ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 44, 2013-06-11 09:30

מירי רגב: בוקר טוב, אני פותחת את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת בדיון בסוגיה של הקמה ושימוש באולמות אירועים באזור התעסוקה הצפוני של אור עקיבא.

מירי רגב: הדיון הזה הוא דיון שנערך ביוזמתו של ראש עיריית אור עקיבא, ומן הראוי להגיד שגם פנה אלי חבר הכנסת לשעבר, אדרי, בבקשה לבדוק את הסוגיה שתיכף יציג אותה פה בצורה מפורטת ראש עיריית אור עקיבא.

מירי רגב: לאחר מכן נשמע את ההתייחסות שלך, אתה היחיד כאן ממינהל מקרקעי ישראל, ואחר כך אני מקווה שעוד ייכנסו כאן גם ממשרד הפנים, כי הכוונה שלי פה לסכם דברים ולראות כיצד אנחנו הולכים לקראת הבקשה של אור עקיבא ולא רק כדי לקיים פה דיון, מבחינת שעשינו וי וקיימנו דיון.

מירי רגב: אני מציעה שאתה תציג את הנושא.

<שמחה יוסיפוב: קודם כול, בוקר טוב, יושבת-ראש הגנת הפנים וועדת הסביבה ולכל החברים שנמצאים כאן.

<שמחה יוסיפוב: אני ראש עיריית אור עקיבא.

<שמחה יוסיפוב: מדובר באזור תעסוקה של אור עקיבא, שהוקם בשנות ה-90.

<שמחה יוסיפוב: בזמן שהוקם אזור התעסוקה לא נתנו את הדעת לנושא של המסחר.

<שמחה יוסיפוב: היתה בזמנו חלוקה של המגרשים בבתים ובחצרות לבעלי עסקים.

<שמחה יוסיפוב: רצו לפתור את הבעיות ואותם בעלי העסקים הגיעו להסכם עם המינהל והתמ"ת כדי לעשות את זה ללא מכרז.

<שמחה יוסיפוב: בזמנו נתנו רק 100% בנייה ולא היה אישור לתוספות נוספות ואנשים רכשו קרקעות וחלק התחילו לבנות.

<שמחה יוסיפוב: היתה בעיה נוספת שהיתה חלוקה של חצי דונם לכל בעל עסק ולא היה אפשר לשווק חצי דונם, ואז חיברו חצי וחצי לדונם, וכך לאט-לאט התפתח הנושא.

<שמחה יוסיפוב: חלק גדול היה ללא מכרז, לצערי הרב.

<שמחה יוסיפוב: ולכן משהו קרה.

<שמחה יוסיפוב: משהו קרה, אנשים התחילו לבנות את המפעלים שלהם, קטנים וגדולים, אבל עם הזמן באזור התעסוקה היה צריך להיות גם הנושא של מסחר.

<שמחה יוסיפוב: לא נתנו את הדעת על המסחר, אבל היו צריכים לחשוב על מסחר.

<שמחה יוסיפוב: לאחרונה בוועדה המחוזית במשרד הפנים בחיפה היתה גם החלטה על הקמת אולמות אירועים באזור התעסוקה.

<שמחה יוסיפוב: אנחנו מדברים על אזור התעסוקה באור עקיבא שלמעשה זה מקום קלסי להקמת אולמות, כי בבוקר עד הערב יש שם תעשייה ועובדים מגיעים לשם ויש חניות בשפע, בשלב זה.

<שמחה יוסיפוב: מגיעים לשם ועובדים מהבוקר עד הערב, אחרי-הצהריים הכול ריק.

<שמחה יוסיפוב: ואז אמרנו שהיו צריכים להיות גם מקומות לבילוי.

<שמחה יוסיפוב: אותם היזמים שרכשו קרקעות והתחילו לבנות בתעשייה.

<שמחה יוסיפוב: הם הקימו את המפעלים שלהם, אבל עם הזמן יש מקומות שהמפעלים נכשלו ועשו בהם שימוש לאולמות.

<שמחה יוסיפוב: אנחנו לוקחים למעשה כרגע אולם אחד, גני שיר, שנהרס על-פי החלטת בית המשפט, כי היה גם שימוש וגם ללא היתר, והיום אולמי פלנטה, שהוא למעשה - - -

מירי רגב: כמה אולמות יש כרגע באזור התעשייה?

<שמחה יוסיפוב: כרגע יש לנו בערך ארבעה אולמות גדולים וקטנים.

<שמחה יוסיפוב: הגדולים הם למעשה אולמי שיר, שהוא על-פי החוק, הוא קנה את השטח כאולם למסחר, ויש לו רישיון על-פי החוק.

מירי רגב: על כמה אנחנו מדברים שאין להם רישיון כרגע?

<שמחה יוסיפוב: כרגע יש לנו שלושה שאין להם רישיון.

מירי רגב: שלושה אולמות ללא רישיון.

דוד אזולאי: האם כולם באזור תעשייה?

<שמחה יוסיפוב: כולם באזור התעסוקה.

מירי רגב: שלושת האולמות האלה עברו ועדת תכנון?

<שמחה יוסיפוב: הם עברו ועדת תכנון, גם כי ביקשנו שימוש חורג.

<שמחה יוסיפוב: השימוש החורג אושר בוועדה המקומית, אבל מינהל מקרקעי ישראל לא אישרו את זה.

<שמחה יוסיפוב: הם אמרו שמאחר שהם קנו ללא מכרז את המגרשים, אין אפשרות לאפשר להם שימוש לאולמות.

<שמחה יוסיפוב: אני אספר לכם דבר נוסף, אולמי פלנטה בזמנו פנו למינהל ולתמ"ת וקיבלו אישור לשינוי ייעוד מתעשייה למסחר.

