ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 38, 2013-06-04 11:00

מירי רגב: חברים יקרים, בוקר טוב לכולם.

מירי רגב: אני פותחת את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת ביום חגיגי שבו הכנסת מציינת את יום הסביבה, יום שבו מן הסתם ועדות הכנסת יעסקו בנושאים שקשורים לסביבה, מליאת הכנסת תעסוק בסוגיות סביבה וכולם מתוך כוונה להמשיך ולהעלות את המודעות לסוגיות סביבה ולנושא הסביבה, כדי להיטיב את החיים של כל אחד ואחת מאתנו על פני כדור הארץ.

מירי רגב: הנושאים שהוועדה תעסוק בהם היום, ולקראת השעה 12:00 יצטרף אלינו גם השר להגנת הסביבה, השר עמיר פרץ, נעסוק היום בשני נושאים.

מירי רגב: הדיון הראשון יהיה בסוגיית מצב חופי הרחצה במדינת ישראל והדיון השני יהיה על פליטת גזי החממה.

מירי רגב: את הנושא העיקרי יציגו נציגי השלטון המקומי, בעקבות דרישה שלהם לקיים את הדיון, וכמובן כל הארגונים השותפים, נשמח לשמוע את עמדתם.

מירי רגב: אני יודעת שהיום מרכזת חברתי חברת הכנסת תמר זנדברג את השדולה שלכם, ביחד עם השדולה של חבר הכנסת דב חנין ושל חבר הכנסת ניצן הורוביץ, בשעה 14:00.

תמר זנדברג: השדולה לתחבורה בת קיימא של חבר הכנסת יריב לוין ושלי מארחת את השדולה החברתית-סביבתית בשעה 14:00.

מירי רגב: אמרתי שאני יודעת שאתם הולכים לכנס היום את השדולה שלכם בשעה 14:00 לכבוד יום הסביבה, ופעלתם בנושא הזה גם בקדנציה הקודמת.

מירי רגב: אני יודעת, ואני שותפה לעשייה שלכם, אז באמת יישר כוח.

מירי רגב: בהצלחה בכינוס השדולה.

דב חנין: תודה רבה.

מירי רגב: בדיון הזה נדון בסוגיית חופי הרחצה.

מירי רגב: מי שרוצה לדבר, נא יירשם אצל מנהלת הוועדה.

מירי רגב: נפתח את הדיון עם כמה אמירות שלי בסוגיה הזאת.

מירי רגב: חוק החופים אושר בעצם בשנת 2004.

מירי רגב: החוק קובע שאנחנו, גופי הממשלה, נשמור על החופים כחופים נקיים, חופים לא מזוהמים, חופים שאזרח יכול לבוא אליהם וליהנות מן המראות.

מירי רגב: לא שיראה מולו בתי-מלון ומסעדות ואולמות, עם כל זה שאולי המבנה יפה מאוד, אלא שתהיה לנו יכולת במדינה הקטנה שלנו ליהנות מחופי הים.

מירי רגב: ליהנות מחופי הים לא רק ברמת הנגישות של הגעה לחופים, לא רק ברמה של מחיר הכניסה לחופי הים, אלא גם ברמת מצב המים – שהמים לא יהיו מזוהמים, שאנשים יוכלו להתרחץ במים, שחיות יוכלו להיות במים ולחיות בהם, שאנחנו לא נהיה גורמים מזהמים.

מירי רגב: בעצם התפקיד שלנו לראות האם החוק הזה מתקיים, האם אוכפים את החוק, באילו מקומות לא אוכפים את החוק הזה ומדוע.

מירי רגב: נחלק את הדיון, לפני ההצגה, לשני נושאים.

מירי רגב: נושא אחד יהיה התשלום והנושא השני יהיה הזיהום.

מירי רגב: אני רוצה בשלב הראשון שנציג המשרד להגנת הסביבה יציג את הנושא.

<רני עמיר: שמי רני עמיר.

<רני עמיר: אני ראש אגף ים וחופים במשרד להגנת הסביבה.

מירי רגב: אתה תפתח ותציג בקצרה את סטטוס החופים במדינת ישראל, גם ברמה הבריאותית כמובן, הגנת הסביבה, ולאחר מכן אולי תוכל להגיד איזו מילה בעניין התשלום.

מירי רגב: נציגי משרד הפנים נמצאים פה?

מירי רגב: משרד הפנים יתייחס לתשלום.

מירי רגב: נציג משרד הבריאות נמצא כאן?

מירי רגב: אתה תתייחס לנושא הזיהום, הבריאות וכל הסוגיות שמשרד הבריאות אחראי עליהן.

מירי רגב: נתחיל עם המשרד להגנת הסביבה, בבקשה.

<רני עמיר: קודם כול, אני חושב שהדיון הזה חשוב מאוד ואני מודה לך ולבית הזה על הדיון.

<רני עמיר: אני אדבר על דברים שאנחנו מתעסקים בהם, ואשתדל לא לדבר על דברים שאנחנו לא מבינים ולא מתעסקים בהם, כמו למשל תשלום בחופי רחצה.

<רני עמיר: זה לא תחום עיסוקנו, זה תחום עיסוקו של משרד הפנים.

<רני עמיר: מרכז המחקר והמידע של הכנסת עשה פה עבודה מקיפה למדי.

<רני עמיר: אני יכול להגיד כמה דברים.

<רני עמיר: לנו במשרד להגנת הסביבה יש כמה ממשקים עם נושא החופים בארץ.

<רני עמיר: הראשון, ואולי אפילו הכי חשוב, הוא התכנון.

<רני עמיר: המשרד להגנת הסביבה חבר בוועדה לשמירת הסביבה החופית מתוקף חוק שמירת הסביבה החופית, או כפי שנהוג לקרוא לו בקיצור "חוק החופים", אותו חוק מ-2004.

<רני עמיר: הוועדה לשמירת הסביבה החופית בעצם עובדת במינהל התכנון ואנחנו חברים בוועדה הזאת, ובוועדה הממיינת שלה שבעצם קובעת אילו תוכניות יעלו לדיון במליאה.

<רני עמיר: למעשה מאז קיום החוק הזה ותפקודה של הוועדה לשמירת הסביבה החופית, אפשר לומר שחל מהפך בגישה של גופי התכנון בכלל בנושא הבנייה באותה רצועה שנקראת- - -

מירי רגב: עד 100 מטר.

<רני עמיר: בדיוק.

<רני עמיר: ה-100 מטר זה מה שנקרא "תחום חוף הים", ו-300 מטר זה מה שנקרא "תחום הסביבה החופית".

<רני עמיר: כל הדוחות מראים שבעצם מאז קיום הוולחו"ף, בשמו המקוצר, נמנעו המון-המון תוכניות שלא היו צריכות להגיע לשם מלכתחילה, ואלה שכבר קיבלו היתרים, קיבלו היתרים בצורה מיטיבה, או לפחות מתמודדת יפה עם ההשלכות הסביבתיות של תוכניות בסביבה החופית.

מירי רגב: מה קורה עם תוכניות שכבר אושרו?

<רני עמיר: בנושא הזה יש עכשיו יוזמה של חבר הכנסת חנין, שכבר הוצגה בכנסת שעברה ולא עברה.

<רני עמיר: אנחנו מאוד-מאוד תומכים בהצעה הזאת.

<רני עמיר: אני חושב שההצעה הזאת באמת מתמודדת – אם החוק יעבור נוכל להתמודד.

מירי רגב: איזו הצעה?

<רני עמיר: יש הצעת חוק של חבר הכנסת חנין – אני מניח שהוא יציג אותה טוב יותר ממני – שבאה לבדוק את כל התוכניות הישנות.

מירי רגב: אבל למה צריך הצעת חוק?

מירי רגב: יש ועדת תכנון ובנייה שלוקחת את החוקים הקיימים ובודקת האם הפרויקטים שאושרו בקו גבול שהוא מעבר ל-100 מטר תואמים את החוק או לא ולפי זה מחליטה.

מירי רגב: לשם מה צריך חוק?

תמר זנדברג: החוק לא חל רטרואקטיבית.

<תומר רוזנר: יש לה סמכות כזאת.

מירי רגב: בוודאי יש לה סמכות.

מירי רגב: לוועדת תכנון ובנייה יש סמכות לפתוח תוכניות ולראות האם תוכניות מסוימות נמצאות בהלימה לחקיקה או לא.

דב חנין: זאת דעתו של היועץ המשפטי שלנו.

דב חנין: זה לא דעתם של היועצים המשפטיים- - -

מירי רגב: נמצא כאן נציג משרד הפנים.

מירי רגב: הוא יתייחס גם לסוגיה הזאת מאוחר יותר, כאשר נגיע אליו.

מירי רגב: תרשום לך.

מירי רגב: מעבר לתשלום תתייחסו גם לנושא ועדות התכנון, לגבי תוכניות שכבר אושרו בעבר.

מירי רגב: תמשיך בבקשה.

<רני עמיר: זה נושא כבד, שמן הסתם נדון עליו אחר-כך.

<רני עמיר: נושא כבד נוסף, ולא תכנוני, שאת הזכרת בתחילת דבריך, הוא נושא הפיקוח והאכיפה.

<רני עמיר: אנחנו יודעים שלצערנו הרב לאורך החופים, ברצועה של ה-100 מטר ושל ה-300 מטר, יש מפגעים, חלקם בני עשרות שנים, חלקם גם נבנים מתחת לעיניים של הרשויות.

מירי רגב: כאשר אתה מדבר על מפגעים, אנא פרט איזה סוג מפגעים.

<רני עמיר: למשל גדרות, למשל שלטים, למשל מסעדות, למשל בניינים כאלה או אחרים, או אפילו ערימות עפר שמושמות על חוף הים בסביבה החופית בניגוד להיתרים ובניגוד לכל דין.

<רני עמיר: החלטנו לנקוט בכמה צעדים בנושא הזה.

<רני עמיר: אני יכול להגיד שיש לנו גם כמה הצלחות.

מירי רגב: מי אמור לאכוף את זה?

מירי רגב: אתם?

<רני עמיר: אגף ים וחופים במשרד להגנת הסביבה מבצע אכיפה של חוק שמירת הסביבה החופית, אבל לשמחתי אני יכול להגיד שאנחנו לא לבד.

<רני עמיר: פרקליטות מחוז חיפה, למשל – ואני מביא את זה כדוגמה, כי זה דוגמה יפה מאוד שהיום גם מחקים אותה במקומות אחרים בארץ – ריכזה צוות אכיפה בין-משרדי, שמונה את כל הגופים הרלוונטיים, כולל המשרד להגנת הסביבה, כולל משטרת ישראל, כולל משרד הפנים, המחלקה לאכיפת חוק התכנון והבנייה, כולל מינהל מקרקעי ישראל, שרבים אומרים עליהם דברים רעים אבל צריך גם להגיד מילים טובות, בעניין הזה הם יחד אתנו.

<רני עמיר: וכשמגיעים למצב שבו צריך להסיר מפגעים מן הסביבה החופית- - -

<קריאה: כולל הרשות המקומית.

