ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 21, 2013-06-03 08:30

אבישי ברוורמן: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הדיון.

אבישי ברוורמן: הנושא - תכניות הממשלה לביטול מענקי הבניה בפריפריה, בין השאר – חריש, שהוקמה בקול תרועה רמה, שם יש אלפים.

אבישי ברוורמן: אני רוצה להודות לשר, שר הבינוי והשיכון.

אבישי ברוורמן: לא סוד שאני והוא לא רואים עין בעין לגבי הפתרון המדיני אבל זה גם לא סוד שעבדנו יחד בכנסת והיינו בשדולה למען שחרור פולארד.

אבישי ברוורמן: אני מאד מודה לו.

אבישי ברוורמן: אני יודע שהנושא הזה הוא בליבו.

אבישי ברוורמן: זה לא טריוויאלי שהיום שרים באים לוועדות, אנחנו רואים שהם מתעלמים היום.

אבישי ברוורמן: אני מודה לשר.

אבישי ברוורמן: אני פותח את הישיבה.

אבישי ברוורמן: קודם כל אודה גם לסגן שר השיכון לשעבר, רן כהן.

אבישי ברוורמן: אני אפתח ברקע ואעביר את זכות הפתיחה לשר השיכון.

אבישי ברוורמן: אנחנו יודעים שביוני 2011 הממשלה הוקדמת קיבלה החלטה על מענק מקום בגובה 60 אלף שקלים לרוכשי דירה ראשונה בפריפריה זאת כדי לעודד צעירים לעבור ליישובים מחוץ למרכז הארץ ולסייע להם ברכישת הדירה.

אבישי ברוורמן: באמצע החודש שעבר קיבלה הממשלה החלטה שמבטלת את החלטת הממשלה הקודמת.

אבישי ברוורמן: להבנתנו, הבעיה הקשה ביותר היא ביישוב חריש.

אבישי ברוורמן: מנתונים שמסרו לנו, מתוך 4,600 יחידות ששווקו, יותר ממחצית שייכות לעמותות וקבוצות רכישה, שם הדיירים כבר שילמו סכום ראשוני מההון העצמי שלהם – כ-180-200 אלף שקלים למשפחה.

אבישי ברוורמן: הטענה של הדיירים שבתוך הקבוצה הזו יש 60% זכאים למענק המקום שזה כ-1,200 משפחות.

אבישי ברוורמן: בחריש טוענים שלא יקבלו את היתר הבניה עד ה-1 ביולי שזה המועד האחרון לפי הוראות המעבר, כשהמשמעות למעשה היא אובדן המענק.

אבישי ברוורמן: אני פונה לשר השיכון ומודה לחבר הכנסת איציק שמולי שהעלה את הנושא כהצעה לסדר.

אבישי ברוורמן: השאלה לשר השיכון, שידוע שהוא אומר דבר דבור על אופניו: אתה ניהלת משא ומתן מול משרד האוצר על הוראות המעבר שלתפיסת משרד השיכון שיפרו את המצב ביחס להחלטת הממשלה.

אבישי ברוורמן: מהנתונים שלך, כמה דיירים עומדים להיפגע?

אורי אריאל: אני שמח תמיד לבוא לכנסת, ודאי לוועדת הכלכלה.

אורי אריאל: אני בא לכנסת יותר מאשר לממשלה.

אורי אריאל: אני שמח להיות פה, ואדבר אתכם על מה שתרצו, רק לא בטוח שאני הכתובת.

אורי אריאל: לא החלטתי לבטל את מענקי המקום כמו שגם הייתי נגד ההחלטה של המס על משפרי דיור.

אורי אריאל: אז חבל שאין פה את שר האוצר אבל היות ויש אחריות ממשלתית כוללת אני אשתדל לייצג את הממשלה.

אורי אריאל: ודאי שההחלטה הזו לא נכונה.

אורי אריאל: מה שהיה אמור להיות זה שההגיליוטינה היתה אמורה ליפול בבת אחת בלי אפשרות לקבל שום מענק באחד מהמקומות – זו הרי רשימה סגורה של ערים, זה לא בכל הארץ.

אורי אריאל: אנחנו לא הסכמנו לזה במשרד הבינוי והשיכון – המנכ"ל ואני, ויש כאן את הצוות – הסברנו לאוצר.

אורי אריאל: זה לא היה מקובל עד שחתכנו את זה באיזה צורה והגענו למציאות שלפחות עכשיו זה עד 1.7.

אורי אריאל: מי שהחל במקומות מסוימים לפחות יוכל להשלים וליהנות מההטבה הזו שהיא משמעותית.

אורי אריאל: אנחנו לא יודעים להגיד כמה נפגעו, כי זה דבר שאין לו התחלה.

אורי אריאל: אנשי חריש ודאי יגידו מה קורה בחריש, ואחרים יגידו על מקום אחר לפי ההתארגנות שהם מכירים, שהם שותפים לה.

אורי אריאל: אנחנו, מבחינתנו, הכלי הזה הוא יותר מחשוב.

אורי אריאל: הוא בהחלט מאיץ את רכישת הדיור.

אורי אריאל: יש לנו על זה נתונים.

