ימי כיף לגדוד שלו והיה שותף יודע איזה ערך יש למשפחה, שיוצרים את הקונוטציה הזאת אצל הילדים ואצל האישה שהצבא של אבא זה משחקים מתנפחים או משהו כזה.

<אבי כהן: העלות קטנה מאוד.

<אבי כהן: אם העלות לאירוע כזה לגדוד שלי היתה 12,000 שקל, לעירייה או לחטיבה זה גרושים.

<אבי כהן: אני מדבר על פתיחת מתקני הרשות המקומית לימי כיף, אני מדבר על קשרי גומלין – אפשר להביא תיכוניסטים לתרגילים של החטיבה.

מירי רגב: קודם כול, זה רעיון מצוין, אבל איך נחלק בין החטיבות לערים?

מירי רגב: יש לך רעיון?

<אבי כהן: זה תלוי קודם כול ביוזמה של רשות מקומית שרוצה לאמץ.

<אבי כהן: לאיש מילואים אין באמת בסיס-אם, לרוב אנשי המילואים.

<אבי כהן: יש לנו את הימ"ח ובגזרה שלנו הוא מצוי מאחורי הגבול.

<אבי כהן: אין לנו באמת בסיס-אם.

<אבי כהן: זה לא שייך לטריטוריה.

<אבי כהן: זאת אומרת, גם אם יגידו לי עכשיו שאשקלון היא החטיבה המאמצת שלי – אני חושב שזה יעבוד.

איתן כבל: אם יורשה לי להעיר, היום הרשויות המקומיות מתחבטות בבעיות קשות ובשבילן הוצאה שנתית של 50,000 שקל עבור יחידה מסוימת – ראש העירייה מעדיף לתת את זה לתושבי עירו, זה בא על חשבון.

איתן כבל: מאגר הרשויות המקומיות החזקות שמאמצות חטיבות סדירות וחטיבות מילואים כמעט מוצה.

איתן כבל: התשואה צריכה לבוא מן המדינה עצמה, ממערכת הביטחון.

איתן כבל: כל הסיפור של ערים כמו רמת-גן שמאמצות יחידות, זה נהיה יותר פולקלור, יותר מאשר דבר ממשי.

מירי רגב: הוא כותב כאן דברים שאפשר לעשות, שלא כרוכים בכסף.

מירי רגב: לדוגמה, בני נוער שמגיעים לתרגילים של האבא במילואים; בשירותרום ילדים מכינים שי לחייל, אז במקום שי לחייל אפשר להכין שי לאנשי המילואים.

מירי רגב: אפשר לעשות כל מיני דברים כאלה.

מירי רגב: דרך אגב, עם כל אנשי העסקים שמאמצים לוחמים, אפשר גם לפנות אל אנשי עסקים שיאמצו גדודים במילואים ביחד עם עיר מאמצת.

מירי רגב: זה מחייב עבודה.

מירי רגב: זה מחייב ליצור צוות עבודה עם המעסיקים, עם השלטון המקומי, עם הצבא, לעבוד על זה.

מירי רגב: השאלה אם בא לך להתניע מהלך כזה.

מירי רגב: קודם כול, לפני הבחירות המקומיות הכול יצליח עם הרשויות המקומיות, ויש לנו בחירות עוד מעט.

מירי רגב: אנחנו יכולים בשקט לעשות בספטמבר כנס גדול עם כל ראשי העיריות ועם חטיבות ומילואים וכן הלאה: "עיר מאמצת מילואים", בעיקר שאמורים לבחור בהם לראשות העיר אז זה יכול להצליח.

<אבי כהן: אנחנו מציבים יעד של 7 חטיבות ראשונות ביחד עם השלטון המקומי.

מירי רגב: כפיילוט.

<פיני קבלו: נעביר להם את הרשימה.

<אבי כהן: גרינברג הוא בוגר חטיבה, בוגר הגדוד שלי, שהיום אני מפקד שלו.

מירי רגב: אבל זה לא עוזר לנו.

<אבי כהן: אם נמצא את 5 הערים המאמצות, יכול להיות שזה ידליק את האנשים.

מירי רגב: חבר הכנסת יוני שטבון, מה אתה אומר על זה כפיילוט?

יוני שטבון: בטח, ננסה את זה.

מירי רגב: בסדר, נסכם את זה כך.

מירי רגב: גם פיני קבלו אומר שאפשר להוביל את זה כפיילוט.

<פיני קבלו: גדי אגמון, כדאי שתעשה איזה מיפוי ראשוני.

מירי רגב: אל תדאגו, אנחנו לפני הבחירות המוניציפליות, ראשי עיריות יבואו לכאן ונערוך דיונים בעניין הזה.

מירי רגב: מי עוד רוצה להעלות דבר מה?

<יונתן רון: קוראים לי יוני רון.

<יונתן רון: אני מדבר בשם עצמי, אבל אני מייצג אשת איש מילואים, שהיא גיסתי.

<יונתן רון: זה נוגע מאוד לכל נשות המילואים.

<יונתן רון: אחי עשה סדר גודל של 3,000 ימי מילואים.

<יונתן רון: כשמכמתים את זה לשבוע של 5 ימים זה בערך 13-14 שנים רק של מילואים, עד שהוא מת לפני 3 חודשים, נהרג בהתרסקות הקוברה, בן 49 במותו.

מירי רגב: שלא תדעו יותר צער, שיהיו רק בשורות טובות, אמן.

<יונתן רון: אני עוזר מאוד לגיסתי בכל ההתנהלות מול אכ"א, מול הצבא.

<יונתן רון: מתברר שהחוקים מפלים בצורה תהומית.

<יונתן רון: אלמנה שמתחתנת שוב מפסיקה לקבל גמול מצה"ל, לא מאגף השיקום במשרד הביטחון אלא מצה"ל.

מירי רגב: אבל זה נפתר בחוק, זה תוקן.

מירי רגב: אם אני לא טועה, חברי הכנסת שולי מועלם-רפאלי וחיים כץ טיפלו בזה בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

<יונתן רון: באגף השיקום.

<יונתן רון: לא בצה"ל.

מירי רגב: מה זה אומר?

<יונתן רון: אלה שני גופים שונים, זה משרד הביטחון וזה צה"ל.

מירי רגב: מה צה"ל נותן שמשרד הביטחון לא נותן?

<יונתן רון: הוא נותן קצבה חודשית עד תקרה מסוימת של שכר, של 5 פעמים קצבת הביטוח הלאומי, 40% לאלמנה, ואם יש 3 ילדים עד גיל 21 זה 70%.

מירי רגב: אתה מכיר את זה, גדי אגמון?

<גדי אגמון: לא.

<יונתן רון: ראש אכ"א מודעת לזה, אנחנו אמורים להיפגש בעוד שבוע.

מירי רגב: קודם כול, אני לא מכירה את זה.

מירי רגב: חשבתי שרק משרד הביטחון מטפל בתגמול.

מירי רגב: אני מציעה, אם אתה יכול, שתשאיר לנו כאן עותק של המכתב ששלחת לראש אכ"א.

