ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 38, 2013-06-19 10:00

אילן גילאון: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הדיון.

אורלי לוי אבקסיס: ראשית אני רוצה להתנצל.

אורלי לוי אבקסיס: חשוב לי לומר, לא חלילה וחס שהנושא הזה הוא לא חשוב, אבל לפעמים, עבודת הכנסת והוועדות בעיקר – אין חפיפה, ויש נושאים מסוימים שחברי כנסת מעורבים בשניהם.

אורלי לוי אבקסיס: הייתי עכשיו בוועדה לביקורת המדינה בנושא של המענקים לדיור בפריפריה, והיה שם שר השיכון, אנחנו גם מעורבים בנושא של משפרי דיור שזה עוד מאבק של התקציב, שאם אנחנו לא נהיה שם, חלילה וחס עוד נמצא את זה בנקודה שבה לא נוכל לשנות.

אורלי לוי אבקסיס: לכן אני מתנצלת.

אילן גילאון: אתם מבינים איזו עבודה חשובה נעשית כאן.

אילן גילאון: תודה רבה.

אילן גילאון: אחרים חושבים שזה מקום שאם אתה לא מזיק אתה כבר מועיל.

אילן גילאון: חברים, שלום לכולכם, וברוכים הבאים.

אילן גילאון: אנחנו מקיימים לבקשתה של חברת הכנסת אורלי לוי, ולבקשתם של חברי הכנסת דב חנין ואיציק שמולי, שגם הם בדרך לכאן, דיון מהיר בנושא עמותת ער"ן - סכנת סגירה, אני מסתכל כאן ואני רואה שב- 2 ביולי,2009 קיימנו את אותו דיון מהיר.

אילן גילאון: לצערנו הרב, לא היו שום התפתחויות דרמטיות מאז.

אילן גילאון: מדינת ישראל יש לה הרגל לעבוד באמצעות גורם שלישי, עמותות NGO, זה מתאים לה מאד.

אילן גילאון: זה עולה לה יותר זול.

אילן גילאון: היא משילה מעצמה אחריות במקרה כזה.

אילן גילאון: מה שער"ן עושה – היא מצילה הרבה מאד מערכות במדינת ישראל.

אילן גילאון: ההצעה לדיון מהיר של חברי הכנסת – הגיעה בגלל שאנחנו שוב נמצאים במצב של אי תקצוב, תת תקצוב, של גירעון, של תת יכולת להפעיל את הנושא הזה, ובעיקר הדיון יהיה על הבטחה שלטונית, כך אני יכול לקרוא לה, של 5 מיליוני שקלים של שני שרים בעבר, ולאור ההתבטאויות האחרונות של שרת הבריאות לגבי טיפול אקטיבי ואינטנסיבי בנושא האובדנות וההתאבדויות.

אילן גילאון: לכן, חברת הכנסת לוי, אני מבקשת שתציגי את הנושא.

אורלי לוי אבקסיס: תודה אני חושבת שמן הראוי היה שיהיה כאן

אורלי לוי אבקסיס: המנכ"ל או השרה של משרד הבריאות כדי שנקבל באמת תשובות, ולא עוד פעם - - אני מאד מקווה, באמת, שמהדיון היום יצא משהו.

אורלי לוי אבקסיס: ער"ן עושה עבודת קודש.

אורלי לוי אבקסיס: היא מטפלת ב- 160 אלף תלונות או פניות בשנה.

אורלי לוי אבקסיס: אני, בשנה שעברה, הצלחתי להרחיב הצעת חוק של שיחות חינם למוקדי חירום, ביניהם גם לנפגעי תקיפה מינית, לתת את זה לאותם אנשים שנמצאים על הקצה, שרוצים עזרה נפשית ראשונית, שיהיה עם מי לדבר.

אורלי לוי אבקסיס: לפעמים הידיעה שיש מישהו בצד השני שמקשיב לך, שאתה יכול, ויש לו גם את הכלים לתת ייעוץ ואוזן קשבת.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו יודעים שמתוך אותן פניות, 4,000 היו שיחות אובדניות.

אורלי לוי אבקסיס: 700 מתוכם היו בתוך אירוע אובדני מתרחש, וכשאני מסתכלת על המענים, וכבר דנו כאן בוועדה על המענים האחרים שיש למדינה לתת, חברים – שום מענה לא נותן את מה שער"ן נותנים.

אורלי לוי אבקסיס: יתרה מכך, אנחנו מדברים על למעלה מאלף מתנדבים, אבל כדי שיהיו מתנדבים צריך להכשיר אותם לתת את העזרה הראשונית הזו.

אורלי לוי אבקסיס: צריך לתת להם את ההכשרה, את הכלים.

אורלי לוי אבקסיס: ניסינו להבין במי מדובר.

אורלי לוי אבקסיס: כל הנושא, לצערי, היום נופל על הכתפיים של ער"ן שנאלצת לחפש תרומות כקבצן בשטח, כשהיא עושה פעילות שממשל אמור לעשות.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו יודעים שגם בצה"ל עושים שימוש בשירות של ער"ן, אנחנו יודעים שבמשרד הבריאות משתמשים בשירות של ער"ן, אבל כאשר ער"ן נמצאת בסכנת סגירה, אנחנו פתאום רואים את המשרדים הרלבנטיים נעלמים.

אורלי לוי אבקסיס: בדיונים שערכנו קודם – אלה לא היו דיונים עקרים כי אנחנו קיבלנו הבטחה בין היתר, ממש לקראת סוף הקדנציה הקודמת היתה כמעט סגירה, אם אינני טועה – של משרד הבריאות ומשרד הרווחה לשאת בחלק מהנטל, לתת עזרה, בעצם – לסבסד חלק מהשירותים שהמדינה מעבירה לער"ן לתת, אבל היא שכחה לשים על זה סעיף תקציבי בצד.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לומר שהדבר הזה לא יכול להימשך.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו, כחברי כנסת, חייבים לשים את זה על השולחן ולבקש מהרשויות לקחת אחריות.

אורלי לוי אבקסיס: זה האזרחים שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: יש לנו אחריות רפואית, אחריות הומנית, יש לנו באמת להבין, וגם רווח חברתי אחר כך, כאשר הדברים האלה מצליחים.

אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת שהתקיימה שיחה בין ער"ן ובין השר החדש, מאיר כהן, והבנתי שגם התקיימה שיחה השבוע עם שרת הבריאות.

אורלי לוי אבקסיס: אני מקווה שהבטחות שניתנו במשרדים בשנה שעברה לגבי השתתפות, אכן – השרים החדשים יעמדו בהן.

אורלי לוי אבקסיס: יש לנו אינטרס ציבורי שכך יקרה.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא רוצה להרחיב עוד, אני חושבת שרוב הדברים נאמרו.

אורלי לוי אבקסיס: אולי ניתן לער"ן להציג את התמונה האמיתית וגם לשמוע את המשרדים השונים.

אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת להגיד שהבקשה לדיון מהיר היא לא רק שלי, היא גם של חבר הכנסת איציק שמולי וגם של חבר הכנסת דב חנין.

אורלי לוי אבקסיס: הם בישיבת הוועדה שהייתי בה קודם ותכף גם יצטרפו אלינו, לכאן.

אורלי לוי אבקסיס: גם לא מדובר בכסף גדול, אתה יודע.

אילן גילאון: מדינת היהודים יכולה לפתח מודל חדש של מדינה – מדינת העמותה.

אילן גילאון: מנכ"ל ער"ן, בבקשה.

<דוד קורן: קודם כל תודה לחברת הכנסת אורלי לוי על ההתגייסות.

<דוד קורן: אנחנו לצערי תמיד מגיעים לכאן בעיתות משבר, ותמיד מחובקים כאן.

<דוד קורן: חבר הכנסת לשעבר חיים אורון, שנבצר ממנו להגיע היום בגלל סיבות אישיות, אמר לנו בסיום הדיון הקודם שהבעיה שלנו היא שבכל מקום אומרים לנו את זה.

<דוד קורן: כולם בעד, כולם מחבקים ואף אחד לא מתנגד.

<דוד קורן: הדיון בכל פעם מגיע אחר כך לדיון של תקנות ושם התקלה, כי ההחלטה המנהיגותית שהתקבלה, אני רוצה לקוות, בין משרד הבריאות למשרד הרווחה – משם זה צריך להתחיל.

<דוד קורן: כשסגן שר הבריאות יעקב ליצמן נתן את האמירה שהוא צריך להעביר לנו 3 מיליון שקל, כזה ירד למטה- ויושב כאן הממונה על בריאות הנפש, גדי, שהוא שותף שלנו – הוא אמר:

<דוד קורן: אני לא מדבר בשפה הזו.

<דוד קורן: כלומר, צריך לתרגם את זה בשפה שגם הפקידות וגם היועץ המשפטי וגם החשב, וגם זו שכותבת את ההעברה בסוף, יידעו את זה בשפה שלהם.

<דוד קורן: אין מה לעשות, זו מדינה שכבר מידת הרגולציה שבה היא היסטרית.

<דוד קורן: עכשיו אני רוצה לומר במה אנחנו עוסקים.

<דוד קורן: יושבים אתי פה שותפים נאמנים שלנו.

<דוד קורן: יש לנו למעלה מאלף מתנדבים.

<דוד קורן: כמו שחברת הכנסת אורלי לוי אמרה – אנחנו עוסקים בהצלת נפשות, ורק בשנה שעברה לא ענינו ללמעלה מ-100 אלף איש, שאני לא יודע כמה מהם עמדו על הגג באותו רגע.

<דוד קורן: אני לא יכול לדעת את זה, כי באותו לילה לא היו לנו את מספר המתנדבים שיכלו להיות.

<דוד קורן: קיבלנו בקשה לפתוח סניף, כשכל סניף זה משהו כמו 100 איש נוספים שעונים על עוד 15 אלף פניות בשנה, באשדוד, במודיעין, בקרית שמונה – מקומות שאנחנו צריכים להוסיף את המענים כי אנחנו היום לא עונים בערך ל-150 או 120 אלף פניות בשנה, שאנחנו לא יודעים מי הם, כי כשמגיעים אלינו זו פניה אנונימית, פניה חד פעמית, שזה היתרון וזה הכוח שלה.

<דוד קורן: המודלים שקיימים בעולם הם כולם כאלה שהמדינה שותפה בסדרי גודל של 40%, 30%, 60%.

<דוד קורן: יש מדינות שאנחנו לא דומים להן שזה 100%.

<דוד קורן: מזרח אירופה, באזורים האלה.

<דוד קורן: ערב הסעודית מקימה עכשיו שירות כזה.

<דוד קורן: כבר שלוש שנים הם מסתובבים בכל העולם עם צוות מקצועי ללמוד את המודל.

<דוד קורן: שאלתי אותם- מתי אתם מקימים?

<דוד קורן: לאף אחד זה לא בוער.

<דוד קורן: אבל זאת מדינה שאין בה - -

אילן גילאון: אני כאן רואה את השוני בין התקציב שבו משרדי הממשלה מימנו אתכם לאורך השנים.

אילן גילאון: אתה יכול להסביר לי למה בשנה אחת יש פי 2 מאשר בשנה אחרת?

אורלי לוי אבקסיס: איך ירד?

אורלי לוי אבקסיס: מ-95 ל-2012.

<דוד קורן: ב-96', כשהארגון היה פחות מחצי של היום, קיבלנו ממשרד הבריאות מיליון שקל.

<דוד קורן: כל הטור הזה זה כספים שמגיעים דרך צינור שנקרא "תמיכות", אני מניח שאנשים יודעים פה מה זה.

<דוד קורן: הצינור הזה הוא סוג של מפעל הפיס.

<דוד קורן: אנחנו היום עומדים על סדר גודל של 300 אלף שקל ממשרד הבריאות, שזה, בעצם, ב-1 בינואר זה הכסף שאני יודע שיש לנו.

<דוד קורן: זאת אומרת, עמך ישראל הוא זה שמחזיק את השירות הזה.

<דוד קורן: כשאנחנו באים ואומרים להם – תנו קצת יותר, אז הם שואלים – בסדר, כמה המדינה נותנת?

<דוד קורן: ואז אני מתבייש.

<דוד קורן: אני אגיד להם – 300 אלף, אז כמה אתה רוצה מאתנו, מ "אמדוקס"?

<דוד קורן: מה שרואים בטור הזה, חבר הכנסת אילן גילאון – יש פה תנודות שחלקן בגלל גלישה משנה לשנה, זה ממש מתוך המאזנים.

<דוד קורן: אבל בגדול, המשרדים שהיו בעבר והיום לא תומכים בנו זה משרד הקליטה, בגלל שגל הקליטה הוא כבר מאחורינו, משרד החינוך, שהגיע למסקנה שאנחנו לא צריכים לטפל יותר בפניות של בני נוער - - -

אורלי לוי אבקסיס: למרות שהם מפרסמים בבתי הספר לפנות לער"ן.

עדי קול: למה?

עדי קול: מי אמור לטפל בבני נוער?

<קריאות: - - -

אילן גילאון: אבל למעט שנה אחת, המשרדים הנוספים על משרד הבריאות הם שוליים, יחסית.

עדי קול: אז מה אמר משרד החינוך לילדים – להתקשר אליו, אל המשרד?

<קריאות: - - -

<דוד קורן: אנחנו היום בתהליך של פיתוח של שירות שהוא הרבה יותר רלבנטי לילדים ובני נוער, של דרך אס אם אס וה"וואטסאפ", שירות תמיכה נפשי, דבר שהוא מקובל היום באירופה.

<דוד קורן: משרד החינוך אמר שהוא לא מעוניין בזה, כרגע.