<רני עמיר: כולל הרשות המקומית, לפעמים כן ולפעמים לא.

<רני עמיר: אבל במפורש יש לנו כמה הצלחות.

<רני עמיר: אני יכול להביא בתור דוגמה 4 מסעדות שהיו בחוף גבעת אולגה בחדרה מזה עשרות שנים ובפעילות מאוד אינטנסיבית, שארכה בערך שנה וחצי, המסעדות הללו נהרסו, פונו מן החוף והיום החוף חזר לציבור.

מירי רגב: בסך הכול אתה מרגיש שבסוגיית הפיקוח והאכיפה אתם יכולים לבצע את הסמכות שלכם?

<רני עמיר: אני חושב שאנחנו מסוגלים, ואנחנו גם עושים.

<רני עמיר: דבר נוסף שאני רוצה להתייחס אליו פה הוא הפסולת בחופים.

<רני עמיר: גם את זה הזכרת קודם.

<רני עמיר: אין ספק שכאשר הציבור מגיע לחוף פתוח – אני מדבר כרגע בעיקר על חופים פתוחים, חופי רחצה מוסדרים הרשות המקומית מנקה ומשרד הפנים מסתכל והם בדרך כלל מוחזקים בצורה טובה מאוד.

<רני עמיר: החופים הפתוחים הם הבעיה שלנו, כי אזרח שלא רוצה להתרחץ אלא רוצה רק לרדת לחוף ולהסתכל על השמש השוקעת מוצא פעמים רבות חוף מלוכלך.

<רני עמיר: בעניין הזה יזמנו לפני כ-8 שנים תוכנית שנקראת "חוף נקי".

<רני עמיר: התוכנית הזאת נקלעה לקשיים תקציביים.

<רני עמיר: ב-2012 ו-2013 הפסקנו אותה לכל צורך מעשי.

<רני עמיר: זאת תוכנית שבעצם יודעת לגייס את הרשויות המקומיות החופיות ואת כל בעלי העניין בנושא הזה כדי להביא למצב שהחופים יהיו נקיים.

<רני עמיר: היו לנו הצלחות, היתה מגמת שיפור ברורה ולצערי הרב אנחנו חוזרים ורואים את החופים מתלכלכים שוב.

מירי רגב: כשאתה מדבר על חופים פתוחים, הם תחת הטריטוריה של רשות מקומית או מועצה אזורית?

<רני עמיר: מדויק.

מירי רגב: זאת אומרת, המועצה האזורית או הרשות המקומית אחראית גם על החוף הסגור וגם על החוף הפתוח.

<רני עמיר: את צודקת.

מירי רגב: כלומר, אנחנו רואים מצב שהמועצה האזורית או הרשות המקומית מטפלות בחוף הסגור, מן הסתם כי שם יש כניסה בתשלום, ואילו בחוף הפתוח הן לא מטפלות, למרות שזאת אחריותן.

<רני עמיר: נכון.

מירי רגב: פניתם לשלטון המקומי?

מירי רגב: פניתם לאותן רשויות מקומיות והן לא משתפות פעולה בסוגיה הזאת?

<רני עמיר: אותה תוכנית שהזכרתי קודם, שנקרא תוכנית "חוף נקי", ניסתה, והצליחה במידה רבה, לגייס את הרשויות המקומיות.

<רני עמיר: נתנו להן אפילו תקציבים.

<רני עמיר: תקציבי המשרד להגנת הסביבה יועדו לרשויות המקומיות הללו, על מנת לעודד אותן לבצע את החובה שלהן, כפי שהזכרת.

<רני עמיר: החובה שלהן עדיין קיימת אך התקצוב לא.

מירי רגב: רגע, היועץ המשפטי רוצה להגיד משהו.

<תומר רוזנר: פה אני חייב להפנות את תשומת לב חברי הכנסת לעובדה שקיימת לפי דין קרן ייעודית שנועדה לשמש בדיוק לתקצוב הדברים האלה.

<תומר רוזנר: למרבה הצער המשרד להגנת הסביבה מממן באמצעות הקרן הזה דברים שהיו צריכים להיות בבסיס תקציבו, כמו משכורות של עובדים, רכבים ודברים אחרים, שהם לא מטרת הקרן.

<תומר רוזנר: רק שחברי הכנסת יידעו.

תמר זנדברג: מה מקור הכסף של הקרן?

מירי רגב: היועץ המשפטי אמר כאן דבר חשוב ואני מבקשת שתתייחס אליו.

מירי רגב: יש לכם תקציב משרד לטובת החופים הפתוחים.

מירי רגב: האם הוא מנוצל לטובת החופים הפתוחים או מנוצל גם לנושאים אחרים?

<רני עמיר: תומר רוזנר מתכוון לקרן הניקיון?

<תומר רוזנר: לא.

<רני עמיר: לקרן למניעת זיהום ים?

<תומר רוזנר: נכון.

<רני עמיר: הקרן למניעת זיהום ים נמצאת במשרד להגנת הסביבה ומקבלת כספים מפקידה של אוניות, מקנסות ומאגרות.

מירי רגב: לא משנה מאיפה אתם מקבלים את הכסף.

מירי רגב: אני שואלת מה אתם עושים עם הכסף, זה מה שמעניין אותי לדעת.

<רני עמיר: הקרן הזאת היא קרן ציבורית.

<רני עמיר: יש בה חברי הנהלה.

<רני עמיר: היא פתוחה, יש לה דוחות, שום דבר לא בסוד.

<רני עמיר: לצערי הרב לא ידעתי שהנושא הזה יעלה, אחרת הייתי- - -

מירי רגב: גם אני לא, אבל אין לי שליטה על היועץ המשפטי.

מירי רגב: האיש היחיד בוועדה שאין לי שליטה עליו הוא היועץ המשפטי.

<רני עמיר: אשמח להציג ליועץ המשפטי ולך דוח שלם ומלא של כל פעילות הקרן למניעת זיהום ים.

מירי רגב: אנחנו נשמח לשמוע על הקרן למניעת זיהום ים, כמה כסף יש בקרן הזאת, מה נעשה בכסף הזה עד עכשיו, מה המטרות של הקרן והאם באמת הקרן פועלת כדי למנוע את זיהום הים.

<רני עמיר: רק אגיד במשפטים ספורים, הקרן למניעת זיהום ים, תקציב המחזור שלה הוא בערך 13 מיליון שקל בשנה.

<רני עמיר: כפי שאמר היועץ המשפטי נכון, היא מתקצבת גם כוח אדם, גם רכבים, גם פעולות.

<תומר רוזנר: זה לא המטרה שלה.

תמר זנדברג: מה המטרות המוגדרות שלה?

מירי רגב: בגלל שאני שומעת את זה לראשונה ולא הכנת את עצמך לדיון על הנושא הזה, ואני כן רוצה להבין מה מטרות הקרן, איך הקרן מחלקת את הכסף, אילו סדרי עדיפויות היא קובעת בסוגיית החופים, איפה היא משקיעה את הכסף, באילו חופים, אז בוא תרשום לך את זה.

מירי רגב: אני גם אסכם את זה, וכאשר יגיע השר אנחנו נעדכן אותו.

מירי רגב: אני לא רוצה "להתקיל" אותך כאן בדיון הזה.

מירי רגב: אני רוצה לשמוע באמת מה קורה ומה מצב חופי מדינת ישראל.

<רני עמיר: בשמחה.

מירי רגב: אז בוא, רק משפט סיכום.

מירי רגב: האם אתה יכול להרגיע אותנו שהחופים במדינת ישראל – מנכ"ל "צלול" נמצאת כאן?

מירי רגב: נעלמת לי לרגע מן הפוקוס, שלום גם לך – האם אתה יכול להרגיע אותנו שאנחנו יכולים במהלך יולי-אוגוסט לרחוץ בים, למי שיש כסף כדי להיכנס לחופים ולשלם לאתרי שמורות הטבע כמובן?

תמר זנדברג: ולכיסאות ולשמשיות.

מירי רגב: ולכיסאות, ולשמשיות ול"גזלנים" ולרכב שנכנס גם הוא.

מירי רגב: עזוב את זה, אחר-כך נדבר.

מירי רגב: שאול גולדשטיין, תיכף אתן גם לך כמובן להתייחס לסוגיה.

מירי רגב: האם אנחנו יכולים להבין ממך שיש לכם יכולת לפקח על אותם ארגונים שמזהמים את הים?

<רני עמיר: כן, חד-משמעית כן.

<רני עמיר: אנחנו גם עושים את זה ביום-יום, 365 ימים בשנה.

<רני עמיר: אני רוצה להוסיף עוד נתון אחד שאולי תרצי לדעת, ביחד עם הוועדה וכל הנוכחים כאן.

<רני עמיר: מוזכרת כאן גם אמנת ברצלונה והחברוּת שלנו באמנת ברצלונה.

<רני עמיר: אמנת ברצלונה היא אמנה שאנו חברים בה ומי שמייצג אותה כלפי המדינה הוא השר להגנת הסביבה.

<רני עמיר: לאמנה יש 7 פרוטוקולים, שאחד מהם הוא פרוטוקול ייחודי בעניין, פרוטוקול Integrated Coastal Zone Management (ICZM) – ניהול הסביבה החופית האינטגרטיבי.

<רני עמיר: הפרוטוקול הזה עדיין לא אושרר על-ידי מדינת ישראל והשר להגנת הסביבה מקדם בצורה נחרצת את האשרור שלו.

<רני עמיר: אני יודע שהוא עבר כרגע למשרדי הממשלה לתגובה.

דב חנין: גם המדף היבשתי.

<רני עמיר: זה סיפור אחר.

<רני עמיר: כרגע לצורך עניין החופים והשמירה על החופים- - -

מירי רגב: איך אתם נערכים לקידוחי הגז?

<רני עמיר: זה נושא שממש לא הכנתי את עצמי אליו עכשיו, זה נושא כבד מאוד ואשמח- - -

מירי רגב: נערוך בנושא הזה, מן הסתם, דיון.

מירי רגב: אבל אתם נערכים לזה?

<רני עמיר: בטח, כל יום ויום.

משה זלמן פייגלין: יש השפעה של הגז גם על החופים?

<רני עמיר: אנחנו מקווים שלא.

<רני עמיר: ברמת התשתיות יש השפעה.

מירי רגב: בוודאי, למים.

דב חנין: חבר הכנסת פייגלין, אתה צריך לקרוא לפעמים על מה שקורה בעולם.

מירי רגב: על חבר הכנסת פייגלין אתה לא יכול להגיד שהוא לא קורא.

מירי רגב: דברים אחרים יכול להיות שאתה יכול להגיד עליו, אבל אתה לא יכול להגיד שהוא לא קורא.

מירי רגב: תודה לך, נציג המשרד להגנת הסביבה.

מירי רגב: אני חייבת להגיד שאני שמחה לשמוע את הסקירה שלכם.

מירי רגב: גם קראתי את החומרים שלכם ושוחחתי גם עם השר.