מירי רגב: שלושת האולמות?

<שמחה יוסיפוב: לדוגמה אולמי פלנטה.

<שמחה יוסיפוב: בזמנו הם קיבלו אישור מהתמ"ת וממינהל מקרקעי ישראל בתשלום של בערך מיליון שקל, אבל בגלל שהמצב שלהם היה כל-כך קשה הם עשו אולם.

<שמחה יוסיפוב: והסברתי למה הם עשו אולם, כי המפעל שהם רצו להקים, המתפרה "מוניטין", היתה בקשיים, אז הם שינו.

<שמחה יוסיפוב: אתם יודעים שמצב הטקסטיל בארץ מאוד קשה.

<שמחה יוסיפוב: הם הפכו רק חלק לאולם, לא הכול אולם.

<שמחה יוסיפוב: מדובר רק בקומה אחת, ולמבנה הזה יש שתי קומות.

מירי רגב: עזוב רגע את האולם.

מירי רגב: אני שואלת אותך שאלת הבהרה, שמחה.

מירי רגב: כרגע אנחנו מדברים על שלושה אולמות.

<שמחה יוסיפוב: שאין להם רישיון.

מירי רגב: הם עברו בוועדה מקומית - - -

<שמחה יוסיפוב: יש להם היתרי בנייה וגם ביקשו שימוש חורג, ולא אושר להם שימוש חורג, בגלל שזה לא גורם מסחרי.

<שמחה יוסיפוב: השטחים ששווקו הם לא למסחר.

<גלעד קרן: האם זה היתר בנייה לאולם?

<שמחה יוסיפוב: לא היתר בנייה לאולם, היתר בנייה.

מירי רגב: אני שואלת אותך שוב, האם הוועדה המקומית עשתה להם שינוי ייעוד?

<שמחה יוסיפוב: לא.

מירי רגב: אישרה?

<שמחה יוסיפוב: לא.

מירי רגב: גם הוועדה המקומית לא אישרה?

<שמחה יוסיפוב: ועדה לא יכולה לאשר שינוי ייעוד.

<שמחה יוסיפוב: הם פנו לוועדה וביקשו - - -

<יעקב אדרי: זו סמכות מחוזית.

<שמחה יוסיפוב: הם פנו לוועדה וביקשו בנייה על-פי היתר לתעשייה.

<שמחה יוסיפוב: הסברתי שעם הזמן, בגלל המצב של התעשייה, ובמיוחד בטקסטיל, היה מצב קשה, היזמים האלה שינו מתעשייה לאולמות.

<שמחה יוסיפוב: אני חושב שהיה גם צורך באולמות.

מירי רגב: עזוב כרגע מה היה הצורך.

<שמחה יוסיפוב: אבל יש גם החלטה של משרד הפנים, של ועדה מחוזית.

מירי רגב: האם יש החלטה?

<שמחה יוסיפוב: יש להקים אולמות באזורי תעסוקה.

<שמחה יוסיפוב: לאחרונה הצלחנו לאשר תוכנית להסבת תכליות לאולמות, וקיבלנו אישור מתן תוקף, הנה, שבאזור התעשייה אור עקיבא אפשר להקים אולמות.

<שמחה יוסיפוב: הבעיה היחידה בנושא הזה בגלל שהם קנו את הקרקע ללא מכרז והשתמשו בזה לאולם.

<שמחה יוסיפוב: זו הבעיה היחידה.

מירי רגב: הם צריכים לשלם את ההפרשים.

<שמחה יוסיפוב: נכון.

<שמחה יוסיפוב: אני פניתי למינהל, פניתי לתמ"ת, אמרתי: רבותי, קרה מה שקרה באזור הזה והיו הרבה טעויות שנעשו באזור הזה, באזור התעסוקה, בואו היום לא נהרוס את המשפחות.

<שמחה יוסיפוב: כבר נהרס שם אולם אירועים אחד.

<שמחה יוסיפוב: המשפחה נהרסה, לא רק האולם.

<שמחה יוסיפוב: עם האולם נהרסה גם המשפחה.

<שמחה יוסיפוב: כ-60 תושבי אור עקיבא מועסקים באולמות.

<שמחה יוסיפוב: זה כמו מפעל.

<שמחה יוסיפוב: צריך לראות את האולמות האלה כמפעל, כי מעסקים שם עובדים: טבחים, הכול.

<שמחה יוסיפוב: דבר נוסף, אני חושב שמן הראוי לבוא ולומר: עשיתם מה שעשיתם, תשלמו את ההפרשים.

<שמחה יוסיפוב: מדובר בהרבה כסף.

<שמחה יוסיפוב: דיברתם פה על מיליון שקל שהיה צריך לשלם לפני כמה שנים, והיום בוודאי זה כבר עלה.

מירי רגב: האם בעלי האולמות מוכנים לשלם את ההפרשים?

<שמחה יוסיפוב: מוכנים.

מירי רגב: בעבר הם לא היו מוכנים לשלם את ההפרשים.

<שמחה יוסיפוב: גם בעבר הם היו מוכנים.

<שמחה יוסיפוב: ניקח את אולמי פלנטה לדוגמה, הוא לא הצליח, כי לא היה לו כסף, הוא היה במצב קשה.

<שמחה יוסיפוב: הוא בנה אולם, השקיע בבניין 25 מיליון שקל, ואחר כך לא היה לו כסף לכלום.

<שמחה יוסיפוב: הוא אומר: בניתי עוד בניין, מה אני אעשה אתו?

<שמחה יוסיפוב: האולם הזה ריק.

<שמחה יוסיפוב: להשאיר אותו נטוש ושייהרס?

<שמחה יוסיפוב: הוא אומר: בקומה אחת אני אעשה אולם, בקומה השנייה אני אעשה מתפרה, אבל באים והורסים.