מירי רגב: גם אנחנו נפנה באופן רשמי לצה"ל כדי לבדוק את הסוגיה הזאת.

<יונתן רון: זה לא מסתיים שם.

<יונתן רון: מהתגמול הזה צה"ל, אכ"א מקזז את כל החיסכון הפנסיוני לקצבה שהבן אדם חסך.

<יונתן רון: אחי חסך מיליונים ומקזזים הכול.

<יונתן רון: זה כסף פרטי שלו שהוא חסך והוא קנה כיסוי ביטוחי בתוך קרן פנסיה.

<משה בנימיני: הוא היה איש קבע, נכון?

<יונתן רון: לא, הוא היה איש מילואים, טייס במילואים.

<יונתן רון: בגיל 25 הוא פרש משירות הקבע בצבא ומאז הוא היה עושים מילואים, לפעמים 120, 130, 140 ימים בשנה.

<יונתן רון: אתם יודעים, לפעמים חוק זה חוק, אבל כשאני משווה את זה מול הביטוח הלאומי, לאלמנתו של אבנר כהן, מנהל סניף בנק הפועלים בבאר-שבע שנרצח, שמת תוך כדי עבודה והוא נפגע תאונת עבודה, הביטוח הלאומי משלם בלי הקיזוזים, בלי הפסקת קצבאות במקרה חתונה, עד אותה תקרה, ובמקום 70% לאלמנה ושלושת ילדיה נותנים 75%.

מירי רגב: זה "טריק" של משרד האוצר?

מירי רגב: במשרד האוצר מכירים את זה?

<רועי קונפינו: אני לא מכיר את זה.

<יונתן רון: זאת האפליה הכי ברורה.

מירי רגב: זה ברור.

מירי רגב: אנחנו נסכם את זה.

מירי רגב: אנחנו גם נטפל בזה.

מירי רגב: פעם ראשונה אני שומעת את זה.

מירי רגב: ואם גם גדי אגמון לא מכיר את זה כרח"ט תומכ"א וכמי שהיה מפקד בצבא ומכיר את הנהלים, אז בואו נבדוק את זה.

<גדי אגמון: קיבלת תשובות רשמיות מאיזה גורם?

<יונתן רון: עוד לא קיבלתי תשובות רשמיות.

<יונתן רון: נפגשתי עם מפקד חיל האוויר, אני הולך להיפגש עם הרמטכ"ל, עם ראש אכ"א, עם כולם.

<יונתן רון: כולם מאוד נחמדים אבל כבר התחילו לחזור אליי בתשובות בעל-פה, שזה חוקים וצריך חקיקה.

מירי רגב: אנחנו טובים בחקיקה.

מירי רגב: יש פה צוות טוב בחקיקה.

<יונתן רון: יותר מזה, מתברר שעד היום אף אחד לא טיפל בזה.

<יונתן רון: זה נוגע גם לאדם כמו אח שלי, שהיה מעסיק של עובדים, ששילם בשנה האחרונה יותר מחצי מיליון שקל מס, עשה אין-סוף ימי מילואים, ייצג את המדינה גם בכלי תקשורת בראיונות בחוץ-לארץ כדי להגן על המדינה גם בצד ההסברתי, ובאמת הוא היה בטוח שהוא "מכוסה".

<יונתן רון: הוא עצמו לא היה מודע, והוא איש של פיזיקה ומתמטיקה, אדם שהבין בסוגיות האלה, הוא לא מישהו שלא מבין.

מירי רגב: בסדר, מאה אחוז.

מירי רגב: תודה שהצגת את זה.

מירי רגב: אנחנו לוקחים את זה לתשומת לבנו.

מירי רגב: מאיר, אתה רוצה לעשות השלמה של דברים?

<מאיר סויסה: בעיתון "מעריב" פרסמו היום במסגרת יום ההוקרה למערך המילואים, נחשף שיש איזה פער, או אפליה, לטעמנו די מקוממת, שמדירה קבוצה לא מבוטלת של מאות או אלפי חיילי מילואים שנפלו בין 1948-1949.

<מאיר סויסה: חוק המילואים הובא לכנסת ב-1 באוקטובר 1949, זה החוק שנחקק בכנסת, שבעצם ייסד את מערך המילואים באופן רשמי.

<מאיר סויסה: אבל בין 1948-1949 נקראו מאות ואלפים לדגל ונהרגו בכל מיני מבצעים, או אפילו בהפוגות של מלחמת העצמאות, מלחמת השחרור, או איך שיקראו למלחמה הזאת.

<מאיר סויסה: אותם לוחמים אמנם מוכרים כחללי צה"ל אבל הם לא זכו לאותו מענק הוני שהובלתם אתם בכנסת, שנתן פיצוי של 100,000 שקלים.

איתן כבל: עסקנו בזה בכנסת.

מירי רגב: אבל הם לא קיבלו.

<מאיר סויסה: אבל הם לא נהנו מן הפיצוי מכיוון שצה"ל אמר:

<מאיר סויסה: הכנסת אמרה שאנחנו רוצים לתת פיצוי לאותם חיילי מילואים מיום הקמת המדינה.

<מאיר סויסה: אמרו: בסדר, יום הקמת המדינה מבחינתי – נכון, זה 1948, אבל אני מתייחס רק ל-1949 כי אז הוקם מערך המילואים מבחינתי.

<מאיר סויסה: אז מה קרה בין 1948 ו-1949?

מירי רגב: הם לא מקבלים כלום.

<מאיר סויסה: היום זה גם לא הרבה כסף.

<מאיר סויסה: למה?

<מאיר סויסה: כי לא נשאר למי לתת, כי מדובר בדרך כלל בחיילי מילואים שלא נישאו ולא השאירו צאצאים.

<מאיר סויסה: רק לפני שנתיים החוק נתן פיצוי של 100,000 שקל לאלמנות ולהורים שכולים, חבר הכנסת דני דנון היה מעורב בזה וגם חבר הכנסת איתן כבל.

<מאיר סויסה: בעצם נוצרה כאן אפליה של אותם אנשים.

<מאיר סויסה: גם ברמה הדקלרטיבית, להגיד: אלו חיילי מילואים.

<מאיר סויסה: צה"ל אומר: מבחינתי אין חיילי מילואים.

<מאיר סויסה: בגוש עציון, בכפר עציון וכדומה היו עשרות לוחמים שנקראו מן הבית, הם עבדו ברפת, עבדו במקום אחר ונקראו לדגל.

<מאיר סויסה: אמרו להם: תגיעו, יש כאן ירדנים על הגדרות, או מצרים וכן הלאה, בנגבה או באזורים אחרים, ולכן הם לא נהנו מזה.

<מאיר סויסה: אם נציג משרד האוצר יושב כאן, מדובר פה בסך הכול, עשו חישוב, בעשרות מיליוני שקלים בודדים ממש.

<מאיר סויסה: אם לא, אפשר לתת את זה לאיזו קרן מיוחדת לטובת מערך המילואים, אפשר "לצבוע" את זה.

מירי רגב: רשמנו את זה.

מירי רגב: גם לזה נתייחס.

<עמית ברק: תודה.