מירי רגב: בסך הכול אני חושבת שהמשרד בהחלט פועל בצורה ראויה וטובה ואנחנו צריכים לעשות את כל הניתן כדי לסייע לכם.

מירי רגב: אני מבקשת לשמוע, לפני משרד הפנים – כאשר מגיעים לכסף כולם רבים, אז לפני שמגיעים לכסף אני רוצה לשמוע ממשרד הבריאות מה מצב הים לאורך חופי המדינה, בעיקר עכשיו בחודשי יולי-אוגוסט, כאשר עם ישראל יוצא לחופשה ורוצה ליהנות, אם לא בחוץ-לארץ ולא באילת בגלל המיסוי אז לפחות בחופים הקרובים אליו.

<זאב פיש: שלום לכולם.

<זאב פיש: שמי זאב פיש.

<זאב פיש: אני מפקח ארצי לבריאות הציבור.

<זאב פיש: אנחנו במשרד הבריאות מפקחים על איכות המים בחופים המוכרזים במדינת ישראל.

<זאב פיש: יש לנו מערכת ניטור קבועה שעובדת בפורמט של חורף ובפורמט של קיץ.

<זאב פיש: בעונת הרחצה, אם הכול בסדר וכשגרה כל חוף רחצה נדגם לפחות פעם בשבוע.

מירי רגב: בין אם הוא פתוח ובין אם הוא סגור, או רק חופים סגורים?

<זאב פיש: אני מדבר על חופים מוכרזים פתוחים.

<זאב פיש: יש חופים שפתוחים לרחצה גם בחורף, אז מבחינתנו זה כמו חוף בתקופת עונת הרחצה והחופים נדגמים לפחות פעם בשבוע.

<זאב פיש: כאשר יש איזה חשד לאירוע אנחנו בוודאי דוגמים יותר\

<זאב פיש: אפילו מספר פעמים ביום.

<זאב פיש: אני חייב לציין פה שבשנים האחרונות פיתחנו מנגנון פיקוח משותף של מספר גופים, שמוכיח את עצמו בצורה פנטסטית.

<זאב פיש: משרד הבריאות, ביחד עם אגף יש וחופים של המשרד להגנת הסביבה, שאני מצטרף לברכות, הם באמת משתפים פעולה בצורה מצוינת, משרד הפנים, הרשויות המקומיות, צה"ל.

מירי רגב: אני כבר מתחילה להיות מודאגת מהאידיליה הזאת.

מירי רגב: .. זה אומר שלנו כוועדה אין מה לעשות בעניין.

<זאב פיש: בסוף אני אתן את ה"פאנץ'".

מירי רגב: לא, תתחיל עם ה"פאנץ'".

מירי רגב: אנחנו אוהבים ישר להגיע ל"פאנץ'".

<זאב פיש: הצגת את זה בפתיח, ממש לפני שנתת לי את זכות הדיבור, בקשר לעלויות ולתקציבים.

<זאב פיש: זה לא כולל את משרד הבריאות.

<זאב פיש: אנחנו עושים את מה שאנחנו עושים עם מה שיש.

<זאב פיש: יש שיתוף פעולה גם עם עמותת "צלול".

<זאב פיש: במה מתבטא שיתוף הפעולה?

<זאב פיש: אם מפקח שלנו בשטח מגלה איזו בעיה, או אם מתקשרים מהמשרד להגנת הסביבה או מהרשות המקומית או מצה"ל או מ"צלול" או אזרחים, אנחנו מפעילים נוהל מאוד-מאוד ברור, שהראשון שיוצא לשטח מוודא אם הבעיה קיימת, ואם כן אנחנו מכניסים את התקשורת, את מפת האתר שלנו, את כל האמצעים, מזהירים את הציבור.

מירי רגב: בשלב זה בחופי הרחצה של מדינת ישראל איכות המים ראויה ואין שום בעיה איתם?

<זאב פיש: נכון לרגע זה, אני מדגיש שזה נכון לרגע זה, המצב בסדר גמור.

<זאב פיש: אבל זה מאוד-מאוד דינמי.

<זאב פיש: כל תקלה, כל צינור שנבקע, כל הזרמה, כל תקלה, כל חשד לתקלה מחייבים אותנו להזהיר את הציבור, ולפני זה לבדוק.

<זאב פיש: העסק הזה, אני חושב שהרבה בזכות שיתוף הפעולה שציינתי, עובד בצורה סבירה, סבירה פלוס.

מירי רגב: יופי.

מירי רגב: תודה רבה לכם.

מירי רגב: נציגי משרד הפנים, אני מבקשת לשמוע מכם קודם כול על התוכניות שאושרו בעבר ושלא תואמות את החוק החדש.

מירי רגב: מה קורה עם אותן תוכניות שהגיעו לוועדות התכנון?

מירי רגב: הדבר השני, איך אתם אוכפים את חוק איסור נהיגה בחופי הים?

מירי רגב: ודבר שלישי, נעבור לתשלום – באילו חופים משלמים, כמה משלמים, איזה פיקוח יש לכם על תשלום בחופים?

<כרמל סלע: אני יכול להוסיף שאלה מקדימה לאשר גרנר?

<כרמל סלע: אני ראש המועצה האזורית חוף הכרמל ואני יושב כחבר בוולחו"ף וגם בוועדת הממיינת של הוולחו"ף.

<כרמל סלע: אני רוצה פה לתקן את כולם.

<כרמל סלע: חוק החופים מתחיל בזה שהוא אומר: כל התוכניות שהיו מאושרות עד כניסתו לתוקף רלוונטיות ולא משנים אותן.

מירי רגב: זה מה שקובע חוק החופים?

מירי רגב: זה מה שאתה אומר, אבל יש לידי יועץ משפטי חריף והוא אומר שלא כך קובע החוק.

<כרמל סלע: שיהיה חריף ככל שיהיה.

<כרמל סלע: סליחה, שיביא את החוק ויקרא אותו.

<כרמל סלע: חבל שלא הבאתי אותו.

מירי רגב: הבנתי מה אמרת.

מירי רגב: תיכף יבהיר היועץ המשפטי ונשמע ממשרד הפנים.

<כרמל סלע: תקרא את החוק.

<כרמל סלע: כך הוא נפתח.

מירי רגב: לא להתעצבן.

מירי רגב: אנחנו משתדלים ביום הסביבה להיות רגועים.

<כרמל סלע: הבעיה, שהזיכרון שלנו קצר ודנים ודנים ודנים.

מירי רגב: סליחה, לא קיבלת רשות דיבור.

מירי רגב: תודה.

מירי רגב: משרד הפנים, בבקשה.

<אשר גרנר: ראשית, הייתי רוצה להיות איש בשורות, אבל אני לא מכיר את נושא התכנון ולא התכוננתי.

מירי רגב: יש פה מישהו ממינהל מקרקעי ישראל או מוועדות התכנון?

<אשר גרנר: לא.

<אשר גרנר: הם היו בישיבה הקודמת.

<ליאור גליק: אני נציג מינהל התכנון במשרד הפנים.

מירי רגב: אתה יכול להתייחס לזה?

<ליאור גליק: חוק התכנון והבנייה ברמה הארצית- - -

מירי רגב: לא, אני שואלת לגבי ועדות תכנון שהוצגו בהן תוכניות בעבר, לפני חוק החופים.

מירי רגב: האם חוק החופים מוחל עליהן או לא?

<ליאור גליק: אני מהמטה, אבל עקרונית, בדיוק כפי שאמר כרמל סלע, צריך לחלק את זה לשלושה סוגי תוכניות: תוכניות שמאושרות מ-2004, והיום אנחנו יכולים להגיד, גם אנשי המשרד להגנת הסביבה, גם כרמל סלע שחבר בוולחו"ף, שהמדיניות העדכנית מיושמת לגבי כל תוכנית כזאת.

<ליאור גליק: את התוכניות הישנות צריך לחלק לשתיים: תוכניות ששווקו כבר על-ידי מינהל מקרקעי ישראל ותוכניות שלא שווקו.

<ליאור גליק: בתוכניות ששווקו יש בעיה קניינית רצינית מאוד לגבי תביעות פיצויים, שזה דבר שצריך להסדיר מבחינת תקצוב.

<ליאור גליק: כלומר, יש יזמים שיש להם זכויות גדולות.

מירי רגב: עסקנו במקרה כזה בשבוע שעבר, לגבי חוף פלמחים, ואנחנו מחכים לתשובה של בינת בעניין הזה.

<קריאה: נכון, יש תוכניות תקפות.

<ליאור גליק: הנושא הקנייני הוא לא רק תכנוני אלא יש לו השלכות מקיפות אחרות.

<ליאור גליק: כלומר, מישהו צריך לשאת באחריות על פיצויים.

<ליאור גליק: לגבי תכנון- - -

מירי רגב: התכנון כרגע פחות מעניין אותי, כי אני מבינה שוועדות התכנון כן פועלות בהתאם לחוק החדש.

מירי רגב: אסכם שהובטח לנו שמשרד הפנים ישלח לנו מכתב מסודר עם כל הפרויקטים שאושרו טרם החוק, מה שווק, מה עדיין לא שווק, באיזה סטטוס נמצא כל פרויקט.

דב חנין: וגם תחלקו את זה לתקופות – תוכניות מן התקופה העותומנית שבתוקף, תוכניות מתקופת המנדט הבריטי שבתוקף.

דב חנין: יש תוכניות מן התקופות הללו.

מירי רגב: מה שווק ומה לא.

תמר זנדברג: יש לי עוד שאלה.

תמר זנדברג: גם לגבי תוכניות חדשות, אולי תוכל להשיב, האם יש מנגנון החרגה?

תמר זנדברג: זאת אומרת, האם חוק החופים הוחל?

מירי רגב: תמר זנדברג, את ראשונת הדוברים מקרב חברי הכנסת.

תמר זנדברג: זאת שאלת הבהרה.

תמר זנדברג: האם גם אחרי שהחוק החדש נכנס לתוקף יש מנגנון החרגה, שאפשר להגיד: בתנאים כאלה וכאלה, למרות חוק החופים, בכל זאת גם תוכניות חדשות, לא ישנות שעדיין בתוקף, כן יכולות להרחיב את הבנייה גם מעבר לתחום האסור?

<ליאור גליק: בתחום ה-100 מטר לא בונים.

תמר זנדברג: בתחום ה-100 מטר, בתחום ה-300 מטר.

תמר זנדברג: האם קטגורית אתה יכול לומר שמאותו רגע – כי אני יודעת, יש דוגמאות שבהן בתנאים כאלה ואחרים יש מנגנוני החרגה.

מירי רגב: אז תביאי את הדוגמה.

תמר זנדברג: אני קודם כול שואלת ברמה הכללית, האם קיימים מנגנוני החרגה מאיסור הבנייה, גם ב-100 מטר וגם ב-300 מטר.

<ליאור גליק: מה שקובע החוק הוא מה שקובע החוק.

<ליאור גליק: לגבי מה שהחוק מתיר, בשביל זה יש את הוולחו"ף, דנים קונקרטית בתנאים מקומיים ונסיבתיים.