<שמחה יוסיפוב: כבר נהרס אולם אירועים אחד.

<שמחה יוסיפוב: נמצא פה בני עג'מי שהוא בנה.

<שמחה יוסיפוב: היה צורך באולמות, כמו בכל מקום, ומדובר באזור תעסוקה, לא ליד תחנת דלק ולא בשטח חקלאי.

מירי רגב: ברור.

מירי רגב: אפשר להקים שם אולמות.

<שמחה יוסיפוב: נכון.

<שמחה יוסיפוב: על-פי ההחלטה הזאת, יש לנו אישור, אפשר להקים אולם.

דוד אזולאי: אני מכיר את זה ממקומות אחרים.

דוד אזולאי: היתה תקופה שבמינהל המקומות האלה היו מתים והמינהל נתן קרקעות בחינם.

דוד אזולאי: המקום במשך השנים פרח, נהייתה שם עבודה, ואז אנשים שינו את הייעוד.

דוד אזולאי: באו ואמרו: אנחנו יכולים לשלם, הבעיה שהמינהל לא היה מוכן גם לתשלום.

דוד אזולאי: אני מכיר מקומות שפשוט אילצו את האנשים לפנות את המקומות האלה.

דוד אזולאי: אפילו תמורת תשלום של הרבה מאוד כסף שהיו מוכנים לשלם, המינהל לא הסכים בשום אופן.

דוד אזולאי: אני מקווה שנציג המינהל פה.

מירי רגב: כן, הוא פה.

מירי רגב: חבר הכנסת לשעבר אדרי, לאחר מכן נציג האולמות, ואני רוצה גם התייחסות של ממ"י.

מירי רגב: כן, אדרי.

<יעקב אדרי: קודם כול, אני רוצה להודות לך על הדיון המהיר וגם תודה לדוד שהגיע, הוא גם מתמצא בנושאים האלה.

<יעקב אדרי: יש פה איזה אבסורד גדול מאוד.

<יעקב אדרי: אזור התעשייה קיים כמעט 20 שנה.

<יעקב אדרי: כמובן התכלית שלו היתה לפנות את כל המטרדים מהיישוב, כולל אולמות.

<יעקב אדרי: לדוגמה אולם שלא היה ביישוב, הוצאנו אותו לאזור התעשייה, כי זה היה הדבר הכי נכון, להוציא את כל המטרדים מתוך העיר.

<יעקב אדרי: אחרי שסוף-סוף – ושמחה פה הזכיר את זה – לפני כמה חודשים אושר בוועדה המחוזית מתן תוקף על שינוי תכליות, שאפשר לעשות אולמות באזור התעשייה, המינהל מתחיל למצות את הדין עם כל מיני בעלי אולמות.

<יעקב אדרי: אני לא בא להגיד שהדברים נעשו על-פי דין, זה ודאי שלא.

<יעקב אדרי: אבל אם יש אפשרות להסדיר את זה, צריך לעשות את זה ולא ללכת עכשיו למשפטים ולהריסות.

<יעקב אדרי: נהרס אולם, נהרסו הרבה משפחות, כפי שאמר שמחה.

<יעקב אדרי: האישור העקרוני כבר ניתן ב-2005, בישיבה שזימנתי עם שר המסחר והתעשייה דאז, אולמרט, ומנהל המינהל.

<יעקב אדרי: כבר אז הם אמרו: רבותי, גשו לשינוי תוכנית, נאפשר את השינוי ונאפשר אולמות באזור התעשייה באור עקיבא.

<יעקב אדרי: יתרה מזו, ושוב גם זה צוין, נתנו הודעת תשלום לבעל אולם.

<יעקב אדרי: מה ששמחה הראה, זה קיים, זאת אומרת, משרד המסחר והתעשייה והמינהל אפשרו להקים אולם, רק אמרו: תשלמו.

<יעקב אדרי: עכשיו אפשר להסדיר את זה סוף-סוף בצורה מסודרת, להביא שמאים, להגיד: רבותי, זה ערך הקרקע לתעשייה, זה ערך הקרקע למסחר, תשלמו את ההפרשים ונגמור את הסיפור הזה.

<יעקב אדרי: אחרת, תקימו את כל אור עקיבא עליכם.

<יעקב אדרי: זה אבסורד שדווקא עכשיו אתם רוצים למצות את הדין אחרי 20 שנה עם כל האנשים האלה.

<יעקב אדרי: אפשר לפתור את זה.

<יעקב אדרי: עם רצון טוב אפשר לגמור את זה.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: נציג האולמות.

<יהודה כהן: בוקר טוב ליושבת-ראש, ואני מברך קודם כול על הדיון.

<יהודה כהן: אני מנכ"ל התאחדות בעלי אולמות וגני אירועים בישראל.

<יהודה כהן: לצערי הבעיה לא מקומית, הבעיה היא ארצית.

<יהודה כהן: הבעיה בכל מקום בארץ.

<יהודה כהן: אנחנו רואים חדשות לבקרים שאולמות וגני אירועים נהרסים, נסגרים, עושים המון בעיות לבעלי אולמות וגני אירועים.

מירי רגב: למה?

מירי רגב: מאותה הסיבה?

<יהודה כהן: מאותה הסיבה.

מירי רגב: אתה יודע שגם למפעל האמוניה אין רישיונות?

מירי רגב: דין זה דין כלפי כולם.

<יהודה כהן: אולמות וגני אירועים זה לא סככות אבטיחים שנפתחות בין לילה ונסגרות בין לילה.

<יהודה כהן: אולמות אירועים נפתחים עם יוזמות, עם תכנונים, עם ידע.

<יהודה כהן: הנושא של עמק חפר נבדק, הנושא של גזר נבדק.

<יהודה כהן: היטיב להגיד את זה חבר הכנסת אמנון כהן.