<דוד קורן: יושבת כאן נציגת משרד החינוך, שהיא תומכת נלהבת שלנו, אבל אלה הם פני הדברים.

שולי מועלם-רפאלי: אבל מה שכן רואים זה שמשרד הרווחה נכנס קצת יותר בשנים האחרונות.

<דוד קורן: שני הסכומים שמופיעים פה, של משרד הרווחה, הם מהקרן המיוחדת ששר הרווחה יצחק הרצוג הקים בזמנו, להצלת עמותות.

<דוד קורן: זה לא לפעילות שלנו.

<וילמה מאור: או אותה קרן בהיקף של 200 מיליון שקל?

<קריאה: לא, יותר.

<קריאה: זה היה פעם אחת 600 ופעם אחת 300.

<קריאות: - - -

<דוד קורן: זה הסכום שמופיע פה, שהיה, בעצם, יוזמה של משרד הרווחה לתמוך בעמותות.

<דוד קורן: זה לא נגע לעצם הפעילות - אבל איך אומרים?

<דוד קורן: אני שם את זה, ו"שאפו" על זה.

עדי קול: ואת התקציב 14-13, יש לך את זה?

<דוד קורן: אל"ף, ציינה נכון חברת הכנסת אורלי לוי שיש הבנה בין משרד הרווחה למשרד הבריאות שהם חייבים להיכנס לתמיכה בנו, לא דרך התמיכות, ואני מאד מצפה שזה יקרה כי זה בעצם הפתרון שאליו אנחנו שואפים.

<דוד קורן: אני כן רוצה להגיד לזכותו של משרד הבריאות שהוא נכנס אתנו לשותפות בנושא של קו סיוע מיוחד לניצולי שואה, שזה משהו חדש לגמרי.

<קריאה: משרד הרווחה.

<דוד קורן: סליחה, התכוונתי למשרד הרווחה.

<דוד קורן: מי שצריך להגיד את התודה זה ניצולי השואה וכולנו.

שולי מועלם-רפאלי: ועידת התביעות לא משתתפת?

<דוד קורן: ועידת התביעות נתנה לנו רק את ברכת הדרך, בינתיים, וכך גם מרכז הארגונים וכך גם החברה להשבת הרכוש.

<דוד קורן: כמו כן המשרד לאזרחים ותיקים שאני מצפה - - שגם, יש לנו המון תמיכה והמון אהבה מהם - - -

אורלי לוי אבקסיס: רק אין צ'ק.

<דוד קורן: כן.

<דוד קורן: וגם מהם אנחנו מצפים.

<דוד קורן: אבל שני המשרדים שצריכים להיות לב השותפות צריכים להיות משרד הבריאות ומשרד הרווחה, ויש את ההבנה הזו.

אילן גילאון: על מה התבססה ההבטחה של ה-2 ו-3 מיליון שקלים של הרווחה ושל הבריאות?

<דוד קורן: על הבנת הצורך.

אילן גילאון: צורך של מה – של תפעול שנתי?

אילן גילאון: של גירעון?

אילן גילאון: של מה?

<דוד קורן: של תפעול שנתי שוטף – 5 מיליון בשנה.

אילן גילאון: זאת אומרת, אתה רוצה להגיד לי – מהמקסימום שהיה 1,100,000 בשנה היתה הבטחה לקפוץ לפי 5 במימון?

<דוד קורן: פי 3.

<דוד קורן: כן.

אורלי לוי אבקסיס: גם הפניות עלו.

אורלי לוי אבקסיס: יש גם עליה של מודעות לשירות.

<דוד קורן: משרד הבריאות ל-3, משרד הרווחה ל-2.

אילן גילאון: אני מסתכל על הסך הכל.

אילן גילאון: ב-2011 היה לך את המימון המקסימלי.

אילן גילאון: נומינלית.

<דוד קורן: כן, אנחנו מדברים על שנים שער"ן היה הרבה הרבה יותר קטן מהיום.

אילן גילאון: כלומר, היתה פה הכרה שאתם בתת תקציב, פי 5.

<דוד קורן: כן.

אילן גילאון: במילים אחרות – זה היה אמור להיכנס לבסיס של תקצוב.

אילן גילאון: יש בכלל בסיס לתקצוב הזה?

אילן גילאון: הוא רשום באיזשהו מקום?

<דוד קורן: לא, לא.

אורלי לוי אבקסיס: זו הדרישה, בעצם.

<דוד קורן: זו הדרישה, ואני אומר שיש גם הבנה, ברמה של השרים.

דב חנין: שאלת הבהרה: אדוני יכול להתייחס לסוגיית האילוצים שלכם מבחינת לוחות זמנים?

דב חנין: כל הדיבורים כאן ראויים, מעניינים וחשובים אפילו, אבל מה לוחות הזמנים?

דב חנין: איפה אנחנו עומדים מבחינת תמונת האילוצים?

<דוד קורן: תודה על השאלה.

<דוד קורן: יכולת התגובה שלנו – חסרים לנו היום סדר גודל של 400 מתנדבים.

<דוד קורן: לגייס מתנדב זה תהליך של בערך 9 חודשים.

<דוד קורן: זאת אומרת, להגיע למצב שאנחנו נהיה מסוגלים לתת את המענה הראוי והמקצועי זה תהליך של בערך שנתיים, אני מעריך, כי היכולת שלנו לקלוט מתנדבים, להרחיב את היקף המענה שיש לנו היום, שהיום יושב על אלף איש – איך אומרים.

<דוד קורן: זה לא חברה קבלנית שאני מקפיץ מוקד בין לילה כי אלה אנשים שעוברים תהליך מאד מורכב של לימוד.

<דוד קורן: הלימוד לא נפסק.

<דוד קורן: ההדרכה שאנחנו נותנים למתנדבים שלנו היא כל הזמן.

<דוד קורן: יושבת פה המנהלת של סניף ירושלים, שבחצי משרה היא מנהלת סניף, והיא לא מצליחה, בגלל מצוקת הזמן, לעבור על כל השיחות, והיא צריכה לעשות את זה.

<קריאות: - - -

<דוד קורן: יכולת ההשקעה גבוהה מידי לעומת מה שאנחנו אחר כך מקבלים.

עדי קול: מבחינה תקציבית, הקיום שלכם בסכנה כרגע, או לא?

<דוד קורן: אנחנו לא עומדים לסגור את השירות, אבל אנחנו מצמצמים אותו לרמות שהן לא סבירות.

<דוד קורן: במקום להתרחב, אנחנו מצטמצמים.

<דוד קורן: ושוב - אלה שלא מקבלים את השירות הם אנונימיים.

אילן גילאון: הצטרפו אלינו חברי הכנסת יעקב ליצמן, סגן שר הבריאות לשעבר, וחברי הכנסת איציק שמולי ודב חנין שהם מהמבקשים, וחבר הכנסת סולומון שנמצא כאן.

אילן גילאון: אני רוצה לתת למבקשים את זכות הדיבור לפני שנמשיך.

איציק שמולי: קודם כל אני מתנצל על האיחור.