<עמית ברק: אתייחס לנושא ההעסקה.

מירי רגב: רק בקיצור כי עוד רגע אנחנו צריכים לסיים.

<עמית ברק: אני מתנועת "אם תרצו".

<עמית ברק: לצערי, אני מכיר את זה באופן אישי.

<עמית ברק: אני משרת במילואים באותו גדוד ביחד עם אבא שלי ועם אח שלי.

<עמית ברק: בשנת 2007 היינו בתעסוקה מבצעית ואבא שלי פוטר מעבודתו על רקע שירות המילואים.

<עמית ברק: הסיפור נסגר עם עורך-דין של משרד הביטחון.

<עמית ברק: מאז גם היה קצת שיפור.

<עמית ברק: אני חושב שאחת האפשרויות להקל על אנשי המילואים היא במגזר הציבורי.

<עמית ברק: סקר שנערך במרץ האחרון מצא ש-36.2% מן העסקים במגזר הפרטי לא מוכנים להעסיק אנשי מילואים.

<עמית ברק: לכן אפשר להקל במעט עם העדפה מתקנת, או אבחנה מותרת במגזר הציבורי.

מירי רגב: יש לנו בעיה עם העדפה מתקנת.

מירי רגב: זה לא עובר אצל היועץ המשפטי לממשלה, האמן לי.

מירי רגב: למרות שאנחנו יודעים שנקבל תשובה שלילית, ואנחנו לא נוהגים להעלות נושאים רק כדי להשאיר אותם על סדר היום, בוועדת החוקה, חוק ומשפט זה עולה לדיונים כל הזמן, בנושא העדפה מתקנת.

מירי רגב: גם נציב שירות המדינה וגם היועץ המשפטי לממשלה משיבים תשובה שלילית, שאי אפשר לעשות את זה, שעל-פי החוק אנחנו לא יכולים לעשות את זה.

מירי רגב: יש כאן בעיה.

מירי רגב: אני לא יודעת איך למצוא לזה פתרון, יש כאן בעיה אמיתית.

<עמית ברק: לאחרונה הוצאנו דוח שבדק פעילות של ארגונים חוץ-ממשלתיים בעניין הטבות ליוצאי צבא, יוצאי שירות לאומי והעדפה מתקנת לאנשי מילואים, ומצאנו שיש כמה ארגונים שממומנים על-ידי האיחוד האירופי, על-ידי הקרן החדשה לישראל וממשלות זרות, שפועלים בשדה הזה, גם במישור הפרלמנטרי, גם במישור המשפטי וגם במישור הציבורי נגד כל הצעה כזאת שעולה להעדפה מתקנת או לאבחנה מותרת או למתן תגמולים כאלה או אחרים.

<עמית ברק: אמנם העתירות נדחות על-ידי בתי-המשפט אבל הן נדחות אחרי שמינהל מקרקעי ישראל או הכנסת או הממשלה הולכים צעד אחורה ומבטלים את ההטבות.

<עמית ברק: הארגונים האלה גורמים לאפקט מצנן מן הבחינה המשפטית.

<עמית ברק: צריך לתת על כך את הדעת.

מירי רגב: מאה אחוז, תודה רבה לך.

מירי רגב: יש עוד מישהו שרוצה לדבר?

מירי רגב: גדי אגמון, אני מבקשת שאתה תדבר, ואחר-כך חמדה מרק.

<גדי אגמון: גברתי היושבת-ראש וחברי הכנסת, קודם כול אני מברך מאוד על היום.

<גדי אגמון: אני מברך על הפעילות השנתית שלכם במהלך השנה, ומי שמכיר את הפעילות שאתם מבצעים יודע שהפעילות הזאת לקידום מערך המילואים בכללותו וקידומי תהליכי החקיקה למערך המילואים איננה מסתכמת רק ביום הספציפי הזה.

<גדי אגמון: אני גם חושב שהנושאים שהעלו כאן חלק מן המפקדים, מן החיילים, אחיו של נועם שהעלה כאן סוגיה מורכבת, מעידים על כך שהפעילות שלכם כמחוקקים חשובה גם לצה"ל, גם לפעילות התמיכה בתפיסה שברורה כאן על השולחן, אין כאן חילוקי דעות באשר לצורך לתמוך בנבחרת של אנשי מילואים, בנבחרת שצריכה להיות מתוגמלת, או כפי שאנחנו קוראים לה: "נבחרת מתוגמלת".

<גדי אגמון: לצערנו השוויון בנטל מנוהל בעיקר בשיח על מערך החובה, אבל אנחנו יודעים שבמערך המילואים צריך מזה מספר שנים להסתכל על הנבחרת הזאת בצורה אחרת ולתת לה מענה, הן בסוגיית הוצאות נסיעה שהחל מינואר האחרון קידמתם.

מירי רגב: זה מלחמה של שנתיים.

<גדי אגמון: הצבא מתקצב בהיקף של 60 מיליון שקלים תוספת לתגמול מיוחד שהחלטנו עליו השנה ועוד סוגיות שדיברנו עליהן במהלך השנה, באמת בהיקפים של עשרות מיליוני שקלים.

<גדי אגמון: יחד עם זה, גם בשנה שעברה אנחנו כצבא, קצין המילואים הראשי שלא נמצא כאן, בהסכמה אתכם ביקשנו לקדם הצעות חוק שייתנו מענה ויתייחסו למערך המילואים כנבחרת מתוגמלת, הן בסוגיות שקשורות לדיור ולהקלה בדיור לזוגות צעירים ולמשרתי קבע.

<גדי אגמון: אני רואה כאן את החבורה הנפלאה הזאת עם ילדים צעירים ואני חושב שנכון לקדם אותה.

<גדי אגמון: עדיין לא אבדה ההבנה שלנו שאפשר גם לקדם את סוגיית האבחנה המותרת למערך המילואים.

<גדי אגמון: ויש גם ועדות מוועדות שונות שהמליצו, גם ועדת קדמי, על הקלות במיסוי למעסיקים בהיקף של 6%, גם החלטת ממשלה ממאי 2011, החלטה 3273, להעדפת חיילים בשירות המדינה, שהמדינה כבר החליטה בנושא הזה ונראה נכון שננסה לקדם את הדברים הללו.

<גדי אגמון: כמו גם בוועדת הפנים והגנת הסביבה, שאת מובילה, סוגיות שקשורות גם בהפחתת שיעור מס וגם הנחה בארנונה.

מירי רגב: הארנונה נדונה בוועדת הכספים.

<גדי אגמון: הצעת החוק בעניין הארנונה נדונה בוועדת הכספים לפני כשנה ולא קודמה.

<גדי אגמון: אולי אפשר יהיה לעדכן כיצד אפשר להוביל את העניין הזה.

<אבי כהן: היה ערר של שר האוצר עוד מהממשלה הקודמת.

<גדי אגמון: היתה התנגדות של משרד האוצר לעניין הזה.

<אבי כהן: יש החלטת ממשלה, והיה ערר של שר האוצר.

<גדי אגמון: בגלל הסוגיות התקציביות, בגלל הסוגיות שהמשמעות שלהן היא כסף.