<יהודה כהן: בישיבה בוועדה לביקורת המדינה בנושא של גזר, הוא אומר: אני לא רוצה לדון על זה, זו בעיה לאומית, היא לא בעיה מקומית.

<יהודה כהן: אנחנו נמצא את הקביעות האלה בכל מקום.

מירי רגב: אותה הבעיה של מינהל מקרקעי ישראל.

<יהודה כהן: בתחילה כל אולמות האירועים היו סביב התחנות המרכזיות, ראינו את זה בעפולה, בנתניה, כי זה היה מביא את כל הקהל ומחזיר את כל הקהל.

<יהודה כהן: ראשי העיריות ביקשו מאתנו להתפנות מהמקומות האלה, כי זה גם לבעיה בסביבה.

<יהודה כהן: התפנינו לאזורי תעשייה.

<יהודה כהן: מה קרה באזורי התעשייה?

<יהודה כהן: אתם מגלים מקומות, לאו דווקא אצלך, בהרבה מקומות אין מקום לקליטת כלי הרכב.

<יהודה כהן: אתה רואה את זה בירושלים בתלפיות - - -

<שמחה יוסיפוב: אצלי אין בעיה.

<יהודה כהן: מה קורה היום?

<יהודה כהן: היה דיון פה בוועדת הפנים בכנסת השבע-עשרה, בוועדה המשותפת בנושא חוק התכנון והבנייה, צירפתי לך את זה.

<יהודה כהן: שמאי אסיף: בתוכנית תמ"א 35 לא הכניסו את הנושא של אולמות אירועים.

<יהודה כהן: לא יכול להיות במדינת ישראל, המדינה היחידה בעולם שיש לה ברית מילה, בריתה, בר-מצווה, בת-מצווה, אירוסין ואחר-כך חתונה – מכלול של אירועים שדרוש לציבור, שאין תכנון בכל הדבר הזה.

<יהודה כהן: הוא אומר במפורש שזה לא קיים.

<יהודה כהן: היושב-ראש אמנון כהן, וגם מצורף לפה פרוטוקול הדיון, הזמין את מינהל מקרקעי ישראל, וכרגיל המינהל לא הגיע.

<יהודה כהן: הוא הוציא להם מכתב - - -

מירי רגב: אל תדאג, אצלי המנהל יגיע כמו גדול.

<יהודה כהן: הוא הוציא מכתב לאלי ישי להוציא תמ"א מיוחדת לאולמות ולגני אירועים.

<יהודה כהן: אין תכנון אסטרטגי.

מירי רגב: הבנתי.

<יהודה כהן: לקראת 2030 הלמ"ס מודיע שאנחנו גדלים מ-7 מיליון ל-10 מיליון תושבים - - -

מירי רגב: יטופל, יהיה דיון עקרוני בעניין הזה.

מירי רגב: הלאה.

מירי רגב: נקודתית יש לך מה להגיד על אור עקיבא?

<יהודה כהן: גם אני רואה את המצוקה שלהם.

<יהודה כהן: אני יודע את המצוקה שלהם.

<יהודה כהן: כואב לי לבוא למקום ולראות אולם כמו שנהרס.

מירי רגב: תודה.

מירי רגב: ממ"י, בבקשה.

<שי קרפ: לי קוראים שי קרפ, אני סגן מנהל מחוז חיפה, אני אתייחס קודם כול ברמה הגלובלית.

<שי קרפ: צריך להבחין, רוב גני האירועים שהתייחסת אליהם היו ממוקמים על קרקע חקלאית באזורים חקלאיים.

<יעקב אדרי: זו לא הדוגמה.

<יעקב אדרי: אני מציע לא לערבב.

<שמחה יוסיפוב: כבוד היושבת-ראש, אמרתי בתחילת דברי, מדובר באזור תעסוקה שמותר לבנות.

<שמחה יוסיפוב: אנחנו לא מדברים על שטח חקלאי.

<שמחה יוסיפוב: שטח חקלאי זה סיפור אחר.

מירי רגב: סליחה.

מירי רגב: אני מנהלת פה את הדיון.

מירי רגב: אני מבקשת עכשיו לתת לו להתייחס לעניין.

מירי רגב: הוא יתייחס כללית, כמו שאתה התייחסת כללית, ואחר-כך נקודתית.

מירי רגב: תודה.

<שי קרפ: בנושא שטחים חקלאיים הדיון לגמרי אחר.

<שי קרפ: אנחנו מדברים כאן על אירועים שמתבצעים באזור תעשייה.

<שי קרפ: אנחנו צריכים ללכת קצת להיסטוריה, מדובר באזור תעשייה שמינהל מקרקעי ישראל, התמ"ת, משרד האוצר, השקיעו בו המון-המון כסף במטרה שתבוא תעשייה למקום ותיתן תעסוקה.

<שי קרפ: בתהליך הזה יש פטור ממכרז, סעיפים מיוחדים לפי חוק חובת מכרזים, גם הנחה על הקרקע, גם הנחה בתשתיות.

<שי קרפ: יש לנו פה למעשה מציאות שמצד אחד הקצינו לגני שיר למטרה של מכבסה ויצרנו גן אירועים, ולפלנטה – למטרת מתפרה ויצא לנו גם גן אירועים.

<שמחה יוסיפוב: לא גן אירועים, אולם אירועים.

<שמחה יוסיפוב: גן אירועים זה פתוח.

<שי קרפ: אולם אירועים.

<שי קרפ: הנושא הזה נידון בבתי משפט.

דוד אזולאי: למה נתתם את זה בחינם בצורה כזאת?

<שי קרפ: למטרת תעסוקה.

<שי קרפ: אלה היעדים של מדינת ישראל, דרך מינהלת התעסוקה של משרד התעשייה.