איציק שמולי: אני חושב שהדברים כאן סך הכל מדברים בעד עצמם ואני מבין שאני מדבר אחרי המנכ"ל אז אני בכלל חושב שלא צריך להכביר מילים על החשיבות לשמור, בעיקר בתקופה כזאת שהולכים לקראת עוד גזירות וקיצוצים – על המעוזים האלה שאליהם מגיעים הציבורים המוחלשים ביותר.

איציק שמולי: קראתי את מודל התקצוב ואת התכתובות עם שרת הבריאות.

איציק שמולי: בסופו של דבר לנו יש מטרה אחת מרכזית בעניין הזה, וזה פשוט למסמר את כל ההתחייבויות האלה, כי כשמסתכלים על התקצוב של ער"ן במבט רב שנתי רואים שחיקה ונסיגה הולכת ומתמשכת.

איציק שמולי: זה כמובן לא אשמתה של ממשלה שמכהנת 3 חודשים אבל לפחות במקום הזה, אם הולכים ליפול גזירות כל כך קשות על ראשו של הציבור, את המגמה הזו צריך לעצור.

איציק שמולי: זו מטרת הדיון ולשם כך ביקשנו אותו.

איציק שמולי: אני מקווה שאתלה באילן גבוה, שתאמר לנו, או תנחה אותנו כח"כ מנוסה, אדוני היושב ראש, מה לדעתך נוכל לעשות כדי שבאמת נוכל למסמר את העניין הזה.

אילן גילאון: צריך להחליף את הממשלה הזו.

אילן גילאון: אני כבר אומר לך.

<קריאות: - - -

<חיים קנובלר: אני רוצה קצת להעיר מה עלול לקרות אם יסגרו את ער"ן או אם השירותים ייפגעו כתוצאה מחוסר בתקציב.

<חיים קנובלר: פה היגיע הזמן דווקא להגיד את הדברים החיוביים.

<חיים קנובלר: בתור מי שקשור לער"ן מתחילת ההתמחות בפסיכיאטריה אני יכול לומר שאני וחבריי, כאשר מטופלים אפילו מאושפזים בבית חולים היו אומרים – לא מספיקות לנו השיחות שאנחנו מקבלים, היו אומרים להם הרבה פעמים: אתם רוצים עוד שיחות?

<חיים קנובלר: -תתקשרו לער"ן.

<חיים קנובלר: חלק מהשיחות לער"ן הם מחולים מאושפזים בבתי חולים פסיכיאטרים, חלק גדול מאד מהשיחות הם של חולי נפש מטופלים במוסדות הציבוריים שמעודדים אותם, לפעמים, להתקשר לער"ן, כדי שלא יהיו בודדים, מאחר שהקו של ער"ן משפר מאד את הבעיה של הבדידות.

<חיים קנובלר: למשל עכשיו אנחנו רואים את החשיבות של התרומה הזו בהקמה של הקו לניצולי השואה, שהם אנשים קשישים, בודדים בחלק מהמקרים, וזה שירות נוסף וחיוני להם.

<חיים קנובלר: אני בטוח שעם הירידה בשירותים של ער"ן יהיו יותר אשפוזים פסיכיאטרים, שזה דבר שמעיק מאד על המערכת הציבורית מבחינה תקציבית.

<חיים קנובלר: מניעת התקציבים כבר אומרת שכדאי לתת לער"ן את כל מה שהוא מבקש.

<חיים קנובלר: עוד דבר שאנחנו לא מדגישים זה הישגים.

<חיים קנובלר: פה נוצרה גם בציבור תמונה לא נכונה וזה – הורדת התאבדויות כתוצאה גם מהקמת הקו לחייל בצה"ל.

<חיים קנובלר: נמצאים פה חלק מהמקימים מער"ן, מהצבא, כאשר ד"ר גדי לובין, נציג משרד הבריאות, היה ראש ענף מחלקת בריאות הנפש, כשאני הייתי המפקד שלה.

<חיים קנובלר: הקו הוקם כאשר הוא היה ראש המחלקה, בשנת 2006.

<חיים קנובלר: מקיץ 2006, גם כתוצאה מפעולה נוספת של הוצאת נשקים מחיילים, שלא היו חייבים לשאת אותם, ההתאבדויות של חיילים בשירות חובה בצה"ל ירדו בצורה משמעותית ביותר – 50-40%.

<חיים קנובלר: לא מדגישים את זה, מאחר שאצלנו, הישגים חיוביים לא מתפרסמים כל כך מהר.

<חיים קנובלר: זה על רקע של עליה באובדנות אצל צעירים, בעיקר אצל חיילים בצבאות אחרים.

<חיים קנובלר: אני לא יכול להבדיל כמה מנע הקו של ער"ן וכמה מנעו פעולות אחרות בצה"ל אבל ברור לנו שהפסקה או ירידה בפעילות של ער"ן, משמעותה – אל"ף, פגיעה בציבור, אבל משמעותה גם פגיעה כלכלית כי ברור שיעלו האשפוזים הפסיכיאטרים.

דב חנין: אני מצטרף לדברים שאמרו חברי, יוזמי הדיון, גם בעניין ההתנצלות שלנו, היינו שלושתנו בדיון אחר, וגם בעניין התכנית.

דב חנין: אני חושב שאנחנו חייבים כתוצאה מהדיון הזה ליצור תשובה קבועה.

דב חנין: אנחנו לא יכולים בכל שנה לחזור על המצב הזה שהשירות שנותנת עמותת ער"ן נמצא בסכנת קריסה.

דב חנין: אני אומר בגלוי שלטעמי הנושא הזה היה אמור להיות מוסדר על ידי המדינה.

דב חנין: בעולם שכולו טוב, משרד הרווחה היה מקים מערכת שהיתה נותנת את השירות הזה.

דב חנין: לצערי זה לא קרה, זה לא קורה, וזה כנראה גם לא יקרה.

דב חנין: לכן כרגע יש לנו את עמותת ער"ן שהתנדבה, אם תרצו, למלא מקום שהמדינה היתה צריכה למלא.

דב חנין: כל הכבוד לכם, אני מאד מעריך את הפעילות שלכם.

דב חנין: המדינה צריכה להעריך את הדבר הזה, וצריכה לתת לכם את האפשרות לבצע את העבודה שלכם בצורה תקינה כדי שלא אתם תהיו במצוקה.

דב חנין: אתם אמורים להיות בתשובה למצוקה, ולא בעצמכם במצב של מצוקה.

דב חנין: לכן, אדוני היושב ראש, אני חושב שאנחנו, במסקנות הדיון הזה נרצה לדרוש מודל קבוע של התנהלות, תקצוב רב שנתי שלא יהיה קשור לתזזיות תקציביות כל שנה, מניעה של שחיקה של התקציב של ער"ן - -

אילן גילאון: לקבוע בבסיס את התקציב את המימון.

יעקב מרגי: גם בתמיכות?