<גדי אגמון: מדיור בר-השגה ועד הנחות בארנונה, כל העניין הזה בסופו של דבר "חונה" על ההיבט התקציבי.

איתן כבל: יש סעיף אחד בנושא הארנונה שהייתם אמורים לטפל בו, ואתם יכולים לטפל בו באופן מיידי, בלי קשר להנחה בארנונה הכללית.

איתן כבל: ביקשנו להכניס תיקון בתקנות שנוגעות לחיילי מילואים, בעיקר סטודנטים.

איתן כבל: טיפלתי בזה.

איתן כבל: הבעיה הזאת היא לא בעיה לאומית, זה פה מקרה, שם מקרה, אבל בכל זאת.

איתן כבל: חייל מילואים נענש בגלל שהוא יוצא למילואים.

איתן כבל: קרה לנו מקרה בירושלים, קרה עכשיו מקרה נוסף בתל-אביב שבו סטודנט שלא מגיע לסף השכר הנדרש, וכתוצאה מכך מקבל על-פי התקנות פטור מארנונה, היציאה שלו למילואים, כתוצאה מן העובדה שהוא מקבל את התגמול, גורמת לכך שעכשיו הוא מפסיד את התגמול הזה כאשר הוא צריך לשלם את הארנונה.

איתן כבל: זאת אומרת, היציאה שלו למילואים פוגעת בו.

איתן כבל: סיכמתי עם אמיר, ואני מבקש ממך, אפשר להביא את זה כתיקון חקיקה, אבל זה "יום לימודים ארוך".

איתן כבל: החלטה של מערכת הביטחון להוסיף – הרי שכחתם – שחייל מילואים לא תהיה לו לרועץ עובדת יציאתו למילואים, יכולה להסדיר את העניין הזה במקום שנביא את זה כתהליך חקיקה ארוך ומייגע.

איתן כבל: תודה.

<גדי אגמון: הדבר הנוסף שאני רוצה להתייחס אליו הוא סוגיית הקמת מרכז פניות למערך המילואים, שנקרא "כוכבית מילואים".

<גדי אגמון: היכולת שלנו לפנות גם לחברי מועדון "בהצדעה" שציינתם כאן וגם סוגיות נוספות, כולל ולת"מ, שהכנסנו משנה שעברה ועדכנו גם הבוקר בוועדת החינוך, שאפשר לפנות גם על תואר שני לוועדה לתיאום מילואים למי שיש לו בעיה.

<גדי אגמון: אנחנו נקדם את המוקד הזה בשנה הקרובה כדי ליצור סט של מוקד פניות, לא לקצינת הקישור בהקשר של צו כזה או אחר, אלא בראייה חברתית-כלכלית, לצורך העניין, לפניות בשיתוף עם קמל"ר ואתנו בחטיבת תומכ"א.

<גדי אגמון: אפשר יהיה לקדם סוגיות רלוונטיות לעניין הזה, הן בהקשר של מועדון "בהצדעה" והן בכלל.

<גדי אגמון: מעבר לקידום של העניין הזה מינתה ראש אכ"א את תת-אלוף במילואים מיקי בראל כיושב-ראש ועדה לבחינה.

<גדי אגמון: נפגשתי אתו אתמול ואנחנו ממש יושבים על המדוכה, כדי לתת מענה למה שחבר הכנסת כבל דיבר עליו בסוגיית החירום, היכולת שלנו "להתנפח" או לגדול בחירום ברמת המענה לפניות.

<גדי אגמון: דרך אגב, בצורה מדהימה קיבלנו רק במבצע "עמוד ענן", שהיה קצר ומצומצם יחסית, למעלה מ-1,500 פניות להתנדבויות שונות ומגוונות במערך המילואים.

<גדי אגמון: אנחנו רוצים לאפשר שתהיה לנו יכולת לתת מענה לאוכלוסייה הזאת.

<גדי אגמון: ועוד כהנה וכהנה.

<גדי אגמון: הסוגיה הזאת גם תבוא לידי ביטוי בתוכניות שלנו לשנה הקרובה.

מירי רגב: מצוין, תודה.

מירי רגב: חמדה מרק, ממש בקצרה כי אני רוצה לסיים.

<חיה תמר הר-פז: אני מבקשת לדבר כאן בשם המילואימניקיות.

מירי רגב: אמרתי שאתן לך לדבר, פשוט חמדה מרק התחילה לדבר והפסקתי אותה באמצע.

<חמדה מרק: אני רוצה לומר כמה דברים שנוגעים בפעילות שלנו, שבאמת מסייעת למערך המילואים.

<חמדה מרק: מערך המילואים הוא מרגע שאדם משתחרר משירות החובה שלו.

<חמדה מרק: אנחנו מטפלים על-פי החוק ב-5 השנים הראשונות, כאשר במשך עוד שנתיים יש לחייל המשוחרר זכות למשוך את הכסף.

<חמדה מרק: עכשיו אנחנו מובילים שינוי בתזכיר חוק כדי שאפשר יהיה להכניס כמה שינויים, כדי לאפשר להחיל את אותן זכאויות על תחומים נוספים, גם בהכשרות המקצועיות שאנחנו עושים לקבוצה גדולה מאוד של חיילי מילואים וגם חיילים ששירתו בשירות חובה.

<חמדה מרק: חשוב לציין שאנחנו הולכים לכל המגזרים.

<חמדה מרק: אנחנו מרגישים את עצמנו כמו הוועד של החיילים המשוחררים.

<חמדה מרק: גם לתת להם לעשות אבחונים להתאמה למקצוע, או כל דבר שקשור בלימודים, להשתתף בקורסי הכנה לפסיכומטרי.

<חמדה מרק: זה יגיע לשולחן הכנסת, אתם תראו את זה.

<חמדה מרק: גם לתת להם דמי קיום כשהם עושים הכשרות מקצועיות, כי רבים נושרים מזה.

<חמדה מרק: במכינות הקדם-אקדמיות היום יש לנו 9,000 חיילים משוחררים שלומדים.

<חמדה מרק: האנשים שלנו מהווים 75% מכלל הלומדים בארץ במכינות קדם-אקדמיות.

<חמדה מרק: אני מממנת כ-6,000 חיילים משוחררים שלומדים להנדסאים וטכנאים.

<חמדה מרק: חשוב לדעת את זה.

<חמדה מרק: איך אומרים, כל אחד שרוצה וראוי יכול כמובן להגיע לזה.

<חמדה מרק: מועדון "בהצדעה" הוקם בשיתוף עם צה"ל.

<חמדה מרק: צה"ל נכון להיום מסבסד אותו.

<חמדה מרק: רק לאחרונה אושרה תוספת כדי שהמועדון יוכל להשלים את השנה.

<חמדה מרק: אני מקווה שלשנים 2014-2015 גם יושלם התקציב כדי שאפשר יהיה לצאת במכרז לדבר הזה.

<חמדה מרק: יש לנו 220,000 חברים.

<חמדה מרק: זה מועדון הגדול פי שתיים מ"חבר".

<חמדה מרק: ב"חבר" יש 100,000 חברים.

<חמדה מרק: זה מועדון ענק.