<שי קרפ: זה למטרה של תעשייה, לא למטרה של מסחר, ואולמות אירועים זה מסחר לכל דבר.

דוד אזולאי: המציאות היתה שזה לא היה ביד שלו לאחר מכן.

דוד אזולאי: היתה תקופה של שפל, והמקומות האלה הפכו להיות מקומות מוזנחים, וכתוצאה מזה באו ואמרו: נעשה משהו יפה במקום הזה.

<יעקב אדרי: האולמות האלה כבר קיימים 15 שנה.

<שי קרפ: אם נבחן את הבינוי של המבנים האלה, אלה מבנים שנבנו למטרת אולמות.

<שי קרפ: יש פה חריגה מלכתחילה.

<שי קרפ: הנושא הזה נידון בבתי משפט, הוא כבר עבר בערכאה.

<שי קרפ: בגני שיר לא הרסנו את המבנה, משרד הפנים הרס בחוץ.

<שי קרפ: תפסנו את המבנה ואנחנו בהתדיינות איך - - -

<שמחה יוסיפוב: הרסו את המבנה.

<שמחה יוסיפוב: הנה התמונה.

<שי קרפ: המבנה לא נהרס.

<יעקב אדרי: מה זאת אומרת לא נהרס?

<שי קרפ: משרד הפנים הרס בחוץ את האוהל.

<שמחה יוסיפוב: לא אוהל, מבנה של אירועים.

<שי קרפ: זה אוהל של אירועים.

מירי רגב: זה לא לעניין.

מירי רגב: אני רוצה שתתייחס נקודתית לשאר האולמות באור עקיבא.

<שי קרפ: יש גם באור עקיבא, יש גם בטבריה.

<שי קרפ: כעיקרון מה שהוקצה בפטור ובתנאים מיוחדים, בית המשפט אמר שצריך לבטל את ההקצאה ולחזור אחורה כדי לתת לכלל הציבור הזדמנות לבוא ולהקים גן אירועים, כי לכל אחד שמורה הזכות ליזמות.

<שי קרפ: גם בתביעה אנחנו פועלים לביטול של החוזה בפלנטה.

<שי קרפ: יש לנו כבר פסקי דין שמומשו ומגרשים חזרו אלינו.

<שי קרפ: ככל שייווצר אקלים אחר, יכול להיות שאפשר לדון - - -

<יעקב אדרי: אתם צריכים לגמור עם האבסורד הזה.

<יעקב אדרי: אנשים קנו קרקעות, בנו, ואתם אומרים שעכשיו נהרוס, ייקחו את זה למכרז ומישהו אחר יזכה.

<שי קרפ: זה לא אנחנו, זו עמדת הפרקליטות.

<נוח שמאילוב: הפרקליטות זה אתה.

<שי קרפ: הפרקליטות מתווה לנו דרך איך לנהוג.

<שי קרפ: אפשר לעשות במקומות שהוקצו בדרך רגילה באמצעות מכרז.

<שי קרפ: מה שהמדינה נתנה על מגש של כסף, עכשיו משנים את זה לצד השני?

מירי רגב: כל מה שנתתם גם בעבר, יישובים חקלאים ובתים – הכול תהרסו?

<קריאה: גם קיבוצים תיקחו חזרה.

<שי קרפ: זה לא שאלה של להרוס.

<שי קרפ: זה הוקצה למטרה מסוימת, הוא צריך לעמוד במטרה.

<שמחה יוסיפוב: בקיבוצים מותר לבנות?

<שי קרפ: בקיבוצים יש גני אירועים - - -

מירי רגב: זה ממש לא בסדר.

<אריק חכם: יש מקומות שמאושרים.

<אריק חכם: בקיבוצים רובם מאושרים.

מירי רגב: בהרצליה גם אפשר כבר לעשות תהליך הסדרה.

<אריק חכם: אני לצערי הבעלים של פלנטה, אולם וגן אירועים.

<אריק חכם: אני איש טקסטיל 22 שנים, יש לי מתפרה במעלה אדומים, פה על ידינו.

<אריק חכם: היה לי חלום לעשות מפעל לבגדי עבודה.

<אריק חכם: בזמן שהגשתי בקשה לפטור ממכרז היה מיסוי מסין של 100%.

<אריק חכם: 100% מיסוי מסין.

<אריק חכם: תוך כדי ההיתרים המיסוי ירד ל-12%.

<אריק חכם: מינהל מקרקעי ישראל הגיש נגדי שתי תביעות משפטיות, שני קלסרים ענקיים, האחת על 5 מיליון שקלים והאחת על בקשה לפינוי היעד, תוך הצגה שמדובר לפחות ברוצח.

<אריק חכם: לפחות.

<אריק חכם: אני גם לא נראה כזה, אני גם לא כזה.

<אריק חכם: הייתי בצבא קצין העיר חדרה.

<אריק חכם: אני לא פושע, אני לא גנב.

<אריק חכם: אני איש עסקים לגיטימי שעד היום מחזיק עובדים ומתפרה ונלחם על משכנתאות של עובדים.

<אריק חכם: אתם מציגים אותי קודם כול כעבריין.

<אריק חכם: תסתכל לי בעיניים אני לא עבריין.

<אריק חכם: אני איש עסקים מכובד.

<שי קרפ: אתה איש עסקים מכובד שלא קיים את החוזה שלמטרתו הוקצתה הקרקע.

<אריק חכם: פניתי בצורה מסודרת, מכובדת, בשנת 2003 לתמ"ת ושמתי בפניהם את האמת, שעקב הורדת המיסוי אין לי אפשרות להקים מתפרה במדינת ישראל.

<אריק חכם: אני לא יכול להתחרות עם עובד סיני שמרוויח 40 דולר.

מירי רגב: נכון.