<וילמה מאור: לא, לא.

<וילמה מאור: הם עוברים לתקצוב.

<וילמה מאור: הם היו בתמיכות.

דב חנין: נקודת המוצא הרעיונית – שהמדינה צריכה להבין שפה בכסף קטן מניעים ומפעילים מערכת מאד גדולה, שבעיקרה מבוססת על התנדבות.

דב חנין: זאת אומרת שהכסף שהמדינה משקיעה פה זה הכסף הכי חסכוני.

דב חנין: זו התכנית הכי חסכונית לטיפול בבעיות, שאפשר להעלות על הדעת.

יעקב ליצמן: קודם כל נתחיל מהעיקר – ער"ן חשוב, סופר חשוב, וצריך לחפש כל דרך לעזור להם.

יעקב ליצמן: אני חושב שהם יוכלו להעיד שאני ניסיתי לעזור כמה שיכולתי.

<קריאה: ציינתי את זה טרם בואך.

יעקב ליצמן: אבל אני רוצה להסביר מה הבעיה, ולכן לא בטוח שכל מה שמדברים כאן זה הפתרון.

יעקב ליצמן: הבעיה של ער"ן, ובגלל זה ביקשתי קודם - - לחפש, יאיר אסרף היה בוועדת הכנסת - - -הנושא כאן התחיל שאי אפשר לשחרר את הכסף ואנחנו נצטרך לעשות את זה מעין מד"א, שלא צריך קריטריונים, כי או שזה היה שירות או תמיכות, ולכל דבר שעשו - - -

אילן גילאון: הרעיון של ה-3 מיליון שקל שהתחיל ממך – לאן הוא הגיע, ואיפה הוא נתקע?

יעקב ליצמן: בשחרור.

יעקב ליצמן: את הכסף לא חסכתי.

יעקב ליצמן: אמרתי שהם צריכים, ואגב, מי שחסר לדיון כאן זה חבר הכנסת לשעבר חיים אורון, שעבד הרבה וקשה, גם בכנסת וגם מחוץ לכנסת.

יעקב ליצמן: אני אומר שמה שקורה כאן שהכסף הזה התחיל קודם כל בקניית שירותים.

יעקב ליצמן: קניית שירותים – אז יש תחרות.

יעקב ליצמן: הכסף מתבסס גם אם השני לא כל כך טוב כמו הראשון, אני לא רוצה לפרט יותר מזה.

יעקב ליצמן: אחר כך מתחיל תמיכות – זה לא פחות קשה.

אילן גילאון: אז מה אתה מציע, קונקרטית?

יעקב ליצמן: הדרך היחידה שמצאנו, שלא יכולתי לממש את זה - - יושב כאן גדי לובין, והוא יפרט יותר, כי יכול להיות שדברים השתנו מאז שעזבתי, ועוד בסוף, כשלא הספקתי לדון.

יעקב ליצמן: הדרך היחידה שאנחנו נכיר בהם כפרויקט, כמשהו כזה, שממשלה ממילא צריכה לאשר את זה, נדמה לי.

יעקב ליצמן: ואז אפשר, זה לא הרבה כסף, זה כסף קטן.

יעקב ליצמן: מד"א לא צריכה קריטריונים.

<וילמה מאור: איך התחיל התהליך עם מד"א?

יעקב ליצמן: יש החלטת ממשלה, מכירים - -

<קריאה: שירות ייחודי?

יעקב ליצמן: אין ייחודי, אני לא יודע – פרויקט, משהו כזה.

עדי קול: זו החלטת ממשלה – ער"ן.

אילן גילאון: זה אומר שכל שנה יש החלטה?

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: פעם אחת מכירים בזה, לדעתי, ואז זה מתחיל לרוץ, טייס אוטומטי.

יעקב ליצמן: וכמובן, אני לא רוצה לדבר פוליטיקה, שזה אפשרות של שר האוצר לקצץ, להוריד - - אני לא נכנס לפוליטיקה הגדולה כאן.

יעקב ליצמן: ולכן מה שאני אומר זה דבר אחד: אני מעריך ומוקיר את האנשים.

יעקב ליצמן: הדרך לעזור להם, שצריך מישהו מהקואליציה.

יעקב ליצמן: אני רק אבקש שד"ר גדי לובין יאשר את מה שאמרתי.

<מאיר ברום: גבירותי ורבותי, אני אחד מאלף המתנדבים האנונימיים שיושבים כבר קרוב ל-17 שנים מדי שבוע במשך 4 שעות, ומאזין למצוקותיהם של אנשים שמתקשרים לער"ן.

<מאיר ברום: אנחנו רוצים לספר קצת במה אנחנו עוסקים, בעצם.

<מאיר ברום: פעם חשבתי שאגיע לסניף, אשב, אשמע שיחה ובין שיחה לשיחה אוכל לעיין באיזה שהוא ספר.

<מאיר ברום: ממש לא.

<מאיר ברום: כמעט לא קורה שאפשר לנוח ולקרוא ספר, כי השיחות הן תכופות, אנשים מתקשרים.

<מאיר ברום: ידוע שבמשך שעות היום, גם במשך שעות היום – רק חלק קטן מהאנשים שמנסים להתקשר בכלל יכולים לקבל מענה.

<מאיר ברום: בלילה אומרים שרק כ-25%.

אילן גילאון: מה האורך הממוצע של שיחה?

<מאיר ברום: מדברים בער"ן ובארגונים דומים בעולם שהשיחה הקלאסית נמשכת 20 דקות.

<מאיר ברום: אבל זה על הנייר.

<מאיר ברום: יש שיחות קצרות ושיחה יכולה להימשך גם כן 3/4 שעה, ואם יש אדם שמנסה לאבד את נפשו היא יכולה להימשך גם שעה, ככל שצריך.

<מאיר ברום: מדברים תמיד על 20 דקות.

<מאיר ברום: אבל בפועל זה לא תמיד נכון.

<מאיר ברום: מי המתקשרים?

<מאיר ברום: זקנים גלמודים, עניים, שלא יכולים להרשות לעצמם לגור בבית אבות ולשלם מדי חודש 15-10 אלף שקל בחודש, והם ספונים בביתם הדל, מבודדים, פעמים – נכים.

<מאיר ברום: היחידים שיש להם קשר אתם זה אנחנו.

<מאיר ברום: כבר הוזכר על ידי פרופ' קנובלר –חולי נפש שנמצאים בביתם, שבתי חולים מחזירים אותם לחברה, אבל החברה לא כל כך אוהבת אותם.

<מאיר ברום: אנחנו החברים שלהם.

<מאיר ברום: בני נוער שמתלבטים, התלבטויות כאלה ואחרות.

<מאיר ברום: יש לנו פונים שפונים אלינו כשאנחנו עבורם כמעט התחנה האחרונה.

<מאיר ברום: לפני שבועות מספר ביקרתי בשני סניפים של ארגון שדומה לער"ן באירופה ושם אמרה לי מנהלת הסניף – דע לך, אם אנחנו לא ניתן מענה, האדם הזה, חולה הנפש, יגיע לאשפוז.