<חמדה מרק: בכל מקום שאני הולכת אני שומעת הרבה דברים מאוד-מאוד טובים על "בהצדעה".

<חמדה מרק: אנחנו רוצים לשמוע גם דברים רעים, אם יש, כדי שנוכל להשתפר.

מירי רגב: פורום החפ"שים הגיע.

מירי רגב: הוא כבר יעשה את שלו.

איתן כבל: הוא רוצה לקנות טלוויזיה.

איתן כבל: תמליצי לו מהיכן.

<חמדה מרק: אין שום בעיה.

<חמדה מרק: יפה מאוד, נעזור גם בזה.

<חמדה מרק: יש לנו 1,000 עסקאות ביום, זאת אומרת נעשות שם פעילויות ענקיות.

<אמיר מולד: כמה מתוכם הם סדירים משוחררי צה"ל?

<חמדה מרק: מתוך ה-200,000 כ-60,000.

<חמדה מרק: הרוב הם חיילי מילואים.

<חמדה מרק: דיברתם כאן על הסוגיה הלא נעימה, שצריך לטפל בה בצורה הכי נוקשה, להיות רציניים בעניין הזה – כל מה שקשור עם פיטורים במהלך תקופת המילואים.

<חמדה מרק: רק להגיד את המשפט הזה מעורר בי צמרמורת.

<חמדה מרק: אנחנו בוועדות התעסוקה – חשוב מאוד שיפנו.

<חמדה מרק: המספרים לא מראים כמות פניות כל-כך גדולה.

מירי רגב: אז תפרסמו את זה.

<חמדה מרק: זה מתפרסם, יודעים על כך.

<חמדה מרק: זאת הדרך.

<חמדה מרק: אחת הדרכים היא גם דרככם.

<חמדה מרק: בסך הכול בשנת 2011 היו 110 תביעות, שזה מעט מאוד יחסית להיקף המילואים.

<משה בנימיני: קשה מאוד להוכיח את זה.

<חמדה מרק: מחצית התביעות נמצאו מוצדקות ובפשרות קיבלו כ-700,000 שקל.

<חמדה מרק: זאת אומרת, גם נפסק להם סוג של פיצוי על עגמת הנפש ועל כל הנזק שנגרם להם.

<חמדה מרק: ב-2012 שמחתי לראות שהיו רק 68 תביעות.

<חמדה מרק: חשוב שתדעו שיש כתובת, כי הכתובת הזאת לא רק עוזרת להגיש תביעה, אלא גם עוזרים לקבל ייעוץ משפטי.

<חמדה מרק: חשוב שזה הולך לקצין העיר וברגע שצה"ל מאשר מעמידים לתובע גם ייעוץ משפטי.

<חמדה מרק: חשוב מאוד שמלווים אותו.

<חמדה מרק: יש גוף אצלי שמפקח על כל התהליך הזה ודואג שהדברים האלה יסתיימו.

<חמדה מרק: זה חשוב מאוד.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: אנא תדברו בקיצור רב, כי אנחנו צריכים לסיים.

<חיה תמר הר-פז: אני נמצאת כאן בשני כובעים, גם כיושבת-ראש ארגון "פורום נשים ציוניות" וגם בתור מילואימניקית בעצמי.

<חיה תמר הר-פז: אני עושה מילואים ביחידת חילוץ והצלה, מחוז צפון, פיקוד העורף.

<חיה תמר הר-פז: קודם כול, אני רוצה להגיד שבתור מילואימניקית אני מאוד-מאוד מרוצה גם מהיחס, גם מהפרגון, גם מהתנאים.

<חיה תמר הר-פז: אנחנו בדרך כלל מקבלות את התנאים הטובים יותר.

<חיה תמר הר-פז: גם בתרגיל, אנחנו קיבלנו את האכסניה והבנים ישנו בשקי שינה.

מירי רגב: את אומרת:

מירי רגב: במקום שמגיע להם...

<חיה תמר הר-פז: לא, חס וחלילה, לא אמרתי, אבל היחס באמת מצוין ביחידה.

<חיה תמר הר-פז: רציתי לדבר על היחידה הקודמת שלי, יחידת התקווה, שם איישנו מחסומים.

<חיה תמר הר-פז: אני כבר 3 שנים לא שם, היחידה נסגרה, אני לא כל-כך יודעת מה המצב היום עם המחסומים כי אני מבינה שרבים עברו לידיים אזרחיות, אבל בטוח יש את המחסומים האקראיים ושם מאוד-מאוד זקוקים לבנות כי אין להם מי שיעשה את הבידוקים.

<חיה תמר הר-פז: לפני שנתיים היינו בישיבה עם הקמל"ר הקודם, בישיבה של פורום מג"דים, והיו רבים שהתלוננו שיש להם עודף בנות.

<חיה תמר הר-פז: חשבתי שאולי אפשר לנתב כוח אדם נשי.

מירי רגב: לא ידעתי שיש עודף בנות.

<חיה תמר הר-פז: אני רק מצטטת מה נאמר, לא בדקתי את זה בעצמי.

<גדי אגמון: אולי זה עניין מקומי.

<גדי אגמון: אנחנו מכירים את המיצוי של שירות הנשים בצה"ל.

איתן כבל: להיפך, עכשיו זה בעלייה.

<גדי אגמון: אפשר יהיה לראות את הנתונים בוועדת החוץ והביטחון בעוד חצי שעה.

<חיה תמר הר-פז: בכל מקרה, רציתי להוסיף גם שאולי אפשר לנתב, כי במחסום היינו כל הזמן בחוסר של בנות, אז אם יש מישהי חופשיה אולי אפשר לנתב אותה לשם.

<חיה תמר הר-פז: הדבר השני שרציתי להגיד הוא לגבי התקופה שעשיתי את הרישיון שלי לעריכת-דין.

<חיה תמר הר-פז: זה היה בדיוק בתקופה של "חומת מגן" וכל הגברים שיצאו למילואים קיבלו הקלות.

<חיה תמר הר-פז: חשבתי שאולי בסיטואציות כאלה צריך גם לתת לרעיות שנבחנות מבחני לשכה או מבחנים מן הסוג הזה, לתת להן גם הקלות בנסיבות כאלה.

<חיה תמר הר-פז: בסך הכול יש להן יותר עבודה.

<חיה תמר הר-פז: הן לומדות, אבל עם יותר עבודה, כי הבעל במילואים.

<חיה תמר הר-פז: אז אולי הן גם צריכות לקבל הקלות, כמו גבר שיצא למילואים בתקופה הזאת ונבחן אחרי כן.

איתן כבל: ברור, בכל דבר.

<חיה תמר הר-פז: זה לא קיים.

<חיה תמר הר-פז: אולי באוניברסיטה זה קיים, אבל לא בבחינות לשכה מקצועיות ודברים כאלה.

מירי רגב: את מתכוונת ללשכת עורכי-הדין, רואי החשבון וכאלה.

מירי רגב: מעניין.

מירי רגב: אני מבקשת שתעבירי לנו נייר כתוב על זה, נשמח לשמוע.