<ליאור גליק: בעצם מתכללים מכלול שיקולים, גם התוקף של התוכנית, מתי היא נעשתה, ועוד שיקולים אחרים.

מירי רגב: נציג משרד הפנים, אני מבקשת את התייחסותך קודם כול בנוגע לאכיפת חוק איסור נהיגה בחוף הים.

מירי רגב: אתם אוכפים את זה?

מירי רגב: ואני שואלת גם על התשלום בחופים.

<אשר גרנר: אענה על הכול.

מירי רגב: רק בואו נזדרז.

מירי רגב: יש לנו עוד דיון ויש לנו היום גם מליאה ויום ארוך.

<אשר גרנר: אענה, ברשותכם, על כל הדברים, אבל אני חייב לפתוח ולומר שחוק הסדרת מקומות רחצה הוא בין הייחודיים בעולם.

<אשר גרנר: החוק במדינת ישראל הוא ברמה ארצית.

<אשר גרנר: לצורך העניין, אני חושב שהחוק הזה למעשה מביא להצלת חיים.

<אשר גרנר: אם אנחנו מסתכלים בהשוואה לעולם, אצלנו יש אחוז נמוך מאוד של טובעים למוות, ושוב, זה בזכות אותם אלה שיושבים כאן, המצילים והרשויות המקומיות, שעושים עבודה נאמנה בתחום הזה.

<אשר גרנר: יש לנו 140 חופים במדינת ישראל שפזורים על פני ארבעת הימים, כאשר מדובר על רצועת חוף של 306 קילומטרים, מתוך זה בחלוקה כמעט 19 קילומטרים הם חופים מוכרזים לרחצה.

<אשר גרנר: יש עוד חופים אסורים לרחצה, שזה מעגנות, נמלים ובסיסי צה"ל, שמשתרעים על פני 161 קילומטרים, ומה שנשאר לכל תושבי מדינת ישראל הוא 125 קילומטרים שהם חופים ללא סטטוס.

<אשר גרנר: מבחינת חופים מוכרזים, יש לנו בים התיכון 93, בכנרת 26, בים המלח 17 ובים סוף 4.

<אשר גרנר: זה 140 חופים.

<אשר גרנר: זה לא כולל את המועצה האזורית מגילות.

<אשר גרנר: למעשה יש לנו 147 חופים שמוכרזים כאסורים לרחצה.

<אשר גרנר: בשנה שעברה לצערנו טבעו למוות בעונת הרחצה 26 אנשים, כאשר הממוצע הוא 44 טובעים בעונה.

<אשר גרנר: המטרה היא להקטין את מספר הטובעים.

<אשר גרנר: אגב, רוב הטובעים הם באזורים האסורים לרחצה או באזורים המותרים לרחצה אבל אחרי שעות הפעילות.

<אשר גרנר: לא בכדִי אמרתי שזו העבודה של המצילים שיושבים פה, שעושים עבודה מצוינת.

<אשר גרנר: לשאלה בעניין איסור הנהיגה בחופים.

מירי רגב: רק במשפט אחד.

מירי רגב: אין לי זמן עכשיו לערוך כאן דיון ארוך.

מירי רגב: אני שואלת שאלות ברורות מאוד.

מירי רגב: פשוט תגיד לי כן או לא: החוק נאכף?

מירי רגב: כן או לא?

<אשר גרנר: לגבי איסור נהיגה בחופים, התשובה היא כן.

<אשר גרנר: יש כאן את רשות הטבע והגנים, שאנחנו עושים עבודה משותפת איתם.

<אשר גרנר: למעשה את רוב האכיפה עושים באמצעות רשות הטבע והגנים.

<אשר גרנר: אנחנו מכשירים אותם וגם את הרשויות המקומיות.

<אשר גרנר: למעשה איסור נהיגה נאכף ברובו בכל מדינת ישראל בצורה מאוד מסיבית וטובה.

<אשר גרנר: אני עובר לעניין התשלום בחופים.

<אשר גרנר: על-פי החלטת בג"ץ קבענו הנחיות מסודרות, לְמה אנחנו מאשרים תשלומים בחופים.

<אשר גרנר: אני מדבר על תשלומים ששר הפנים אישר על סמך 4 דברים שאסור לגבות כסף בגינם: הצלה, ניקיון, שירותים ומים.

<אשר גרנר: מתוך 140 חופים במדינת ישראל, שר הפנים אישר ב-9-10 חופים גביית דמי כניסה.

מירי רגב: הם החופים הכי נגישים.

<אשר גרנר: לא.

מירי רגב: אם יש 140 חופים ואתם מאשרים ב-9-10 חופים לגבות דמי כניסה, למה דווקא בהם?

מירי רגב: כי אלה החופים שמגיעים אליהם הכי הרבה אנשים.

<אשר גרנר: התשובה היא לא.

<אשר גרנר: דווקא היכן שמגיעים הכי הרבה אנשים לא גובים כסף בכלל.

<אשר גרנר: לצורך העניין, אגיד מה הם החופים שגובים כסף, שנותנים מעבר לשירותים שאמרתי שעליהם לא גובים.

<אשר גרנר: מדובר על המועצה האזורית חוף אשקלון – זיקים וניצנים, על חוף הצוק בתל-אביב, חוף דור-נחשולים בחוף כרמל, חוף ארגמן בעכו, חוף גלי-גיל בנהריה ועוד שני חופים במטה אשר.

<אשר גרנר: זה בים התיכון.

<אשר גרנר: בכנרת יש חוף אחד, שהוא החוף הנפרד.

<אשר גרנר: גם במפרץ עין גנים, נכון.

מירי רגב: אנחנו מכירים את החופים.

מירי רגב: למה החלטתם שדווקא שם משלמים ומה גובה התשלום?

<אשר גרנר: התשובה פשוטה.

<אשר גרנר: על-פי ההחלטה של בג"ץ, על סמך זה פנינו לרשויות המקומיות.

<אשר גרנר: אלה הרשויות המקומיות שביקשו לגבות כסף.

<אשר גרנר: חשוב לומר, הגבייה של הכסף היום נועדה לצורך אחזקה.

<אשר גרנר: אחזקה של כל חוף נעה בין 750,000 ל-1.5 מיליון שקל בעונה.

<אשר גרנר: זה המון כסף שמושת על הרשות המקומית.

מירי רגב: מה זה אחזקה של חוף?

<אשר גרנר: מדובר, מעבר להכשרת דרכים, להכשיר את חופי הרחצה, תשלומים, מצילים, חשמל, ביוב.

מירי רגב: אמרת עכשיו שאסור לגבות כסף על הצלה, ניקיון, שירותים ומים.

מירי רגב: על מה גובים כסף?

<אשר גרנר: גובים עבור הצללה, מלתחות, שמירה ודברים נוספים מעבר לארבעת הדברים שציינתי.

<אשר גרנר: אבל כשדיברתי על כסף שרשות מקומית משלמת על האחזקה, למשל נמצא כאן כרמל סלע, ראש המועצה האזורית חוף הכרמל.

<אשר גרנר: מהארנונה שהוא לוקח מן התושבים שלו, שהם מעטים, הוא לא יכול להחזיק כזה חוף, כאשר החוף משרת למעשה את כל הסביבה.

<כרמל סלע: את כל המדינה.

<אשר גרנר: אתה רואה, אני מייצג אותך, זה שיתוף פעולה.

דוד אזולאי: אתם מאשרים תשלום לאותן רשויות מקומיות?

דוד אזולאי: מה קורה כאשר ראש רשות מקומית גובה כסף ולא אישרתם לו את זה?

<אשר גרנר: לצורך העניין, אם אני מסתכל מה החוק אומר, אין לנו שום עיצומים מעבר לעיצום של- - -

מירי רגב: אז נתקן את החוק.

מירי רגב: זה בית המחוקקים.

<אשר גרנר: תודה על השאלה, כבוד היושבת-ראש.

<אשר גרנר: מבחינת העיצומים הדבר היחיד שאני יכול לעשות זה לסגור את החוף, אבל את מי אני מעניש?

<אשר גרנר: אני מעניש את הציבור הרחב וזה מה שאני לא רוצה.

מירי רגב: גם כשמעלים את המע"מ מענישים את הציבור הרחב.

מירי רגב: בוא, את הסיפורים האלה כולנו מכירים.

מירי רגב: שכל אחד יעשה את התפקיד שלו.

מירי רגב: הקשב רגע, בואו נתחיל להתכנס לדיון.

מירי רגב: נגמרו המילים היפות, עכשיו אני רוצה להבין פשוט וברור, לפני שנעבור לדיון של חברי הכנסת והארגונים.

מירי רגב: אני שואלת אותך, קודם כול, כמה כסף עולה להיכנס לחוף?

<אשר גרנר: 12 שקלים למי שמעל גיל 18.

<אשר גרנר: עד גיל 13 לא משלמים בכלל.

<אשר גרנר: בגילאים 13-18 משלמים 10 שקלים.

מירי רגב: מי קבע את התשלום של 12 שקלים?

<אשר גרנר: זה נקבע על סמך עבודה, דרך רואה חשבון.

<אשר גרנר: קיבלנו את פירוט כל ההוצאות מעבר לאותם 4 דברים.

מירי רגב: מי קבע את זה?

<אשר גרנר: משרד הפנים, שר הפנים.

מירי רגב: משרד הפנים החליט שזה הסכום.

מירי רגב: האם הסכום הזה עודכן לאור הקשיים שיש?

תמר זנדברג: אבל זה רק בחלק מן החופים.

מירי רגב: כמה זמן התשלום הזה לא עודכן?

<אשר גרנר: אני רק מזכיר לך, מדובר על 10 חופים בלבד.

מירי רגב: אבל אלה 10 חופים שגם אליהם מגיעים אנשים.

תמר זנדברג: השאלה גם איפה גובים מעבר לזה, היכן שאסור.

דוד אזולאי: אין סנקציה.

מירי רגב: תיכף נדבר.

מירי רגב: חבר הכנסת אזולאי, רשמתי אותך.

מירי רגב: את זה גובים בחופים שהכרזת עליהם, בין 9-10 חופים, ויש עוד חופים אחרים שגובים בהם ואתה לא מצליח לאכוף שלא יגבו תשלום?

<אשר גרנר: תלוי מה ואיפה.

<אשר גרנר: אנסה לעשות סדר.

<אשר גרנר: למשל, באתרים של רשות הטבע והגנים נגבים דמי כניסה משלהם, אבל על-פי חוק הגנים הלאומיים.

<אשר גרנר: לנו אין שום אחריות על הנושא הזה.

<אשר גרנר: חניה – זה כמו חניה בכל מקום אחר.

מירי רגב: גן לאומי זה כל מה שקשור לרשות הטבע והגנים, שם משלמים 38 שקלים בקיסריה ו-30 שקלים בפלמחים?

<אשר גרנר: כן, לנו אין שום אחריות לזה.

מירי רגב: זה לא חלק מן החופים שנכללים ב-9-10?