<מאיר ברום: כנראה שהיא צודקת.

<מאיר ברום: ביום עיון בנושא זה אמר פרופ' קנובלר:

<מאיר ברום: אם אנחנו לא ניתן להם את המענה, יהיו יותר התאבדויות.

<מאיר ברום: כמובן שיש לא מעט בעיות משפחתיות, מתחים בין בעל ואישה, בין ילדים להוריהם, בנים שבורחים מהבית, בנות שבורחות מהבית, מתוך בתי הספר, פעמים – ילדים שלא מוצאים את מקומם, ולטענתם בית הספר או המורים לא מבינים אותם.

<מאיר ברום: אצלנו יש להם אוזן קשבת.

<מאיר ברום: אנחנו לא שיפוטיים.

<מאיר ברום: אנחנו נמצאים עם הכאב של האנשים.

<מאיר ברום: אנחנו מאזינים להם, אנחנו מנסים להיות אתם, להקל על הכאב ובעת הצורך גם לתת עצה, אם הם רוצים.

עדי קול: אני מצטרפת לתמיכה בקו החשוב הזה, בעבודה של ער"ן.

עדי קול: אני רוצה להוסיף - אני לא יודעת כמה אנשים מכירים את הקו של משרד הרווחה, הקו המפורסם – 118.

עדי קול: אני מתחילה כל שבוע בשיחת טלפון לשם, רק לראות מתי יענו לי.

אורלי לוי אבקסיס: כמה זמן, בממוצע?

עדי קול: לפעמים זה לא מגיע בכלל למענה, וזה נעשה תפוס אחר כך, לפעמים אני בהמתנה.

עדי קול: בשלושת השבועות האחרונים לא קיבלתי - -

<דוד קורן: 118 – כמישהו רוצה להתאבד אומרים לו שם : תתקשר לער"ן.

עדי קול: בגלל זה רציתי להגיד.

עדי קול: הקו, 118, הוא קו שלא אמור בהכרח לתת את הסיוע בעצמו.

עדי קול: יש לו את האפשרות, אבל - - - אני עובדת כבר 8 שנים, ואוכלוסיות מטופלות ברווחה לא מכירות את הקו הזה.

עדי קול: אני שואלת אותם אם מישהו יודע מה זה 118 אומרים לי שזה קו לשריפות.

עדי קול: אני כבר 14 שנה מתעסקת בנושא של קו חירום לאומי.

עדי קול: הקו הזה אמור להיות – שוב, באמת לא הכל היום הוא נותן.

עדי קול: מה שעושים בקו הזה, מעבירים לער"ן, ל-1202, כל נושא מעבירים לעמותות, אבל כמעט לא מטפלים.

עדי קול: אני חושבת שאנחנו צריכים לצאת מפה עם איזו אמירה שצריך קו חירום לאומי עם מספר כמו 911 שמתקשרים בארצות הברית ושיודעים לתת מענה.

עדי קול: רק לפני שבוע היתה כתבה גדולה בעיתון.

עדי קול: בגלל זה ביקשתי דיון נוסף.

עדי קול: גם הנושא של קו חירום לאומי בכלל.

עדי קול: אין מענה.

אילן גילאון: אז אני מציע שנפריד את הדיון.

אילן גילאון: היום נדון רק בער"ן.

עדי קול: אני רוצה לצרף את ה - - - אני חושבת שהאמירה של המדינה אומרת כיום – אנחנו לא עוזרים לער"ן אבל גם לא נותנים מענה משלנו.

עדי קול: אנחנו צריכים לדרוש אמירה משותפת ועשיה, קו אחד שנסמך על השירותים ועל הניסיון והידע של ער"ן, שמספק את זה באופן הוליסטי.

<דוד קורן: הצענו להפעיל את הקו הזה בדיוק בגלל הרוח הזו.

<דוד קורן: ההצעה הקיימת.

שמעון סולומון: כמובן שאני מצטרף לברכות.

שמעון סולומון: יש כאן פתרון שאפשר לחלק אותו לטווח קצר, וגם לטווח ארוך.

שמעון סולומון: אני חושב שאין מחלוקת על העבודה הבאמת חשובה ולפעמים מצילת חיים לגבי אנשים שמגיעים לקו התחתון מבחינת ייאוש, שהם יכולים לפנות ואפשר יהיה להציל אותם.

שמעון סולומון: אני חושב שברווחה יש תקציב תמיכות של 5 מיליון שקל.

אורלי לוי אבקסיס: כולם הולכים על אותו תקציב תמיכות.

שמעון סולומון: אני בכוונה אמרתי – פתרון לטווח קצר ולטווח ארוך.

שמעון סולומון: אם לטווח קצר, אם יש איזשהו צורך מידיי שצריך לסגור איזשהו פער.

אילן גילאון: הבעיה שבהצעות כאלה אנחנו כל שנה נאלצים להיפגש פה.

יעקב ליצמן: אני רוצה לעזור לך - תמיכות זה טוב ויפה.

יעקב ליצמן: אז אל"ף, יש הרבה קופצים.

יעקב ליצמן: מעבר לזה, תקציב התמיכות של משרד הבריאות הוא 8 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: תמיכות לשנת 2013.

יעקב ליצמן: תבין על מה מדובר.

יעקב ליצמן: תבין גם שתמיכות לשנת 2013 – זה כבר מזמן נסגר, ואם אני לא טועה, 2014 גם.

יעקב ליצמן: בדרך כלל באמצע שנה כבר - -

שמעון סולומון: אני מודע לנתון הזה.

שמעון סולומון: יחד עם זה אני חושב שבתמיכות יש איזושהי גמישות מסוימת.

שמעון סולומון: בכוונה הפרדתי בין הטווח הארוך לטווח הקצר.

שמעון סולומון: לטווח הארוך, אני חושב, יש דוגמה מצוינת, עם יוצאי אתיופיה, על התקציב של הסטודנטים, שבעיה מסוימת נפתרה בצורה טובה, שזה נהפך לתקציב מדינה.

שמעון סולומון: אני חושב שהמאמץ של הוועדה הזו, אם אנחנו רוצים לעבוד באופן שיטתי לאורך זמן, זה ליצור מצב שתקציב ער"ן יהיה קבוע, מסומן, כל שנה, וכו' וכו'.

שמעון סולומון: מה שאמרנו עכשיו לגבי תמיכות – הלוואי וזה לא היה, ואנחנו גם יודעים לאן 90% מזה הולכים.

שמעון סולומון: אבל אני חושב שיש גמישות מסוימת בתוך הרווחה, בתוך ה-5 מיליון שקל האלה, שאם צריך לכבות שריפה, שאם צריך - - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל יש הרבה שריפות, בהרבה נושאים, הרבה דרישות, וגם - - -

שמעון סולומון: זה לא חדש.

שמעון סולומון: אני יודע שיש הרבה בעיות.