מירי רגב: יש כאן מישהו שצריך לראות את זה מערכתית.

מירי רגב: לא כל אחד יכול להסתכל על זה בפני עצמו.

<אריק חכם: אני לא יכול להתחרות עם הסיני שמרוויח 40 דולר.

<אריק חכם: לא מסוגל.

<אריק חכם: מעבר לזה, וזה לא שייך לפורום הזה, מדינת ישראל קונה היום מדים לצבא מסין.

<אריק חכם: מדינת ישראל קונה מדים למשטרה מסין.

<אריק חכם: אני לא יכול להתחרות.

<אריק חכם: פניתי בצורה מסודרת, בצורה עניינית, בצורה של איש שומר חוק.

<אריק חכם: אני מקבל אישור להחלפת הייעוד, כתוב בפירוש, שחור על גבי לבן – שינוי מטרת הקצאת קרקע חתומה, מקבל שוברי תשלום, ריבון העולמים.

<אריק חכם: מדינת ישראל מוציאה לי שוברי תשלום לשלם על החלפת הייעוד.

<אריק חכם: אדון יעקב אפרתי - - -

מירי רגב: טוב שהגעת באיחור.

מירי רגב: סגן-אלוף, אני מצדיעה לך, אבל זו הפעם האחרונה שאתם מגיעים באיחור לדיון.

<אבי בין: אני מחליף את מחוז חיפה.

<אבי בין: הוא לא הגיע.

<אבי בין: אני בשלושה כובעים היום.

מירי רגב: זה לא בסדר.

מירי רגב: אני כבר אגיד לגדעון סער את דעתי על העניין הזה.

מירי רגב: אתה מחליף, אני לא באה אליך בתלונות.

<אבי בין: אמרו לי שהנציג לא הגיע, תרוץ לכנסת.

<אבי בין: אני צריך להיות ב-10:30, אז אמרו לי להקדים.

מירי רגב: נכון.

מירי רגב: היום אנחנו מצדיעים למערך המילואים.

מירי רגב: תודה שהגעת.

<אריק חכם: יעקב אפרתי, מנהל המינהל, מאשר לי את ההחלפה, תמורת תשלום של 91% הפרשי ערך.

<אריק חכם: איש העסקים אריק חכם, לא עבריין, הוגבלתי בבנק ממצוקת האשראי כי הטקסטיל נחת.

<אריק חכם: נהייתי מוגבל באמצעים.

<אריק חכם: הייתי במחלקת מסווגים של בנק מזרחי.

<אריק חכם: זאת אומרת, דקה לפני כונס נכסים, רצו לקחת את הבתים שלנו, את הבתים של ההורים שלי.

<אריק חכם: יש לי הכול בכתובים.

<אריק חכם: לא הצלחתי לשלם.

<אריק חכם: הנה, יושב פה ראש העיר, שמחה יוסיפוב, יושב פה יעקב אדרי ראש העיר דאז.

<אריק חכם: ברגע שטיפה התאוששתי, התחננתי אחרי כל דלת: תנו לי לשלם, אני רוצה להיות בסדר.

<אריק חכם: מה קרה מאז ועד היום?

<אריק חכם: עכשיו אני אגיד לך עוד משהו, מה שהמינהל עושה עכשיו זה מחטף.

מירי רגב: לא.

מירי רגב: הוא לא יעשה את זה.

<אריק חכם: ברשותך, כשעשיתי ב-2004 את המפעל הזה – 25 מיליון שקל בשנת 2004.

<אריק חכם: עשיתי כבוד לאור עקיבא.

מירי רגב: שתה מים ותרגיע.

<אריק חכם: מחילה.

<אריק חכם: סליחה.

<אריק חכם: באולם העברייני הזה, שקוראים לו פלנטה, עובדים 60 ילדים שההורים שלהם משתכרים בשכר מאוד נמוך, שזה הנעליים שלהם, זה הבגדים שלהם, זה שהם באים אחרי בית הספר והם אוכלים כי הם רעבים, ולא בטוח שבבית יש בשר, אבל באולם שלי נותנים להם בשר, וגם כך אצל החבר שלי, מר בני עג'מי.

<אריק חכם: תפסיקו לשתות לאנשים את הדם.

מירי רגב: תודה, אריק.

מירי רגב: חיכינו רק לך לפני שאני אסכם את הדיון.

מירי רגב: משרד הפנים, אנחנו דנים בסוגיה של אזור התעסוקה הצפוני של אור עקיבא, אבל בכלל באופן עקרוני בסוגיה של הריסת אולמות בגלל שינוי יעד, וכתוצאה מזה שהעברנו את הטקסטיל לסין וכל מיני דברים כאלה.

מירי רגב: יש כבר אישורים של ועדת התכנון, כולל של התמ"ת, לשינוי יעד של אזור התעשייה באור עקיבא מתעשייה לאולמות.

מירי רגב: בגלל שזה לא עבר מכרז, באים ממ"י ואומרים: לא, אנחנו עכשיו הורסים להם את האולמות כדי שהם יוציאו את זה למכרז.

מירי רגב: זאת אומרת, נהרוס לאנשים את החיים - -

<יעקב אדרי: ומישהו אחר יזכה במכרז.

מירי רגב: - - במקום לעשות הסדרה של העניין הזה, כמו שעושים הסדרה עם המושבים, עם הקיבוצים, וכל מה שזה אומר.

מירי רגב: אני רוצה לשמוע את עמדת משרד הפנים לפני שאני מסכמת פה.

<אבי בין: מבחינה תכנונית בשנה האחרונה, הבנתי במחוז חיפה, שהוסף שימוש ומתאפשר שם מיקום של אולמות אירועים.

<אבי בין: אני מבין שהבעיה זזה קדימה, והיא בעיה חוזית הסכמית בין ממ"י לבינם.