<כרמל סלע: זה המחיר לרכב, לא לבן אדם.

תמר זנדברג: הרכב נכנס לבד?

<כרמל סלע: גובים 30 שקל לחניה לרכב עם 5 אנשים.

<כרמל סלע: אתה גובה בכניסה לחוף הים 12 שקל לאדם.

מירי רגב: אבל בקיסריה זה 38 שקלים לאדם.

<כרמל סלע: זה לאתר הארכיאולוגי.

<כרמל סלע: זה לא לחוף הים.

<כרמל סלע: זה משהו אחר.

<קריאה: גובים גם ממי שלא רוצה להיכנס לגן הארכיאולוגי.

תמר זנדברג: אבל מי שרוצה להיכנס שם לחוף הים משלם אותו מחיר.

מירי רגב: מי שרוצה להיכנס לחוף משלם.

<כרמל סלע: הורדוס לא שאל אותנו לפני כן.

מירי רגב: נחמד שהורדוס לא שאל, אבל אנחנו כן שואלים.

מירי רגב: 38 שקלים לאדם כדי להיכנס לקיסריה, זה באמת חופי רחצה לעשירים בלבד.

<אשר גרנר: אבל האדם לא הולך לחוף רחצה, הוא הולך לביקורים באתרים הארכיאולוגיים.

מירי רגב: חבר'ה, בואו לא נתבלבל, בואו לא נבלבל את עצמנו עם הפרטים.

מירי רגב: בסדר?

מירי רגב: מי שנכנס לקיסריה, לחוף הים, לא לאתר הארכיאולוגי, מי שלא רוצה ללמוד על הורדוס אלא רוצה להתרחץ בחוף בקיסריה לאור הנופים היפים, משלם 38 שקלים.

מירי רגב: לא לרכב כמו בפלמחים.

<אשר גרנר: אמרתי שזה לא על-פי אישור שר הפנים, אלא על-פי גן לאומי.

דב חנין: אותו דבר גם בחוף באכזיב.

<שאול גולדשטיין: זה לא מיועד להיות חוף ים רגיל.

מירי רגב: למה לא מיועד?

מירי רגב: יש לנו כל-כך הרבה חופי ים שדווקא בקיסריה זה לא מיועד?

<שאול גולדשטיין: בקיסריה זה בדיוק 50 מטר חוף.

<שאול גולדשטיין: לא אנחנו מפעילים אותו, דרך אגב, אלא החברה לפיתוח קיסריה והכניסה שם כוללת גם מיצגים אורקוליים ואתר ארכיאולוגי ועל זה גובים כסף.

<שאול גולדשטיין: קצת מוזר להשוות את זה לחוף ים רגיל.

מירי רגב: חוק החופים קובע שלציבור יש חלק מן המנדט על מה שקורה בחופים, החופים שייכים גם לציבור.

מירי רגב: לא יכול להיות שאדם צריך לשלם 38 שקלים עבור כניסה לקיסריה, גם כשהוא לא הולך לראות הופעה אלא הוא בסך הכול רוצה לבקר בשבת, או אם הוא שומר שבת – ביום שישי לפני כניסת שבת, רוצה לנסוע עם המשפחה שלו וליהנות מחופי המדינה.

מירי רגב: למה עליו לשלם 38 שקלים לאדם ביולי-אוגוסט?

מירי רגב: יש גם הוצאות לקייטנות, וגם כל הגזירות הכלכליות, ועכשיו גם בדבר היחיד שהוא יכול לבוא וקצת לנשום ולהתרווח הוא צריך לשלם עבור כל בני המשפחה.

מירי רגב: שלא נדבר, כאשר הוא מגיע לשם אז קונים גם ארטיק וכולי.

מירי רגב: עזוב שהם מגיעים עם כל הסנדוויצ'ים שלהם ועם כל הדברים, אבל קונים גם ארטיק ומשקה.

מירי רגב: זה הוצאה של כמעט 500 שקלים למשפחה.

מירי רגב: זה לא הגיוני.

מירי רגב: זה נשמע הגיוני?

מירי רגב: ככה המדינה הזאת הולכת לקראת אזרחיה?

דוד אזולאי: כמה חופים בכל זאת גובים כסף, ומה משרד הפנים נוקט כנגד מי שגובים שלא כדין?

מירי רגב: חבר הכנסת אזולאי, יושב-ראש לשעבר של ועדת הפנים והגנת הסביבה, שואל שאלה נכונה, בכמה חופים שאתם לא מאשרים גובים תשלום.

דוד אזולאי: ואילו סנקציות אתם נוקטים.

<אשר גרנר: אין לי את הנתונים מפני שכפי שאמרתי, זה תלוי איך מסתכל הציבור.

<אשר גרנר: בחלק מן החופים גובים דמי חניה.

<אשר גרנר: אם נסתכל על תל-אביב, כאשר אתה מגיע לחוף ירושלים אתה מגיע לחניון.

<אשר גרנר: אפשר להגיד שגם זה גביית כסף ממי שהולך לחוף, אבל זה בהגדרה חניה.

דב חנין: שם הוא יכול להגיע לחוף ברגל.

מירי רגב: אבל אם הוא מגיע ברגל הוא לא משלם.

<אשר גרנר: גם בכנרת אם אתה מגיע ברגל, ויש גם תחבורה ציבורית, אתה לא משלם.

<אשר גרנר: לכן אני אומר, זו שאלה קשה.

מירי רגב: ידעת שאנחנו מתכוונים לדבר על חופי הרחצה, אז למה לא באת עם טבלה שתענה על השאלה הקשה שאתה שואל אותנו?

<אשר גרנר: התכוננתי לפי ההגדרה שלכם: מצב חופי הרחצה.

<אשר גרנר: לא נאמר שום דבר על דמי כניסה וכן הלאה.

<אשר גרנר: כך זה בהגדרה.

<אשר גרנר: זאת התשובה שלי.

מירי רגב: לא נאמר על תשלום בחופים?

<אשר גרנר: לא, נושא הדיון הוגדר: מצב חופי הרחצה בישראל.

<אשר גרנר: היות ואנחנו מדברים על נושא דמי הכניסה נתתי לכם את התשובה שלי לעניין דמי כניסה, על-פי ההסמכה של שר הפנים.

<אשר גרנר: זאת התשובה שלי לעניין.

מירי רגב: הבנתי מה אתה אומר.

מירי רגב: נדון על זה עם שר הפנים.

מירי רגב: התשובה שלך לא מספקת אותי.

מירי רגב: היית צריך לבוא היום יותר מוכן לדיון, גם אם הוועדה לא שלחה לך בקשה בעניין התשלום.

<אשר גרנר: אז עניתי לך.

מירי רגב: לא ענית לי באילו חופים גובים כסף ועל מה גובים כסף.

<אשר גרנר: עניתי לך.

מירי רגב: לא בין החופים שאתה ציינת.

<אשר גרנר: דמי כניסה בחניונים אינם בתחום שלי.

<אשר גרנר: רבותי, בואו נעשה הפרדה, מה כן ומה לא.

מירי רגב: "אדם, טבע ודין", יש לכם איזו דוגמה לחוף שבו לא אוכפים אי גביית תשלום?

מירי רגב: תני לי דוגמאות, בלי פתיח.

<קרן הלפרין-מוסרי: חילקנו מפה והכול מסומן עליה.

<קרן הלפרין-מוסרי: הראינו בה בדיוק את תמונת המצב.

<קרן הלפרין-מוסרי: אין ספק שמה שאומר נציג משרד הפנים רלוונטי – 9-10 חופים קיבלו אישור לגבות דמי כניסה, אבל מה שמעניין את המתרחץ, את האזרח הישראלי, הוא איפה גובים ממנו כסף ואיפה לא, ולא משנה אם זה רשות הטבע והגנים, משרד הפנים או העירייה.

<קרן הלפרין-מוסרי: אז המפה שחילקנו לכם מראה בדיוק באילו חופים גובים כסף.

<קרן הלפרין-מוסרי: אתם יכולים לראות שזה בהרבה מאוד חופים, בין אם עבור חניה, ופעמים רבות בלי הכניסה עם רכב פרטי אין דרך להגיע לאותו חוף.

<קרן הלפרין-מוסרי: זה נכון בעיקר במועצות האזוריות, בכנרת וכדומה, בין אם זה בשמורות הטבע, בין אם זה בים המלח, שם בכלל במועצה האזורית מגילות, מכיוון שמדובר בשטחים שאינם שטחי מדינת ישראל – זה המערב הפרוע, או בכל מקום אחר.

<קרן הלפרין-מוסרי: אם תסתכלו, כל הנקודות שמסומנות במפה הזאת מראות, ויש מקרא שמבחין בין תשלום עבור חניה, תשלום באישור משרד הפנים או כל תשלום אחר.

<קרן הלפרין-מוסרי: בשורה התחתונה, הציבור מתרעם, ובצדק, כי כפי שאמרה יושבת-ראש הוועדה, בצדק, זה המעט שמגיע לאנשים בחינם, ליהנות מחול, מאוויר וממים בחוף הרחצה, וזה שייך קודם כול לציבור, וכך גם קובע החוק, לא רק אנחנו.

מירי רגב: תודה רבה לך.

מירי רגב: הבנתי גם את תשובתך, שרוב החופים הם לעשירים בלבד.

<אשר גרנר: את זה לא אמרתי.

<אשר גרנר: אני מבקש לתקן.

מירי רגב: לא אתה אמרת.

מירי רגב: אמרתי שכך הבנתי.

<אשר גרנר: זה לא מה שאני אמרתי.

<אשר גרנר: אני מבקש לתקן את הדברים.

מירי רגב: אני אומרת שוב, יש אכיפה שלא נעשית בחלק מן החופים.

<אשר גרנר: אני לא מקבל את זה, ברשותך, כבוד היושבת-ראש.

<אשר גרנר: מן הסיבה הפשוטה שבעניין האכיפה אני חייב לציין, בנקודות שיש לנו ממשק עם משרד הפנים אנחנו מטפלים באופן חמור אם נגבים כספים לא בהסכמתנו, ויעיד גם חבר הכנסת אזולאי לגבי טבריה, מה שהיה בחוף הנפרד.

<אשר גרנר: במקומות שאנחנו מאשרים אנחנו עובדים על-פי מה שהמחוקק איפשר לנו ומה שנקבע על-פי החלטת בג"ץ.

<אשר גרנר: אנחנו עושים את עבודתנו נאמנה.

<אשר גרנר: חניונים אינם בתחומנו, הם בתחום הרשות המקומית, על-פי חוקי-העזר העירוניים שלהם.

<אשר גרנר: אני מבקש לדייק מפני שיש דברים שהם בסמכותנו.

<אשר גרנר: לכן אני מקפיד לדייק.

מירי רגב: חברת הכנסת תמר זנדברג, לאחר מכן מנכ"ל "צלול".

תמר זנדברג: תודה רבה על הדיון.