שמעון סולומון: זה פתרון שאני מציע.

שמעון סולומון: עם כל הכבוד, תנו לי לומר את הדברים עד הסוף.

שמעון סולומון: אנחנו לא בפינג פונג.

שמעון סולומון: לכן אני חושב שאם כולנו פה סביב השולחן אומרים שזה מציל חיים וזה אחד הנושאים החשובים, צריך אולי לראות פה.

שמעון סולומון: בנושא שאולי קצת לא קשור, אבל אולי במידה מסוימת – מה שרציתי להגיד זה בקשר ליוצאי אתיופיה.

שמעון סולומון: בתקופה האחרונה דיברנו הרבה על העולים דרך סודן שסוף סוף מתחילים לדבר היום, לחשוף את הטראומות והסיפורים.

שמעון סולומון: הם סוף סוף מתחילים להיפתח כי עד עכשיו אי אפשר היה לדבר בכלל על הדבר הזה, כי זה עוד טרי.

שמעון סולומון: לצערי הרב מספר רב של מתאבדים, גם.

שמעון סולומון: כשאתה בודק עם האנשים המומחים זה מועקות של סוף - - -

אילן גילאון: אתם יודעים לזהות את זה בקווים של ער"ן?

<דוד קורן: אחוז האובדנות בקרב הקהילה האתיופית הוא גבוה.

<דוד קורן: אנחנו מזהים את זה לפי המבטא.

<דוד קורן: מתוך הקהילה הזו של יוצאי אתיופיה מספר הפונים הוא נמוך ביחס לצורך.

<דוד קורן: אחוז ההתאבדות הוא גבוה.

<גדי לובין: משפט אחד, מקוצר הזמן – אני שותף לכל האמירות החשובות שנאמרו לגבי ער"ן, חשיבותו, תרומתו, וייחודו.

<גדי לובין: התרגום לשפת המעשה, ב- 2013 הכוונה היתה מתקציב תמיכות לתמוך בער"ן בסך של 400 אלף שקלים.

<גדי לובין: למדתי מסיכום, ממש דיון אחרון של השרה עם שר הרווחה שהתקציב הזה אמור לעלות לכדי מיליון שקלים - - -

אורלי לוי אבקסיס: של משרד הבריאות?

<קריאה: כן.

אורלי לוי אבקסיס: כל אחד מיליון.

<גדי לובין: זה דיווח על דיון בין השרים, שנאמר כאן, כרגע.

<גדי לובין: עוד פוטנציאל, בגלל ההכרה בחשיבות המאד גדולה של המפעל הזה, העמותה הזו – זה דרך תקציב שיקום.

<גדי לובין: אני אומר את זה בזהירות כי אני אומר שלמרות בקשתי לפטור ממכרז, לא קיבלתי לפטור ממכרז עבור ער"ן, אבל כן אפיינו מוקד סיוע בעלות של כ-600 אלף שקלים, אבל כאמור – הבקשה שלי לפטור ממכרז לא עברה בוועדה ולכן זה רץ למכרז, עם כל הזהירות המתבקשת של המורכבות שבקבלת סיוע, במידה ו – גם דרך תקציב תמיכות וגם דרך מכרז.

<גדי לובין: יש פה סיפור מסוים שצריך להיפטר משפטית.

<גדי לובין: אבל מכיוון שיש פה יותר מפונקציה אחת שער"ן יכולה למלא - - -

אורלי לוי אבקסיס: ולהפוך את זה כמו מד"א, כמו שהציע שר הבריאות לשעבר?

אורלי לוי אבקסיס: להכניס את זה - - -

יעקב ליצמן: זו החלטת ממשלה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל השרה צריכה להביא את זה להחלטת ממשלה.

יעקב ליצמן: אני אשאל את זה בכיוון אחר:

יעקב ליצמן: נניח שאתם מגיעים לכל הדברים הטובים.

יעקב ליצמן: מי אומר לך שאתה משחרר את הכסף?

יעקב ליצמן: את ההחלטות אני מכיר.

יעקב ליצמן: אני לבד קיבלתי כמה החלטות.

יעקב ליצמן: הכסף לא שוחרר.

<קריאות: - - -

<גדי לובין: הפוטנציאל השלישי והאחרון, לפחות כל עוד המצב הוא שאין הסדרה ברורה וחלוטה בתקציב זה הסוגיה שהשרה נכנסה אליה, וזאת של התכנית הלאומית למניעת אובדנות.

<גדי לובין: אנחנו עכשיו שוקדים על התכנית הזו.

<גדי לובין: כמובן שלא מתוך כוונת מכוון לסייע לער"ן, מתוך הפונקציה – לנסות וליהנות מהפונקציה של ער"ן.

<גדי לובין: אלה שלושת הפוטנציאלים שאני מכיר.

יעקב ליצמן: גם לאחר הדברים האלה - האם תשחררו את הכסף או לא?

יעקב ליצמן: אני אומר לך - - -

<גדי לובין: אתה מבין שאני לא יכול לענות לך, לצערי הרב.

אילן גילאון: היו לכם 4 שנים להעביר - - -

שולי מועלם-רפאלי: אני אוותר על זכות הדיבור כי חשוב לי לשמוע את גלית שאול.

<גלית שאול: עלו כאן כמה נקודות שראוי להתייחס אליהן, קודם כל מישהו אמר שראוי שמשרד הרווחה יקים איזשהו מוקד לנושא של בריאות הנפש.

<גלית שאול: חשוב לקחת בחשבון שבריאות הנפש במדינת ישראל מטופלת במערכת הבריאות.

<גלית שאול: חשוב להדגיש את זה.

יעקב מרגי: ועוד מעט זה עובר לאוצר.

אילן גילאון: לקו אני לא רוצה להתייחס.

אילן גילאון: אל תערבבו.

שולי מועלם-רפאלי: הדיון כאן הוא על ער"ן ואיך מסדירים את ער"ן.

שולי מועלם-רפאלי: לדעתי, פיזור יגרום לנזק למטרה שלשמה התכנסנו.

<גלית שאול: מאחר ואני גם ממונה על ההתנדבות במשרד שלנו אני מודעת מאד לנושא הזה שמדינת ישראל עושה המון באמצעות מתנדבים.

<גלית שאול: גם מתנדבים שנמצאים במחלקות לשירותים חברתיים אבל בהחלט גם בער"ן.

<גלית שאול: ברור לי מאד שצריך להשקיע מעט כדי להגיע לזה.

<גלית שאול: מהבחינה הזו, ער"ן מקבלת את ההערכה של אלף מתנדבים זה לא מבוטל.

<גלית שאול: אבל – כן, המשרד שלי עושה כמה מאמצים, ואחד מהם הוא - - -

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לוקחים קרדיט על המתנדבים?

<גלית שאול: אנחנו עושים כמיטב יכולתנו כדי לקדם, בהחלט.

<גלית שאול: השירות שלי, ואם נוכל לדבר על זה באיזו הזדמנות, השירות שלי הוא שירות שמקדם התנדבות.