מירי רגב: אפשר לפתור את זה.

<אבי בין: מבחינתנו לא צריך לעשות הליך סטטוטורי.

<אבי בין: יש אפשרות באזור התעשייה לעשות אולמות אירועים.

מירי רגב: זאת אומרת שזה עניין של כסף והסדרה.

<יעקב אדרי: ורצון טוב שלהם.

<שי קרפ: זה עניין של כסף, של הסדרה, של שינוי כל הסעיף של ההקצאה בשאלה של הפטור מחובת מכרזים, זה עניין גם מהותי בסופו של דבר.

מירי רגב: הכול עניין מהותי, אבל יש כאן בעיה מהותית.

מירי רגב: אני יודעת, זה קשה לפקידים, אתם בדרך כלל בתוך הקופסה, ואנחנו אומרים: תצאו רגע מהקופסה, כי בסוף יש פה אנשים ועיר עם תעסוקה ועם מפעלי עוגן.

מירי רגב: נכון, אתה צודק, צריך למצוא לזה פתרון.

מירי רגב: הפתרון הוא לא בהריסה והקמה מחדש.

מירי רגב: לא היה עושה את זה שום גורם עסקי אחר.

מירי רגב: כשזה היה מגיע לבית המשפט, הוא היה אומר להם: לכו לגישור ותראו איך עושים את הדברים.

מירי רגב: רק במדינה שלנו, יאללה, כל הפקידים – מה אכפת לנו, נהרוס ועוד פעם נבנה, נהרוס ועוד פעם נבנה.

מירי רגב: זה לא מקובל עלי.

מירי רגב: ולכן אני מסכמת את העניין.

מירי רגב: זאת עמדתכם, הבנתי?

<שי קרפ: זאת עמדתנו וגם עמדת בית המשפט.

מירי רגב: אתה עכשיו גם מייצג את בית המשפט?

<שי קרפ: יש לנו פסקי דין.

<יעקב אדרי: יש שינוי ייעוד.

מירי רגב: יש שינוי ייעוד ונבוא לבית המשפט עם שינוי ייעוד.

דוד אזולאי: גברתי היושבת בראש, אני אומר לאנשי אור עקיבא: התמזל מזלכם ואתם על סדר-היום, אבל יש עוד הרבה מקומות, אתם לא יחידים.

דוד אזולאי: ופה צריך להיות דיון כללי על כל המקומות הללו.

דוד אזולאי: אמרתי בפתיחת דברי קודם שיש מקומות שאני מכיר של אנשים שהשקיעו את מיטב כספם, את חייהם במקום שמעסיק הרבה מאוד אנשים.

דוד אזולאי: נכון, אני מסכים אתך, למקומות האלה יש ייעוד מסוים, לכן הם קיבלו את זה ללא מכרז, אבל מה לעשות, המדינה שלנו השתנתה, פעם אזורי התעשייה היו אזורים מוזנחים, שלא עבדו בהם, לא הכירו בהם, בלילה זה היה מקום מת וזה הפך למקום של פשע ושאר מרעין בישין שלא כאן המקום להזכיר.

דוד אזולאי: השתנתה המדינה שלנו, ואזורי התעשייה בכל מקום בארץ הפכו למקומות פורחים.

דוד אזולאי: הזכרת קודם את טבריה.

דוד אזולאי: מי שמכיר קצת את טבריה יודע מה היה באזור התעשייה לפני 20 שנה, היום זה הפך להיות מרכז העיר, מה לעשות.

דוד אזולאי: אתה בטח מכיר את הסיפורים שם של שני האולמות, אחד מול השני, ובאור עקיבא ונדמה לי שגם בחדרה – היום אי-אפשר לדבר על חדרה.

דוד אזולאי: הם בכותרות, אז לא נדבר על זה – ויש עוד הרבה מקומות.

דוד אזולאי: מה שאני מציע, גברתי היושבת-ראש, כפי שמשרד הפנים עשה איזה נוהל כללי לגבי כל המקומות האלה ונתן פתרונות, נתן מענה, עם כל הכבוד לאיש הנכבד מהמינהל שיושב כאן, ודאי שזה לא בסמכותו.

דוד אזולאי: צריך להיות גורם בכיר עם דיון מעמיק בוועדה, יכול להיות שצריך גם שינוי חקיקה.

דוד אזולאי: אי-אפשר להגיד: בלי מכרז, קחו את המקומות.

דוד אזולאי: אי-אפשר אם לא יהיה שינוי חקיקה, לא נוכל להתקדם.

דוד אזולאי: לכן הצעתי היא שהוועדה תפנה לשר הבינוי והשיכון, הממונה על מינהל מקרקעי ישראל, נציג בפניו את הבעיות הקשות הללו ונדרוש ממנו פתרונות תוך זמן סביר.

דוד אזולאי: בינתיים שתצא הנחיה להקפיא רגע.

דוד אזולאי: יש פה בעיה אמיתית, אומר את זה נציג המינהל, וזה נכון.

דוד אזולאי: יש במקומות מסוימים תקדימים של פסיקת בית המשפט שהמינהל מסתמך עליהם.

דוד אזולאי: מה נעשה אחר כך?

<יעקב אדרי: בינתיים קרה משהו, יש שינוי ייעוד.

<שי קרפ: השינוי ייעוד עדיין תכנוני.

מירי רגב: זה לא משנה.

<קריאות: - - -

מירי רגב: אני לא יכולה לשמוע את כולם.

דוד אזולאי: מחוז חיפה בר מזל שמינהל התכנון עשה עבודה.

דוד אזולאי: תראה שבמחוז הצפון זה לא בדיוק קורה, והעניין שם תקוע.