תמר זנדברג: אני רוצה לברך גם את יושבת-ראש הוועדה וגם את חבר הכנסת דב חנין מהשדולה החברתית-סביבתית, ואת נאור ירושלמי מ"חיים וסביבה", שכבר שנים רבות מאוד מארגנים את יום הסביבה בכנסת.

תמר זנדברג: זה יום הסביבה הראשון שלי בכנסת, אבל נדמה לי שההדים של ימי הסביבה הקודמים בהחלט משפיעים ויוצרים כאן איזה אפקט מתגלגל מיום סביבה ליום סביבה, שכל שנה האפקט מתעצם ועולה, יותר ויותר נושאים מצטרפים תחת המטרייה הסביבתית.

תמר זנדברג: נדמה לי שהיום כבר ברור לחלוטין, וכאן רואים את זה היטב, שהיא סוגיה סביבתית-חברתית.

תמר זנדברג: כלומר, בכל מקום שבו נמצא משאב טבע שיש בו ערכי סביבה וטבע, נמצא גם שהמקום הזה מתחלק, גם המפגעים שהוא מועד אליהם וגם המשאב עצמו כמשאב מתחלק בצורה לא שוויונית.

תמר זנדברג: אמרת את זה בצורה פשוטה – לעשירים בלבד.

תמר זנדברג: אנחנו רואים את זה פעם אחר פעם, גם במקרה החופים, שזה אחד המשאבים הטבעיים המרכזיים של ישראל.

תמר זנדברג: זה לא גז, לא פוספטים ולא נפט, אבל זה משאב ציבורי בדיוק כמו כל שטח פתוח ובדיוק כמו האוויר הנקי שאנחנו נושמים וכולי.

תמר זנדברג: אני חושבת שההחלטה שלנו כאן, גברתי היושבת-ראש, צריכה להיות לקרוא להסתכלות כוללנית, גם מצד משרדי הממשלה, על נושא החופים.

תמר זנדברג: לא ייתכן שרשות שמורות הטבע מסתכלת בזווית הצרה שלה, ו"הורדוס בנה פה", ומנהלים את הגן הלאומי והכול מצוין; והרשות המקומית, שהיא גם בעצמה לפעמים חבוטה ומוטלות עליה הרבה מאוד מטלות ללא כלים וללא אמצעים, נמצאת בין הפטיש לסדן: מצד אחד צריכה לגבות, מצד שני צריכה לספק את השירותים לאזרחים.

תמר זנדברג: התוכניות – אני מציעה שבעתיד נקיים דיון על כך שגם התוכניות הקיימות, יש מספיק מקרים כאלה, שמגיעות לוולחו"ף מקבלות אישורים לבנייה על חופי הים למרות התוכניות שמונעות את זה, ויש דוגמאות לכך.

תמר זנדברג: בקיצור, החופים יותר מדי מופקרים, מיותר מדי כיוונים, מיותר מדי גורמים שנוגסים בהם ובסופו של דבר נוגסים במשאב הציבורי.

תמר זנדברג: לכן אני מציעה שנסכם בקריאה שאיזה גורם אחד – איני יודעת אם ועדה בין-משרדית או אנחנו כוועדה או איני יודעת מי – יתכלל את ההסתכלות על נושא החופים, כמובן ביחד עם הארגונים, ויציב את הדבר הזה כמשימה לאומית, לשמור על החופים מכל הכרסומים האפשריים.

תמר זנדברג: תודה רבה.

מירי רגב: מאה אחוז.

מירי רגב: מנכ"ל "צלול", בבקשה.

מירי רגב: בקצרה, כי אנחנו חייבים לסכם, ויש לנו עוד דיון על גזי חממה.

מירי רגב: לאחר מכן חבר הכנסת דב חנין.

<מאיה יעקבס: קודם כול, אני מצטרפת למברכים.

<מאיה יעקבס: אני רוצה לומר רק דבר קצר לגבי התשלומים שנגבים בכניסה לחופים.

<מאיה יעקבס: פשוט הרגע קיבלתי אי-מייל עם נתונים על מבצע שערכנו אתמול שבדק מחירים בכניסה לחופים, מחירי עלויות וכולי.

<מאיה יעקבס: מתוך 10 חופים שבדקנו, גם בחוף זיקים ובשבי ציון ביקשו כסף.

<מאיה יעקבס: ביקשו 12 שקלים, שזה יותר ממה שצוין כאן.

<אשר גרנר: אמרתי: 12 שקל.

מירי רגב: הוא אמר:

מירי רגב: עד 12 שקלים.

<מאיה יעקבס: סליחה, בסדר.

מירי רגב: זיקים ושבי ציון הם לא במסגרת החופים שאושרו.

<אשר גרנר: הם במסגרת החופים שאושרו.

<מאיה יעקבס: אתמול או שלשום היה "פוסט" בפייסבוק, שמייצג מאוד את המצב בחופים.

<מאיה יעקבס: היה שם בחור שסיפר שהוא היה בחוף גבעת עלייה בתל-אביב, ביקשו ממנו מחיר מופקע על כיסאות ושמשיות, לא הסכימו לתת לו קבלה, לא הסכימו לתת למשפחה שישבה לידו לשבת על כיסאות שלהם שהם הביאו מן הבית, וכאשר פנו לפקחים בחוף הפקחים אמרו: זה לא אנחנו, זה חברת "אתרים".

<מאיה יעקבס: אני חושבת שזה מגלם המון מן הבעיות שאנחנו רואים בחופים.

<מאיה יעקבס: קודם כול, נושא האכיפה והפיקוח.

<מאיה יעקבס: אם כבר יש פקחים שמסתובבים בחוף ועושים הפרדה בין החברה העירונית- - -

מירי רגב: הפקחים על החוף הם של העירייה?

<אשר גרנר: כן, של העיריות.

<אשר גרנר: תגידו שמשרד הפנים גם אחראי על זה, זה בסדר.

מירי רגב: אתם מספיק אחראים.

מירי רגב: אל תיקח את זה ללב, אשר.

מירי רגב: מה שאתה צריך לעשות עשית בסדר בחופים שבהם נגבים עד 12 שקלים, אבל יש לנו עוד דברים, יש עוד תשלומים אחרים.

מירי רגב: בסוף צריך להסתכל על זה בהסתכלות נרחבת.

<אשר גרנר: ההערה היתה לעמותת "צלול".

<אשר גרנר: היא מבינה בדיוק למה אני מתכוון.

<מאיה יעקבס: בסדר, קיבלתי.

<מאיה יעקבס: אני שמעתי 10 שקלים.

<מאיה יעקבס: אני מתנצלת.

<מאיה יעקבס: אנו מציעים, מעבר לעובדה שיש פה בעיה, שהפקחים לא מגבים פה, לא נותנים פה שירות שאמורה לתת חברת הניהול העירונית בחוף, בהתחשב בעובדה שיש לנו בעיה עכשיו גם עם הפרויקט של חוף נקי, שהמשרד להגנת הסביבה נאלץ לקצץ בגלל בעיית תקציב, שזו בעיה חמורה בפני עצמה, אולי היה צריך לדרוש שהפקחים בעירייה יתחילו לתת דוחות גם לאנשים שמשליכים אשפה, שזה נושא שבכלל לא מדברים עליו.

מירי רגב: בכל זאת גובים כסף, לא?

<מאיה יעקבס: בדיוק, ואנחנו גם משלמים להם בארנונה שלנו את המשכורות שלהם.

<מאיה יעקבס: אם אנחנו נוגעים בארנונה – אני מצטערת שאני קופצת פה מנושא לנושא אבל לא ניתן לי זמן רב – אבל לחוף כרמל, לצורך העניין, מגיעים אנשים מכל הארץ ולכן האנשים שמשלמים ארנונה בחוף כרמל הם לא אלה שצריכים לממן לבדם את הטיפול בחופים האלה.

<מאיה יעקבס: זה בעיה בפני עצמה.

<מאיה יעקבס: נכון וחשוב שיהיו לנו חופים פתוחים ונקיים ככל האפשר, גם חופים שהם לא מוכרזים.

מירי רגב: מאה אחוז.

מירי רגב: תודה רבה לך.

מירי רגב: חבר הכנסת דב חנין, ולאחר מכן מנכ"ל רשות הטבע והגנים.

<מאיה יעקבס: סליחה, אם אפשר, רק עוד נושא אחד, על הבדיקות של משרד הבריאות את איכות המים.

<מאיה יעקבס: משרד הבריאות עורך את הבדיקות בימים קבועים יחסית והחברות, הארגונים שמזרימים מים יודעים מתי עליהם לעצור את הזרמת התמלחות שלהם והשפכים בימים בהם נערכת בדיקה.

מירי רגב: הבנתי.

מירי רגב: נבקש מהם שיעשו את זה באקראי ובהפתעה.

<מאיה יעקבס: הם עוצרים את ההזרמה יומיים לפני, כשיודעים, כדי שהפרמטרים יהיו נקיים.

<מאיה יעקבס: זה באמת בעיה.

<זאב פיש: חברתי מ"צלול", זה לא כל-כך פשוט ואנחנו לא נולדנו אתמול.

דב חנין: תודה, גברתי יושבת-ראש הוועדה.

דב חנין: 5 מברקים ב-5 נושאים.

דב חנין: אני מברך מאוד על הדיון הזה.

דב חנין: הייתי רוצה לראות אותו כפתיחה של סדרת דיונים על מה שקורה בחופי הים שלנו, כי יש כאן באמת סוגיות מאוד-מאוד כבדות, שכל אחת מהן ראויה לדיון נפרד.

דב חנין: מברק ראשון.

דב חנין: נושא התכנון – יש על חופי ישראל שורה ארוכה של איומים חדשים כתוצאה מתוכניות ישנות.

דב חנין: צודק היועץ המשפטי של הוועדה כשהוא אומר שרשויות התכנון צריכות לבצע את חובתן.

דב חנין: הטרגדיה היא שהן לא מבצעות את חובתן, בין היתר גם בטענות משפטיות.

דב חנין: אני לא רוצה להיכנס לוויכוח, מי צודק ומה צודק ואיך קורה ומה קורה ומה הפרשנויות והשאלות הכלכליות שהזכיר פה נציג מינהל התכנון.

דב חנין: חייב בנושא הזה להיעשות סדר.

דב חנין: אין לנו זמן ואין לנו יכולת להמשיך את ההפקרות הקיימת.

דב חנין: המילה "הפקרות" היא המילה הכי מתונה שיכולתי לבחור כדי לתאר את המצב הזה.

דב חנין: לכן אנחנו חייבים לקדם את הצעת החוק שהוזכרה כאן קודם בדיון, הצעת חוק שדורשת בחינה מחדש של כל אחת מ-91 התוכניות שאנחנו יודעים עליהן היום.

דב חנין: לא לבטל אותן, אבל לשקול אותן ולבחון אותן.

דב חנין: אחרת, גברתי היושבת-ראש, יהיו לנו פה בוועדה, כפי שהיה לך דיון על פלמחים, ואני מברך אותך על הדברים שאמרת בדיון הזה, יהיו לנו עוד 90 תיקים נוספים, כל תיק כזה יגיע לוועדה הזאת.