<גלית שאול: שר הרווחה ביום ראשון מעניק פרס למתנדבים מצטיינים שעובדים - - -

אורלי לוי אבקסיס: טוב מאד.

אורלי לוי אבקסיס: איך אנחנו תורמים להם, מבחינה כספית?

שולי מועלם-רפאלי: רגע, היא לא דיברה על הדבר המרכזי.

שולי מועלם-רפאלי: הקטע הכספי מעניין פה.

<גלית שאול: שר הרווחה מאיר כהן ישב, נועד עם העמיתה שלו, שרת הבריאות.

<גלית שאול: הם באמת מבינים בחשיבות של התמיכה הזו.

<גלית שאול: הם ישבו השבוע בדחיפות, לקראת הישיבה הזאת כי הם באמת רצו לחשוב איך ניתן לעשות את זה.

<גלית שאול: נכון לכרגע האמירה המאד ברורה שלהם היתה שהם מכירים בחשיבות של ער"ן ויש להם המון הערכה לעשייה שלהם.

<גלית שאול: כל אחד מהמשרדים דיבר על העברה של מיליון ₪ בדרך של תמיכות.

<גלית שאול: על זה נאמר, הנושא של תמיכות הוא - - -מיליון ממשרד הרווחה.

אילן גילאון: אז מה זה ה-2 מיליון שכאן מדובר?

<גלית שאול: במשרד שלי דיברו השבוע על מיליון שקלים, זה מה שאני יודעת.

שולי מועלם-רפאלי: אני רק אשאל את ד"ר לובין – גלית דיברה על מיליון ואמרה – שני המשרדים.

שולי מועלם-רפאלי: זה גם מה שאמרו במשרד הבריאות השבוע?

שולי מועלם-רפאלי: מיליון שקל בתמיכות לער"ן?

<גלית שאול: כל משרד.

<קריאה: כל משרד – מיליון.

<טל פרי: ברשות

<טל פרי: כם – אני מנהלת את סניף ירושלים של ער"ן.

<טל פרי: אני רוצה לספר על מקרה אחד לדוגמה של הצלת מתאבד, בהקשר של משבר כלכלי.

<טל פרי: אנחנו הולכים לתקופה קשה מבחינה כלכלית.

<טל פרי: התקשר אלינו לפני כמה זמן גבר צעיר, ביום שישי בערב, שזו שעה מאד קשה כי השירותים האחרים סגורים.

<טל פרי: הוא סיפר שהוא במשבר כלכלי נוראי, באיום בגירושין, אישה ושני ילדים.

<טל פרי: הוא התייאש.

<טל פרי: הוא אמר שהוא יושב על מרפסת בבניין גבוה בתל אביב, והוא החליט להתאבד.

<טל פרי: הוא החליט להתקשר קודם כל לער"ן.

<טל פרי: היתה שיחה מאד חשובה עם המתנדבת.

<טל פרי: היא החזיקה אותו על הקו הרבה מאד זמן.

<טל פרי: בזמן זה מנהל הסניף הפעיל את יחידת המשא ומתן של המשטרה, וב-10 בלילה יצאו חברה' של היחידה לאתר אותו.

<טל פרי: הם איתרו אותו על המרפסת בתל אביב ואחרי שעה של שיחה עם מתנדבת מער"ן הם לקחו פיקוד על המקרה, שכנעו אותו לרדת, לקחו אותו לבית קפה שהיה פתוח, בתל אביב, ישבו אתו שעתיים והוציאו אותו מהמצב האובדני שבו הוא היה.

<טל פרי: אני מציינת את זה כי אני חושבת שתקופה כלכלית קשה היא איום רציני ביותר.

<טל פרי: אחת הקבוצות בסיכון הכי גדול להתאבדות זה גברים במשבר כלכלי ומשפחתי.

יעקב מרגי: אני רוצה לגשת לצד הפרקטי.

יעקב מרגי: אתם צריכים לעשות את כל המאמץ מול האוצר, מול החשב הכללי כדי לקבל פטור ממכרז, אם אתה-תעשה.

יעקב מרגי: אני רק אומר מניסיון, כשר.

יעקב מרגי: אם אתה רוצה לקנות שירותים לא יקפצו על זה.

יעקב מרגי: המדינה צריכה לקנות שירותים.

יעקב מרגי: היא עושה את זה בפועל.

יעקב מרגי: המדינה יכולה להרשות לעצמה לא לשנורר מכם את השירותים האלה.

יעקב מרגי: יש סעיפים פחות חשובים מזה שזוכים לפטור ממכרז.

יעקב מרגי: צריך לעשות את זה לא דרך היחידה כי בכל דבר אחר, תמיכות, זה צריך להיכנס לבסיס התקציב.

יעקב מרגי: כשיהיו לי קיצוצים, כשר, מה לעשות.

יעקב מרגי: אני אשאיר כוח אדם, דברים של המשרד.

יעקב מרגי: הכל חשוב: תמיכות, בסיס התקציב.

יעקב מרגי: אל תוותר על הקטע הזה של פטור ממכרז.

אילן גילאון: תודה רבה.

אילן גילאון: אני אקרא את ההודעה שהתגבשה בינתיים.

אילן גילאון: לפני הדיון גם אמרתי שהיכולת של ועדה היא להיות מייעצת, בעיקר.

אילן גילאון: אנחנו איננו מקבלים החלטות.

אילן גילאון: אנחנו מנסים להשפיע כדי שתתקבלנה החלטות, בסופו של דבר, קונקרטיות יותר.

אילן גילאון: הוועדה מביעה הערכה לשירות הייחודי של ער"ן הניתן על ידי מתנדבים ומעניק לאותם אזרחים אשר נמצאים בנקודות שבר וזקוקים לעזרה.

אילן גילאון: הוועדה קוראת לממשלה להכיר בער"ן כארגון ייחודי כדוגמאת מד"א, המעניק שירותיו לבני נוער, נערים, קשישים, ניצולי שואה, לבעלי נטיות אבדניות, ועוד.

אילן גילאון: הכרה זו תביא לשינוי במערכת היחסים בין המדינה לער"ן, והתקצוב למימון והתפעול השנתי השוטף של ער"ן לא יהיה עוד מתמיכות אלא יהיה מבסיס התקציב של משרד הבריאות והרווחה.

אילן גילאון: בעניין הזה אני גם רוצה להגיד מילה - -

יעקב ליצמן: אם אפשר להוסיף - הוועדה קוראת לשר הבריאות והרווחה לעדכן אותם תוך חודש ימים מה - - -

אילן גילאון: או, זה נהדר.

אילן גילאון: אני מבקש להוסיף את זה.

אילן גילאון: אנחנו כמובן מברכים את שרת הרווחה ואת שרת הבריאות על רצונם הטוב, ואנחנו באמת מקווים שהדברים יסתדרו.

אילן גילאון: תודה רבה לכם, הישיבה נעולה.