<חיה תמר הר-פז: בסדר, אשמח.

<אבי סייג: אנחנו במין מרוץ מרתוני היום ביום ההוקרה של הכנסת אותנו, את אנשי המילואים.

<אבי סייג: ראשית, אני מודה לך, מירי רגב, גם על היוזמה בוועדה הזאת, ולאיתן כבל ולמירי רגב יחד על השדולה, וליוני שטבון, ברכות להצטרפות, וגם נצרף את דוד צור.

<אבי סייג: לא פשוט לקיים את היום הזה בכנסת.

<אבי סייג: ראינו כמה קשה לתאם אותו.

<אבי סייג: אני מודיע שגם הרמטכ"ל, גם שר הביטחון וגם יושב-ראש הכנסת, כולם יגיעו היום.

<אבי סייג: מדובר פה באמת באופרציה לא פשוטה, כאשר חברי הכנסת כאן גם מאבדים את הזכות לאולם הכנסת.

<אבי סייג: יש להם זכות אחת ובכל זאת הם מארחים אותנו ולא פוליטיקאים.

<אבי סייג: אז על זה תודה רבה.

<אבי סייג: בהערות טלגרפיות.

<אבי סייג: פיטורים – בשנת 2003 שינינו בכנסת, יחד עם החימ"ש, את חוק החזרת חיילים משוחררים לעבודה.

<אבי סייג: לא רצינו להחמיר יותר מדי, כי כאשר אנחנו מחמירים יותר מדי את חוק הפיטורים, המעסיקים מראש לא יקבלו אותנו לעבודה, אז עשינו משהו מחמיר, זה לא פשוט.

<אבי סייג: חמדה מרק דיברה על 700,000 שקל.

<אבי סייג: מדובר בחוק על קנס של 5 משכורות.

<אבי סייג: מי שצריך להוכיח את הפיטורים זה לא החייל יותר, אלא המעסיק צריך להוכיח, העברנו את חובת ההוכחה אליו.

<אבי סייג: מדובר פה בחוק רציני מאוד.

<אבי סייג: אני מבקש מחברי הכנסת לא להפוך אותו לפופוליסטי, כי כל פעם מנסים לשנות אותו.

<אבי סייג: תדעו שזה יהיה בעוכרנו.

<אבי סייג: החוק הזה לא קל.

<אבי סייג: ועדת התעסוקה זה בית-משפט, עם סמכויות של בית-משפט.

<אבי סייג: זה מצורף בצו המילואים, כתוב על כל צו מילואים: "אם קרה משהו, תפנה" ומצורפים מספרי טלפון.

<אבי סייג: אני רוצה להזכיר את זה.

<אבי סייג: יש דבר נוסף שעליו דיברנו גם עם הצבא.

<אבי סייג: כאשר יש אירוע כמו "חומת מגן" או "עמוד ענן" ועוד אירועים מן הסוג הזה, אנחנו היינו רוצים להקים ועדה בין-משרדית, שיהיו שותפים בה כל המשרדים ויבינו את המשמעות וההשלכות של הגיוס ההמוני של 50, 60 או 70 אלף איש, מה קורה עם אותם אנשים כאשר הם משתחררים – מה קורה עם רשות המסים, אילו הקלות יהיו.

מירי רגב: בשביל זה יש ועדת שרים בראשות שר הביטחון.

מירי רגב: שר הביטחון בשעת חירום צריך לכנס את כל הגורמים הרלוונטיים.

<אבי סייג: ועדת השרים בראשות שר הביטחון לא התכנסה שנתיים.

איתן כבל: היא לא התכנסה מאז שבן גוריון היה שר.

איתן כבל: אני אומר בצחוק כמובן.

<אבי סייג: הוועדה הזאת על-פי חוק, סעיף 21 בחוק המילואים קובע שהיא חייבת להתכנס לפחות פעם בשנה.

<אבי סייג: אנחנו דורשים שתתכנס יותר, כי זה הכוח המניע של הכול, אך לא כינסו אותה כבר שנתיים.

<אבי סייג: אנחנו דורשים מן השר – העברנו לו גם על מה אנחנו רוצים שידברו.

<אבי סייג: סוף-סוף מינו את הוועדה לפני חודש, אז עכשיו אני מקווה שבתוך חודש היא תתכנס.

<אבי סייג: נבקש גם את עזרתכם, אם אתם יודעים לעשות את זה.

<אבי סייג: ועדה בין-משרדית אמורה לפתור את הבעיות מראש, כדי שלא יהיה חסר כסף לפצות את חיילי המילואים רק כי גייסו 70,000 חיילי מילואים.

<אבי סייג: אני לא יודע מה קרה בזמן האחרון, המלחמות נופלות לנו בדצמבר-ינואר, זאת התקופה שנדרשים דיווחים למס הכנסה, אז בודקים את המלאי, משלמים את המע"מ, הכול קורה בדיוק אז, וחייל המילואים לא יכול להסתדר.

איתן כבל: וחוצה שמ"פ...

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: חבר הכנסת כבל, בבקשה.

איתן כבל: אני סבור שבראייה ארוכת הטווח, מעבר לעובדה שצריך להגדיר את חייל המילואים בצורה אחרת לגמרי, ואני לא רוצה עכשיו לפתוח את כל הדיון, אבל יש רשימה ארוכה של עניינים.

איתן כבל: זה מתחיל, אם מדברים ברמה של המשפחה, בנקודות זכות לפנסיה, ואנחנו מדברים על זה כבר תקופה ארוכה, נקודות זכות לפנסיה במדרגות.

איתן כבל: זה מקצוע, להיות חייל מילואים זה מקצוע.

איתן כבל: כאשר אתה סופר את ימי המילואים שכל אחד מאתנו עושה במשך השנים, זה מגיע לאלפי ימים אצל חלק מהאנשים, בוודאי למי שהוא מג"ד, ואי אפשר להתעלם מזה.

איתן כבל: דוגמה נוספת, שנמצאת אצל רועי קונפינו עכשיו, וגם אצלך, זה הצעת חוק שעלתה ביום ראשון.

איתן כבל: אני רוצה להזכירך, רועי, כבר קיימנו דיון בעניין הזה.

איתן כבל: אלה דברים קטנים שמצטברים למכלול שלם של דברים עם משמעות.

איתן כבל: אבי כהן, אם אתה זוכר את הוועדה הרחבה, אז הבאנו את ההצעה.

<גדי אגמון: העלות שלה כ-60 מיליון שקלים.

<גדי אגמון: זה עלה בוועדת השרים לענייני חקיקה וצה"ל לא התנגד, למרות שזה הצעת חוק פרטית.

<גדי אגמון: הצענו להעלות את זה בוועדת השרים ולשמוע את דעת משרד האוצר.

<גדי אגמון: גם נושא הנקודות הפנסיה צריך לעלות.

<גדי אגמון: נשמח שמשרד האוצר ישתף פעולה.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר במה דברים אמורים.

איתן כבל: אמרתי, וזה נוגע למשרד האוצר, אבל בעיקר למערכת הביטחון, לצה"ל, יש על-פי חוק את מה שהקצינים או החיילים מחויבים לעשות במודל התלת-שנתי, או במודל השנתי.