דב חנין: צריך להיות פתרון מערכתי כולל אחד.

דב חנין: בתחום המשפטי יש מושג כזה: "שלטון היד המתה".

דב חנין: פה יש שלטון היד המתה.

דב חנין: מתוך הקבר צומחות התוכניות העותומניות והמנדטוריות ושולטות עלינו.

דב חנין: הגיע הזמן לסיים את השלטון הזה.

דב חנין: מברק שני, זיהומים וסכנות, קידוחי גז – שאל פה חבר הכנסת פייגלין, שלא נמצא אתנו, האם יש איומים מקידוחי גז.

דב חנין: יש איומים מקידוחי גז ויש איומים הרבה יותר קשים מקידוחי נפט שיהיו מתחת לשכבת הגז, בעומק של ultra deep water.

דב חנין: זה נושא הראוי לדיון מיוחד בוועדה הזאת.

דב חנין: יש פה מחויבויות בינלאומיות של ישראל ושאלות אחרות, אבל קודם כול אנחנו חייבים לעצמנו ולשמירה על העתיד שלנו.

דב חנין: נושא דמי כניסה – אומר רק במשפט, גברתי – זה ראוי לדיון נפרד.

דב חנין: נושא נוסף שאני רוצה לציין במשפט, התחלנו את עונת הרחצה.

דב חנין: אחד האבסורדים הגדולים, ואני שמח שנציג המצילים נמצא אתנו כי אתו יש לי שיתוף פעולה ארוך שנים בעניין הזה, אבל אנחנו לא מצליחים ביחד להתקדם.

מירי רגב: כי הוא בחר פרטנר לא נכון.

מירי רגב: ממתי מציל הולך עם דב חנין?

מירי רגב: אני יכולה להבין את זה?

מירי רגב: ראית אותו בים לאחרונה?

דב חנין: הוא רואה אותי בים כי אני מגיע מוקדם.

<אבי אפיה: קיבלת הזמנה ברגע זה.

דב חנין: הרמת לו להנחתה, כי בדיוק המשפט הבא שלי היה: הנה יש לנו פרטנרית חדשה.

דב חנין: אני נותן לך את האתגר.

דב חנין: תראו את האבסורד, במדינת ישראל חופי הרחצה בשיא העונה, היום כשהשמש שוקעת בשעה 19:30, ועוד מעט עם שעון הקיץ היום גם יתארך, אבל עזבו, היום השמש שוקעת ב-19:30-20:00 אך החופים נסגרים בשעה 17:00.

דב חנין: האם זה לא טירוף?

<ציון שדה: לא בכולם.

<ציון שדה: בנתניה הם נסגרים בשעה 19:00.

תמר זנדברג: בתל-אביב בשעה 17:45.

מירי רגב: הרשויות המקומיות קובעות את מועד סגירת החופים?

<אשר גרנר: כן.

<אשר גרנר: על-פי חוק-העזר העירוני הרשויות המקומיות קובעות את לוחות הזמנים שלהן מן הבחינה הזאת.

<אשר גרנר: בדרך כלל בקיץ מאריכים, אבל בחודשים שלפני ואחרי לא מאריכים.

תמר זנדברג: מאריכים ל-5:45.

תמר זנדברג: זה בדיוק השעה להיחשף לשמש.

מירי רגב: נקיים על זה דיון.

דב חנין: אשמח, מצוין.

דב חנין: והערה אחרונה, אני מצטרף למה שאמרה חברת הכנסת זנדברג לפניי.

דב חנין: כל הנושא הזה מחייב טיפול מערכתי ולכן הגיע הזמן שנקים בישראל רשות ים וחופים שתאחד את הטיפול בכל ההיבטים של נושא הים.

דב חנין: יש פה אנשים נפלאים שעושים את העבודה שלהם.

דב חנין: כל הכבוד לכם, גם המשרד להגנת הסביבה, גם משרד הפנים וכל המשרדים האחרים.

דב חנין: הגיע הזמן לאגם את זה למערכת אחת, עם סמכויות, עם כוחות, שכולם יישבו במקום אחד.

דב חנין: תודה רבה.

מירי רגב: תודה רבה לך.

מירי רגב: רשות הטבע והגנים, לאחר מכן חבר הכנסת אזולאי, עוד דובר אחד – ראש המועצה, ואנחנו מסכמים.

<שאול גולדשטיין: אשתדל לעשות את הבלתי אפשרי ולדבר בקצרה על נושא כל-כך חשוב.

מירי רגב: אין מה לעשות.

מירי רגב: אנחנו נקיים עוד דיונים.

<שאול גולדשטיין: לדעתנו מצב החוף בישראל לא טוב, למרות האופוריות ששוררות כאן.

<שאול גולדשטיין: לא מדובר רק על הבנייה החדשה אלא גם על בנייה ישנה שעדיין לא הוסרה.

<שאול גולדשטיין: מדובר על לכלוך, חוף הים בישראל בעיקרון מלוכלך מאוד.

<שאול גולדשטיין: מדובר על היעלמות חול מהחופים, יש מקומות בהם צריך להוסיף היום חול, למשל בקיסריה שהזכרת אין חול, כל החול מלאכותי וצריך להביא אותו בכל יום מחדש, אחרת לא יהיה שם חול.

<שאול גולדשטיין: אם ימשיכו להקים עוד ועוד מרינות, אז בכלל לא נראה את המצרך הזהוב הזה בחופים שלנו.

<שאול גולדשטיין: כאשר אנחנו מסתכלים על החוף אנחנו מסתכלים על הקונפליקט בין האדם לטבע, מנסים לאפשר לשניהם לחיות ביחד, אבל הטבע כאן בהחלט נשחק, מקבל מכה פעם אחר פעם.

<שאול גולדשטיין: אנחנו מסתכלים לא רק על החוף אלא גם על הים שליד החוף, גם על הגב של החוף, שגם הוא הולך ונשחק.

<שאול גולדשטיין: לא נותנים לנו להכריז, לא על שמורות ימיות ולא על שמורות יבשתיות על החוף, וזה האמצעי היחיד שאנחנו מכירים על מנת לשמור על החוף.

<שאול גולדשטיין: נושא הפיקוח – כפי שראיתם בעיתונות בזמן האחרון, האלימות כלפי הפקחים שלנו, בייחוד בחופי הים, פשוט עברה כל גבול אפשרי.

<שאול גולדשטיין: בתי-המשפט לא עונשים אותם, המשטרה עסוקה בהרבה דברים חשובים ולא תמיד יש לה זמינות לתת לנו תשובות לפקחים שמותקפים.

<אבי אפיה: יש הרבה אלכוהול בים, בגלל זה.

<שאול גולדשטיין: יש הרבה אלכוהול בים, אבל זה לא רק האלכוהול.

מירי רגב: בערב.

<אבי אפיה: גם במשך היום, בשמש הנחמדה יש הרבה אלכוהול.

<אבי אפיה: לא בקבוקי זכוכית, התחילו להכניס את האלכוהול לבקבוקי פלסטיק וכולם שותים.

<שאול גולדשטיין: שאלת על איסור נהיגה בחוף – אנחנו אמונים על זה ביחד עם כל משרדי הממשלה, בייחוד משרד הפנים.

<שאול גולדשטיין: איסור נהיגה בחוף בעייתי ביותר – טרקטורונים אנחנו חוסמים עם סלעים אך זה לא תמיד עוזר.

דב חנין: האיסור לא בעייתי, האכיפה בעייתית.

<שאול גולדשטיין: הבנתם, אתם אנשים חכמים, אתם מבינים גם כשאני אומר חצי משפט.

<שאול גולדשטיין: לגבי התשתיות, שאל חבר הכנסת פייגלין שהיה פה קודם על תשתיות הגז.

<שאול גולדשטיין: רק צריך להזכיר דבר אחד שלא מדברים עליו, והוא מתקני הנזלה.

<שאול גולדשטיין: כאשר רוצים לייצא את הגז – כל זה כרוך במתקני הנזלה שיישבו על החוף, שזה איום גדול מאוד על חופי הים.

<שאול גולדשטיין: שאלת על המחירים – בשתי מילים, רוב החופים שלנו הם אתרים ארכיאולוגיים, אתרים לאומיים, שמתוקף תקנות המאושרות על-ידי המשרד להגנת הסביבה ומשרד הפנים אנחנו גובים כסף כחלק מהגבייה והתקציב של רשות הטבע והגנים הלאומיים.

<שאול גולדשטיין: רק לידיעתכם, כל חופי הים, למעט אחד אצלנו, כולם מפסידים יותר ממיליון שקל לחוף.

<שאול גולדשטיין: את הכספים האלה אנחנו מביאים ממקומות אחרים שבהם גובים מן הציבור.

<שאול גולדשטיין: אני לא יודע איך מחזיקים חוף בלי תקציב.

<שאול גולדשטיין: נורא כיף להגיד שהחוף הוא משאב ציבורי והוא חינם לכולם, אבל מישהו צריך לממן את זה.

<שאול גולדשטיין: אם הכנסת הנכבדה תחליט ששר האוצר יקציב לצורך הנושא הזה את המיליונים שצריך להקציב, אדרבה, מצוין, אנחנו לא מתעקשים, אבל צריך לקחת בחשבון את עלויות אחזקת החופים.

מירי רגב: אנחנו נעסוק בנושא המחירים.

<שאול גולדשטיין: ומשפט אחרון, אחד הדברים שאנחנו עושים עכשיו, חשוב מאוד שכולם יידעו, ביום חמישי הקרוב נפתח בחוף אפולוניה את שבוע "אהבה, אדם וים" ביחד עם המועצה לישראל יפה.

<שאול גולדשטיין: בעצם השבוע הזה נועד לרתום את הציבור הרחב לבוא ולהשתתף בהגנה על חוף הים.

<שאול גולדשטיין: אם חשוב לאנשים פה להגיע, ביום חמישי הקרוב אחר הצהרים נשמח לארח אתכם.

מירי רגב: תודה.

מירי רגב: חבר הכנסת אזולאי, בבקשה.

מירי רגב: אני מצטערת, אני יודעת שיש הרבה מאוד אנשים שרוצים לדבר אבל לא נספיק.

מירי רגב: נקיים עוד דיונים ואני מתארת לעצמי שתוכלו להתבטא בדיונים האחרים.

דוד אזולאי: תודה לך, גברתי היושבת-ראש.

דוד אזולאי: אני רוצה קודם כול לברך על הדיון הזה.

דוד אזולאי: אעשה את זה טלגרפית.

דוד אזולאי: יש שני נושאים שהחוק מחייב אותם, אחד זה לא לגבות דמי כניסה בחופים.

דוד אזולאי: לצערי הרב במקומות מסוימים, כפי שאשר גרנר אמר, מתירים את הגבייה, ויש מקומות בהם לא מאשרים גבייה ובכל זאת גובים כסף, ואין סנקציה.

דוד אזולאי: זאת הבעיה.