דוד אזולאי: לכן אני חוזר ואומר: הבעיה היא לא בעיה מקומית, הבעיה היא בעיה ארצית.

דוד אזולאי: צריך הסדרת פתרון, ואני חושב שהפתרון יהיה דרך שר הבינוי והשיכון וקיום דיון בוועדה, כמובן במעקב של - - -

<שמחה יוסיפוב: אני חייב לציין שעיריית אור עקיבא יזמה תוכנית נוספת של שינוי ייעוד מאזור תעשייה לאזור תעסוקה ומסחר.

<שמחה יוסיפוב: באור עקיבא היה רק אזור תעסוקה.

<שמחה יוסיפוב: אנחנו הולכים היום לשנות את אזור התעסוקה שלנו גם למסחר, ואז להוסיף הגדלת אחוזי בנייה מ-100% ל-150%, הגדלת גובה וכו'.

<שמחה יוסיפוב: אנחנו הולכים לקראת השינוי, אבל אנחנו חייבים גם את ההסדרה.

<שמחה יוסיפוב: המינהל חייב להסדיר את הנושא הזה, זה ביכולתם.

<יעקב אדרי: גברתי היושבת-ראש, הם נתלו בזמנו בהליכים המשפטיים שעשו שאין אפשרות.

<יעקב אדרי: היום יש אפשרות, אז אומרים: אנחנו באמצע תהליך.

מירי רגב: אני מבקשת להוציא מכתב עוד היום לשר השיכון והבינוי לממ"י, לעצור בשלב זה את כל ההריסות של אולמות בכל הארץ עד לקיום דיון עקרוני בסוגיה בוועדת המשנה לתכנון ובנייה שאני היושבת-ראש שלה.

<נוח שמאילוב: וההליכים המשפטיים.

מירי רגב: אני לא יכולה לעצור הליכים משפטיים.

מירי רגב: אני מבקשת לדיון הזה להזמין, ואני מבקשת שלא יגיעו לי לא באיחור ולא במדים, עם כל הכבוד, פקידים ברמה שלא יכולים לקבל החלטות.

מירי רגב: אני מבקשת ממשרד הפנים את המנכ"ל, את בינת שוורץ - - -

<אבי בין: הממונה על המחוז, זה הכי רלוונטי.

מירי רגב: אני רוצה את בינת ואת משלב.

מירי רגב: אני רוצה בממ"י את ראש מינהל מקרקעי ישראל.

מירי רגב: הגיע הזמן שגם נראה אותו בדיונים; אני רוצה את נציגות הפרקליטות שעוסקת בסוגיה הזאת; אני מבקשת את נציג התמ"ת שבא ומבין את החשיבות של סוגיית האולמות; אני מבקשת את נציג האוצר; כמובן את נציגי האולמות.

מירי רגב: בואו נראה אם שכחתי מישהו – ממ"י, משרד הפנים, בינת שוורץ, פרקליטות, תמ"ת, אוצר, אולמות.

<יעקב אדרי: מינהל התכנון.

מירי רגב: מינהל התכנון זה בינת שוורץ.

<יהודה כהן: שלטון מקומי.

מירי רגב: אפשר להביא את נציג השלטון המקומי.

מירי רגב: לא רק זה, אתה תפיץ בקרב כל בעלי האולמות וראשי הערים שיש אתן בעיה.

מירי רגב: אל תציף אותי פה, רק אולמות שנבנו באותו סיפור כזה, שנבנו על היתר בנייה לדוגמה - - -

<יעקב אדרי: לא חקלאי.

דוד אזולאי: הייתי מציע לנציג האולמות שיגיש נייר, כמה כאלה יש.

דוד אזולאי: אולי אנחנו מדברים על 10 אולי על 100.

מירי רגב: תכין לנו נייר מסודר על כל הסוגיה, להסביר על מה הדיון, שאנשים יבואו מוכנים לדיון, על הסוגיה של שינוי ייעוד באזורי תעסוקה או באזורים שונים.

מירי רגב: תעביר לנו נייר מסודר, יהודה כהן, איפה יש בעיות, שנעביר את זה בצורה מסודרת לגורמים הרלוונטיים.

מירי רגב: אנחנו לא מסתירים, הכול בשקיפות, שתוכלו להתייחס.

מירי רגב: אני מבקשת עכשיו מייד לעצור את כל ההריסות, להמתין עם זה גם אם יש החלטת בית משפט.

מירי רגב: יש החלטות בית משפט להרוס בתים של ערבים ובדואים וזה לא קורה.

מירי רגב: תמתינו רגע עד שנעשה דיון עקרוני.

מירי רגב: אל תזדרזו להרוס פרנסה של אנשים, כי אחר-כך נצטער.

מירי רגב: תמתינו רגע עד שאני אדבר היום עם שר השיכון והבינוי, אני אדבר היום עם ממ"י, ונקיים את הדיון בשבועיים הקרובים.

<שי קרפ: אין בסמכותנו לעצור הליכים משפטיים ולא הליכי פינוי.

<שי קרפ: זה לא בסמכותנו.

מירי רגב: עם כל הכבוד יש לכם סמכות.

מירי רגב: שר השיכון יודע כמה החלטות להריסה יש שלא מתבצעות ומה כן מתבצע.

דוד אזולאי: אני מציע לכם בעניין הזה, בעקבות ההחלטה של ועדת הפנים, שתפנו את הבקשה לשר הבינוי והשיכון, שיורה לכם מה לעשות.

<שמחה יוסיפוב: פניתי לשר השיכון, גם הזמנתי אותו לאור עקיבא שיבוא לראות מקרוב.

<דוד דהאן: יש מעל עשר ועדות שהחליטו לא לעשות פינויים יותר של משפחות וילדים לרחובות, ועקפו את כל ההחלטות האלה וכן המשיכו.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: הדיון סוכם.