איתן כבל: מג"דים וגם אחרים נדרשים לעשות ימי מילואים הרבה מעבר למכסה הקבועה בחוק.

איתן כבל: אבל מעבר לקבוע בחוק, יש מערכת נוספת.

איתן כבל: אני כבר לא מתייחס לכל-כך הרבה ימי מילואים שלא מוגדרים אפילו כימי מילואים בהתעסקות השוטפת, מרמת מ"מ, בדרך כלל, עבור לרמת סמ"פ, עבור לרמת סמג"ד, מג"ד – הליבה שמובילה את הגדוד.

איתן כבל: ביקשתי.

איתן כבל: אמרתי: סליחה, אם מערכת הביטחון, קרי: צה"ל במקרה הזה, חושבים שערן קורצר ודומיו חייבים לעשות יותר ימי מילואים, ובאים אליי, אל הוועדה שאני עומד בראשה, ואומרים כל פעם:

איתן כבל: אנחנו מבקשים לקבל אישור מיוחד להגדיל את מכסת ימי המילואים ולהחריג מעבר למכסה הקבועה בחוק, כי א', ב', ג', ד'.

איתן כבל: אני אומר: אין שום בעיה, אם זה נדרש, אבל תשלמו.

איתן כבל: אני אומר את זה ללא כחל ושרק.

איתן כבל: אלה לא סכומים בשמים בסופו של עניין.

איתן כבל: מייצרים פה מערכת כפולה.

איתן כבל: פעם אחת צה"ל יחשוב פעם נוספת על כל יום מילואים שהוא קורא למפקד אם צריך.

איתן כבל: אבל מעבר לכך, זה מסוג הדברים שמחייבים שיינתן להם שיפוי.

איתן כבל: בנינו מודל פשוט מאוד, שמדבר על כך שישולם תשלום כמו בשעות נוספות.

איתן כבל: כפי שיש שעות נוספות, שאתה מגדיל ב-25% או ב-50% את היקף המשרה, בנינו מודל כאן בוועדת החוץ והביטחון.

איתן כבל: היועצת המשפטית של ועדת החוץ והביטחון, מירי פרנקל-שור, ביחד אתנו, הכינה את ההצעה.

איתן כבל: אני מבקש, גדי אגמון, זה לא נדחה, זה עבר לדיון ביניכם ובין משרד האוצר.

<גדי אגמון: זה יעלה בוועדת השרים לענייני חקיקה.

<גדי אגמון: יש כאן מודל תלת-שנתי, שהוא שונה לראשונה, מעבר למודל השנתי, של תגמול נוסף ותגמול מיוחד שמנוהל במודל שנתי.

<גדי אגמון: אתה הצעת, מכיוון שלא רצינו לנהל דרך הממשלה דיון מסוג זה, הצעת לנהל גם מודל תלת-שנתי של תגמול.

<גדי אגמון: יש לזה משמעויות קטנות, של 60 מיליון שקלים.

איתן כבל: אני לא רוצה לפתוח את הדיון.

איתן כבל: אני רוצה להגיד לך רק את הדבר הבא.

איתן כבל: העניין אחר.

איתן כבל: לצערי צה"ל – כשרוצים להתחמק הופכים אבנים.

איתן כבל: כדי להתחמק הם פתחו כבר את כל היריעה.

איתן כבל: הם אמרו: זה לא רק שקוראים למג"ד וכדומה לעוד יום מילואים, אלא מה קורה עכשיו לכל מי שקוראים להם לשרת והם מתנדבים, איך אתה מתייחס לכל הקבוצה הזאת, ופתאום הקבוצה גדלה מ-1,000, 2,000 או 3,000 בשנה לכדי 70 מיליון שקל.

<גדי אגמון: 12,000 אנשי מילואים ו-50 מיליון שקלים.

איתן כבל: תודה לכם.

מירי רגב: יוני שטבון, משפט סיכום.

יוני שטבון: עלו כאן יוזמות.

יוני שטבון: תיכף חברת הכנסת מירי רגב תסכם.

יוני שטבון: החוכמה של הפורום הזה היא גם לתרגם דברים לעשייה, לקחת אחריות.

יוני שטבון: הרעיונות שעלו פה – היו כאן רעיונות מאוד נקודתיים שאפשר לתרגם אותם, לפני כל הליך של חקיקה ולפני סוגיית 60 מיליון השקלים.

יוני שטבון: יש דברים שאפשר לעשות אותם מחר בבוקר, ואנחנו נתחיל עם זה.

יוני שטבון: תודה רבה לכם.

מירי רגב: קודם כול, אני חושבת שהדיון הזה היה חשוב מאוד, מפגש חשוב, ותיכף ננסה לבנות איזה מנגנון כדי לקדם את מסקנות המפגש הזה.

מירי רגב: גדי אגמון, יש כאן כמה דברים שגם אתם צריכים לפעול בהם, אז אם תוכל להישאר עוד 3 דקות.

מירי רגב: אתה צריך להיות בוועדת החוץ והביטחון?

מירי רגב: טוב, אחד המג"דים יכתוב את הדברים ויעביר אחר-כך לגדי.

מירי רגב: קודם כול, אין טעם להכביר מילים על החשיבות שאנחנו רואים ביכולת שלנו כממשלה, ושל הכנסת, לתת גיבוי למערך המילואים, לא רק כמערך של מי שעושה את המילואים אלא גם את המערך תומך המילואים, שזה בעצם המשפחה ומי שסובב את איש המילואים.

מירי רגב: אני מקווה שאנחנו נמשיך ונפעל ביחד, כל הגורמים, כדי לקדם את זה.

מירי רגב: אבל איך אומרים: מילים כמו חול ואין מה לאכול – אנחנו חייבים ללכת בסוף ל"תכלס" ולראות איך אנחנו מקדמים חלק מן הדברים.

מירי רגב: קודם כול, יוני שטבון, כיוון שאתה חלק מן הבית היהודי אני מבקשת, אנחנו נעביר גם פנייה רשמית לשר הכלכלה בעניין פיטורי אנשי מילואים, שיהיה שימוע לפני כן.

מירי רגב: זה דבר נכון.

מירי רגב: מישהו כאן העלה את זה, אני לא זוכרת מי.

מירי רגב: אני מבקשת שגם אתה תעלה את זה, וגם אנחנו נכתוב מכתב מסודר למשרד הכלכלה, והמכתב יהיה חתום גם כמובן על-ידי כל יושבי-הראש המשותפים של הפורום.

מירי רגב: הדבר השני שאני מבקשת משר הכלכלה לבדוק ולבחון, ואנחנו נביא את זה גם כהצעת חוק משותפת שאתה תצטרף אליה, הוא בעניין נשות המילואים, על האפשרות להפחית להן שעת עבודה, בבוקר או בערב, על-פי החלטתן.

מירי רגב: נצטרך לראות באמת בכמה מדובר מבחינת משרד האוצר ומשרד הכלכלה.

מירי רגב: אפשר להביא את זה לחלוקה שווה בין משרד הכלכלה, בין משרד האוצר ובין משרד הביטחון.