דוד אזולאי: אנחנו צריכים לתת על כך את הדעת.

דוד אזולאי: צריכה להיות סנקציה כנגד אותן רשויות מקומיות שגובות כסף בחופים בניגוד לחוק.

דוד אזולאי: מכובדי, אשר גרנר, בזמנו ביחד עם הנציג שמטפל בחופים טיפלנו בנושא של טבריה.

דוד אזולאי: אתה יודע בדיוק כמה התכתבויות היו בנושא הזה.

דוד אזולאי: בשורה התחתונה, עדיין ממשיכים לגבות שם כסף.

<עאטף חיר-אלדין: קיבלו אישור.

<עאטף חיר-אלדין: שר הפנים אישר.

דוד אזולאי: בסדר, פתרנו את הבעיה.

דוד אזולאי: אז אתה רואה שהם קיבלו אישור.

דוד אזולאי: איפה הועילו חכמים בתקנתם?

דוד אזולאי: כלומר, כאשר לא מאפשרים לגבות אין סנקציה, אז תנו להם היתר.

מירי רגב: נכשיר את השרץ.

<עאטף חיר-אלדין: אגב, זה היה השר מן המפלגה שלך.

דוד אזולאי: אתה יודע שגם כאשר הוא היה שר אמרתי את מה שצריך להגיד, וגם עכשיו אני אומר את זה.

דוד אזולאי: הדבר השני, על-פי החוק, בכל רשות מקומית צריך שיהיה חוף נפרד.

דוד אזולאי: גם פה לצערי הרב לא כל הרשויות המקומיות מוכנות לתת חוף נפרד לציבור שמשתמש בזה.

<אשר גרנר: תיקון – זה על סמך שבאים נציגים של המועצה ומבקשים את זה.

<אשר גרנר: איפה שיהיו פניות – אנחנו כמשרד הפנים נסייע.

<אשר גרנר: אני מודיע בקול רם, איפה שיש פניות אני מסייע.

דוד אזולאי: נתבקשנו לדבר טלגרפית אז אני עושה את זה.

דוד אזולאי: על-פי החוק, כאשר חברי מועצה דורשים הקמת חוף נפרד צריך לקבל.

דוד אזולאי: יש מקומות בהם ראש העירייה "מצפצף" ולא נותן חוף נפרד.

דוד אזולאי: השאלה מה הסנקציות שעומדות בידיכם.

דוד אזולאי: אין לכם סנקציות.

<אשר גרנר: אין.

תמר זנדברג: אולי החוף הנפרד יהיה בתשלום.

תמר זנדברג: .. סתם.

תמר זנדברג: ..

מירי רגב: כרמל סלע, בבקשה, בקצרה.

<כרמל סלע: הנושא מורכב מאוד.

<כרמל סלע: אני לא מחדש.

<כרמל סלע: לסיכום אני יכול להגיד שתמר זנדברג מאוד צודקת – צריך להקים רשות לשמירה או לטיפול בחופי הים.

<כרמל סלע: אבל יש כאן שתי נקודות מאוד-מאוד משמעותיות.

<כרמל סלע: מה לעשות שעם ישראל הוא עם מלכלך.

<כרמל סלע: לשמור על ניקיון זה לא פשוט, מאוד מסובך לשמור על ניקיון.

<כרמל סלע: מועצת חוף הכרמל מאוד שמחה על חוף הים הארוך שלה, 35 קילומטרים חוף.

מירי רגב: זכיתם.

<כרמל סלע: נכון.

<כרמל סלע: אנחנו עושים ככל שיש ביכולתנו לנקות אותו, על אף שזה לא מתוקצב.

<אשר גרנר: בכל שבת בכנרת מוציאים 1.2 מיליון שקל לצורך פינוי של שני חופים.

<כרמל סלע: אני לא רוצה להגיד לכם כמה זה עולה לנו.

<כרמל סלע: קל להגיד "הכול בחינם", קל להגיד, אבל מצד שני, מי צריך לדאוג לניקיון ולטיפול ולאיכות החיים במקומות האלה?

<דניאל מורגנשטרן: כל אמא.

<כרמל סלע: אני מצדיק את רשות הטבע והגנים הלאומיים שבחלק ממדינת ישראל כן גובה כסף, כי אחרת אי אפשר יהיה לשמור על המקומות האלה.

<כרמל סלע: למדינה מותר לגבות, אבל לרשויות המקומיות אסור לגבות.

מירי רגב: הרשויות המקומיות והמדינה הן גוף אחד.

<כרמל סלע: אנחנו לא מספיק מחונכים.

<כרמל סלע: בסך הכול קשה מאוד לטפל בכל הנושאים.

<כרמל סלע: אני מסכים, כפי שאמרתי בהתחלה, אם יקימו רשות לכל הנושאים שקשורים בחופי הים זה ייטיב עם כולם.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: הדיון היום הוא דיון ראשון בסדרת דיונים.

מירי רגב: כאשר נכנסתי לתפקידי אמרתי שסוגיית חופי הים מעניינת אותי, גם בגלל שאני אוהבת את הים וגם משום שאני רוצה שאזרחי המדינה יוכלו ליהנות מן הים.

<כרמל סלע: אגב, אנחנו כבר מ-9 בבוקר פה בדיונים, גם בוועדה לענייני ביקורת המדינה, בנושא חופי הרחצה.

מירי רגב: לכן אני חושבת שהחופים שלנו צריכים להיות נקיים ונגישים, לא רק מבחינת מחיר אלא גם שאנשים נכים יוכלו לבוא וליהנות מן הים וליהנות מן החוף ויוכלו להגיע לחוף בצורה ראויה.

<אשר גרנר: אגב, אפשר להזמין את הוועדה לביקור בעיריית נתניה.

מירי רגב: יש כאן הרבה מאוד סוגיות שנצטרך לדון בהן: כל סוגיית הפיקוח על המפגעים; כל נושא חוף פתוח; הקרן למניעת זיהום ים, שאני רוצה לדעת כמה כסף יש ומה עושים אתו; קידוחי הגז; נצטרך לדבר על המחירים בכניסה לחופים, כולל ברשויות המקומיות.

מירי רגב: צריך גורם אחד שיתייחס לזה מערכתית, כי לאזרח לא כל-כך משנה אם זה המשרד הגנת הסביבה או משרד הפנים או הרשות המקומית או רשות הטבע והגנים, זה לא מעניין אותו.

מירי רגב: כאשר אזרח נכנס לחוף עליו לשלם כסף.

מירי רגב: זה מגיע בסוף למדינה, לקופת משרד האוצר, בדרך כזאת או אחרת, או חוזר לאזרח בצורה כזאת או אחרת, אבל הוא משלם כסף.

מירי רגב: אנחנו צריכים לעשות הכול שביולי-אוגוסט אנשים ייהנו מחופי המדינה ולא יצטרכו להוציא על זה כל-כך הרבה כסף.

מירי רגב: על כל דבר מוציאים פה כסף – על סרט, זה מחיר של הסרט והפופקורן והשתייה, ועל חוף ים, ולחוץ-לארץ אי אפשר לנסוע, ולאילת גם.

מירי רגב: אז מה יעשו?

מירי רגב: כל היום יישבו מול הטלוויזיה וישמינו?

מירי רגב: בסוף צריך לתת לאנשים גם אופציות להסתובב ולטייל בארץ וליהנות מנופי הארץ היפים שלנו במחיר סביר.

מירי רגב: כל נושא דמי הכניסה – אמרתי, נעסוק בזה; כל נושא הצעת החוק, שאני שוקלת ביחד עם הוועדה, שתאכוף את כל סוגיית התשלום, גם על רשות הטבע והגנים הלאומיים;

<דניאל מורגנשטרן: תוסיפי את נושא החינוך וההסברה על הים.

<דניאל מורגנשטרן: זה נושא כבד.

מירי רגב: חינוך והסברה על הים, זה נושא חשוב, נכון, אתה צודק; סוגיה של שעות סגירת החופים בקיץ – צריך לבדוק גם את זה; פקחים שייתנו דוחות על השלכת פסולת על החופים; משרד הבריאות – תערכו בדיקה אקראית, שלא "יעבדו" עליכם.

<זאב פיש: עושים, וקשה מאוד "לעבוד" עלינו.

<זאב פיש: לא מדויק לומר שזה תמיד רוטיני.

<זאב פיש: יש בדיקות מיוחדות, והרבה.

מירי רגב: הקמת רשות ים וחופים – זה הדבר הכי טוב שיכול להיות.

מירי רגב: צריך לבדוק עם המשרד להגנת הסביבה איך אפשר לעשות כזה דבר ומה העלות של הסוגיה הזאת; אלכוהול בחוף – זה גם כן סוגיה שצריך לבדוק איך מטפלים בה; חופים נפרדים – אני כמובן בעד חופים נפרדים וצריך לאפשר לאנשים דתיים גם ליהנות מן החוף.

מירי רגב: חבר הכנסת אזולאי, אני בעד להקים צוות של שני אנשים מן הוועדה.

דוד אזולאי: אני עכשיו באופוזיציה.

מירי רגב: זה שאתה באופוזיציה לא אומר שאתה לא עובד.

מירי רגב: אני בעד להקים צוות.

מירי רגב: הנה, אם אתמול נבחרו שני אנשים מן האופוזיציה לוועדה לבחירת שופטים מי אני שאגיד שבוועדת הפנים והגנת הסביבה לא ייבחרו אנשי אופוזיציה.

דוד אזולאי: אתמול הטלת עליי את מירון, היום את החופים.

דוד אזולאי: הרי לא אקבל שעות נוספות.

דוד אזולאי: ..

מירי רגב: לא הטלתי עליך את מירון.

מירי רגב: תמר זנדברג ודוד אזולאי, אתם יכולים לרכז את כל הסוגיות, את כל הנושאים המהותיים לבדיקה ולטיפול?

מירי רגב: לא לבוא עכשיו עם הצעות גרנדיוזיות שאי אפשר לבצע אותן ואי אפשר לקיים אותן.

מירי רגב: זה בטווח הארוך.

מירי רגב: כולנו רוצים את הטווח הארוך.

מירי רגב: עכשיו, ליולי-אוגוסט הקרובים.

מירי רגב: אני אלך מחר בבוקר למכולת, אני רוצה שיהיה לי כסף לקנות.

מירי רגב: לא מה שיהיה בעוד 5 שנים.

מירי רגב: נטפל גם במה שיהיה בעוד 5 שנים, אבל כרגע ליולי-אוגוסט תבדקו את המשמעות של הנושאים.

מירי רגב: אתם צוות, תעשו את זה, תבואו עם המלצות בתוך שבועיים ואז נקיים ישיבת מליאה.

מירי רגב: אם צריך תהיה פנייה עוד לפני כן לשר הפנים, לשרת הבריאות, לשר להגנת הסביבה, לשלטון המקומי, לכל הגורמים הרלוונטיים.

מירי רגב: תבואו ותציגו ונראה איך אנחנו מקדמים את העניין.

מירי רגב: תודה רבה ושיהיה לנו יום טוב.