מירי רגב: בסך הכול אנשי המילואים עושים את מה שאנחנו שולחים אותם לעשות.

מירי רגב: אני חושבת שצודק חבר הכנסת כבל שלא נכון שהמעסיקים יספגו את העניין הזה.

מירי רגב: אם מדובר על סכום שבין 5-7 מיליון שקלים, זה באמת כסף קטן למשרד האוצר ואפשר לדעתי לסיים את החקיקה בעניין הזה.

מירי רגב: בעניין חברות הביטוח – קודם כול, יישר כוח, חמדה מרק.

מירי רגב: שמעתי את זה פה לראשונה וזה דבר מצוין.

מירי רגב: צריך להמשיך ולהביא את זה לידי ביטוי לטובת אנשי המילואים.

מירי רגב: אני מבקשת לגבי מוקד בעירייה, פיני קבלו, שתעלה את זה בצורה מסודרת בפני השלטון המקומי.

<פיני קבלו: צריך לבדוק את זה.

מירי רגב: אנחנו נערוך כאן דיון בסוגיה הזאת, של מוקד בכל עיר שיוכל לתת מענה ראשוני לאשת המילואים, למשפחת המילואים כאשר הבעל נמצא במילואים.

מירי רגב: אבי סייג, אני חושבת שכדאי שתעשו ריכוז חדש של סוגיות שחוק המילואים לא מצליח לממש אותן, בהמשך לחוק המילואים, ותעבירו את הריכוז הזה אלינו.

מירי רגב: אנחנו נוכל לשבת בפורום ולראות למי לפנות מחדש.

מירי רגב: יש שרים חדשים, יש עררים של שרים קודמים.

מירי רגב: מבחינת הפקידים שבמשרדים – מן הסתם זה נוח להם.

מירי רגב: תעביר לנו איפה הדברים תקועים.

מירי רגב: אל תעביר לנו עכשיו רשימה מפה ועד הודעה חדשה.

מירי רגב: אנחנו הרי מכירים את שיטת העבודה שלך.

מירי רגב: תעביר את הדברים העיקריים.

<אבי סייג: עם השנים אנחנו כותבים את הרשימה.

מירי רגב: כל הזמן.

מירי רגב: רק טוב יש לי להגיד, אבל בואו נרכז את זה ונראה איך אנחנו יכולים לפתור את הבעיות.

מירי רגב: ועדה בין-משרדית בנושא חירום – אני חושבת שזה נושא חשוב.

מירי רגב: אני חושבת שאפשר להעלות את הסוגיה במכתב לשר הביטחון.

<אבי סייג: העברתי לו, וראש אכ"א ענתה לי שהם מקבלים את זה.

<אבי סייג: עכשיו נצטרך "להריץ" את זה.

מירי רגב: מצוין.

מירי רגב: תעביר לנו עותק, שגם אנחנו ננסה לקדם את הסוגיה הזאת.

מירי רגב: אני מציעה להקים פורום הידברות של נשות המילואים, גילה (אפריאט-קורצר) וגילה (אונגר), ולפתוח את זה לגורמים נוספים.

מירי רגב: זאת אומרת להעביר את זה נניח דרך קמל"ר, או אני לא יודעת מי.

מירי רגב: נקים פורום הידברות וניפגש פה אחת לכמה חודשים.

מירי רגב: פה או אולי מישהי תארח את המפגש בביתה, כל פעם בבית אחר ונדבר על סוגיות שכדאי לקדם.

מירי רגב: תובילי את זה בבקשה, גילה אפריאט-קורצר, תראי מה אפשר לעשות עם זה, איך אפשר להריץ את זה קדימה.

מירי רגב: זה לא יהיה פורום שידרוש מכם הרבה, אלא אחת ל-4-5 חודשים אפשר להיפגש בפורום של 20 נשים, חלק נשות מג"דים, חלק נשות מ"פים, מי שתחליטו.

מירי רגב: אני מאמינה שפה תמר הר-פז יכולה לעזור.

מירי רגב: צריך לראות איך אפשר לקיים את הפורום הזה.

מירי רגב: אני חושבת שזה פורום חשוב.

<גילה אפריאט-קורצר: זה צריך להיות דרך קצין מילואים ראשי, כי החשיפה שלי מצומצמת יחסית.

מירי רגב: דברי עם קצין מילואים ראשי ונראה איך להתקדם.

<חמדה מרק: חשוב שתהיה נציגות גם לקצינים זוטרים ולא רק למג"דים וסמג"דים.

מירי רגב: פורום נשות אנשי מילואים – גילה אפריאט-קורצר תוביל את זה ביחד עם קמל"ר.

מירי רגב: נשב ונראה מתי אפשר לזמן את הפורום בפעם הראשונה.

מירי רגב: אבי כהן העלה כאן סוגיה נכונה.

מירי רגב: אני מבקשת שתעשו עבודת מטה לגבי הפיילוט, יוני ביחד אתך, תבואו עם איזו הצעה ורעיון של עבודת מטה.

מירי רגב: נכנס פה ישיבה, ביחד עם השלטון המקומי, ביחד עם הגורמים הרלוונטיים, ביחד עם המשרדים הרלוונטיים ונראה איך אפשר לקדם את זה.

מירי רגב: בעניין מה שהעלה כאן אחיו של נועם רון זכרונו לברכה, יוני, אני מבקשת שתעביר לנו את המסמך שהעברת לצבא, נראה איך אפשר לבדוק את זה.

מירי רגב: זה נראה לי לא הגיוני.

מירי רגב: גם הפער של שנת 1948, של אנשי המילואים, לא הוגן.

מירי רגב: הם צריכים לקבל את מה שמגיע להם.

מירי רגב: גם פה נכין מסמך מסודר ונעבירו למשרד הביטחון ונראה איך אפשר לקדם את זה.

מירי רגב: אני חושבת שהתייחסתי לרוב הבעיות שהגורמים פה העלו, מתוך כוונה באמת שנקדם את זה ולא רק נדבר על זה.

מירי רגב: עליכם לזכור שיש לנו עוד הרבה מאוד סוגיות שאנחנו כחברי כנסת, כל אחד בתחומו, רוצים לקדם, ועדיין אנחנו, בוודאי שלושת האנשים שנמצאים פה, מחויבים לקדם גם את סוגיות אנשי המילואים.

מירי רגב: אז אל תתפסו אותנו בכל מילה ובכל עניין, אל תחשבו שכל השנה נוכל להתעסק רק בזה, לא, אבל בהחלט אנחנו רוצים להיות ממוקדים גם בסוגיות הללו.

מירי רגב: יש לכם נציג מצוין פה בכנסת, אבי סייג ואנשיו, שיושב ועוזר ודוחף את הדברים.

מירי רגב: בהזדמנות הזאת אני רוצה להודות לכולם על שהגעתם לכאן היום ועל כך שביחד אנחנו נקדם את הדברים, ושוב תודה ליוני שטבון ולידידי וחברי איתן כבל על כל העבודה במהלך השנה כולה ולהמשך הדרך.

מירי רגב: תודה רבה לכולם.