יצחק וקנין: יש לכם מושג כמה ניצלו את זה?

<קריאות: - - -

אורי אריאל: יש על זה נתונים והמנכ"ל ישיב.

אורי אריאל: אני סיימתי, בעצם.

אורי אריאל: הנתונים מיד ימסרו לכם בצורה מפורטת, ככל שהם קיימים אצלנו.

אורי אריאל: אנחנו רואים בזה בהחלט ברכה.

אורי אריאל: יש עכשיו ביקושים משמעותיים גם בהר יונה ג', גם בנצרת עלית.

אורי אריאל: אנחנו מחפשים אפשרויות אחרות כדי להקל בעיקר על רוכשי דירה ראשונה, זכאי משרד השיכון.

אורי אריאל: אנחנו מחפשים דרכים נוספות כדי לאפשר להם לרכוש דירה באזורים הללו, שהם בעיקר אזורי הפיתוח.

אורי אריאל: אני מקווה שבישיבה הבאה תזמינו אותנו כדי לעדכן בנתונים.

אורי אריאל: אני מציע שהמנכ"ל יתן נתונים כדי שתהיה תמונה מפורטת.

<שלמה בן אליהו: מאז שהתחילו לתת מענקים ליישובים שנמצאים בקטגוריה של זכאים למענקים יש שם בעצם שני סוגי מענקים: יש מענקים שניתנים לקבלנים, שזה בהיקף של 40 אלף שקל ליחידת דיור, אבל זה מותנה בכך שהקבלן סיים את עבודת הבניה בפרק זמן שקצוב, ולזה אני לא מתייחס כרגע, ויש מענק שניתן לזכאי.

<לאה ורון: אתה לא מתייחס כי המענק ימשיך, או שגם המענק הזה בוטל?

<שלמה בן אליהו: גם המענק הזה בוטל.

<שלמה בן אליהו: המענק השני הוא מענק של 60 אלף שקל שמגיע לזכאי.

<שלמה בן אליהו: אם יבוא היום קבלן ויקנה מגרש בחריש או בהר יונה הוא לא יזכה למענק כי מהיום והלאה פסקו המענקים.

<שלמה בן אליהו: מה שמדברים, על המענקים שנותנים להם את הוראת השעה זה לזכאים.

<שלמה בן אליהו: לגבי הזכאים – עד היום מימשו כ-620 - -

ישראל אייכלר: זאת אומרת שזה מושת מיד על הקונה.

<שלמה בן אליהו: לא, לא.

<שלמה בן אליהו: אני מסביר: ה-40 אלף שקל ניתנו לקבלן.

ישראל אייכלר: כדי שיוזיל את הדירה.

<שלמה בן אליהו: כדי שיהיה לו אינטרס לזכות במכרז.

<שלמה בן אליהו: הקבלנים משתדלים.

<שלמה בן אליהו: ברגע שיש להם מספיק רווח קבלני יש להם מספיק אפשרות לשחק ולראות מה אחוז הרווח שהם רוצים לקחת.

<שלמה בן אליהו: זה ניתן לתמרץ את הקבלנים לעבודה יותר מהירה, לסיים את הבניה.

<שלמה בן אליהו: לעומת זאת, ההטבה לזכאים היא כדי לתמרץ אותם להגיע ליישובים האלה.

אבישי ברוורמן: אחד הדברים שדיברו עליהם הוא שאנחנו רוצים לפתח את הפריפריה.

<שלמה בן אליהו: אז באמת התמרוץ הוא כדי שיגיעו לפריפריה ועד היום מימשו את הזכאות שלהם 620 משפחות כדי לקבל 60 אלף שקל לדירה.

<שלמה בן אליהו: לכאורה זה נראה מספר קטן, אבל כשעושים תהליך כזה, זה לא תהליך שמיד כולם רצים וקונים כי ההליך של קניית דירה מקבלן – קונים דירה מקבלן רק כשיש לו היתר בניה.

<שלמה בן אליהו: הליך של הוצאת היתר בניה הוא הליך ארוך, ולכן, גם כשהממשלה קיבלה את ההחלטה, התהליך של הבניה הרוויה והוצאת היתרי בניה, ושאנשים מתעניינים ובונים – זה לוקח פרק זמן.

<שלמה בן אליהו: לכן, אמת המידה לבחון האם פרויקט כזה מצליח או לא הוא לא בפרק זמן של שנה- שנה וחצי.

<שלמה בן אליהו: מה כן חשוב לדעת?

<שלמה בן אליהו: שבכל הפרמטרים, באותם יישובים ה-620 יחידות זה מאד משמעותי, כי אם אנחנו עושים את ההשוואה כמה דירות נמכרו באותם יישובים עצמם, או כמה נמכרו בבניה רוויה ביישובים סמוכים, אנחנו רואים שיש גידול מאד משמעותי מהרגע שנתנו את המענקים.

<שלמה בן אליהו: מה הגידול?

<שלמה בן אליהו: סך המכירות של דירות חדשות בחישוב שנתי עלה ב-76% בהשוואה לממוצע בשנים 2009 עד אמצע 2011, כאשר ברמה הארצית חלה ירידה של כ-2% וביישובים סמוכים ירידה של 11%.

<שלמה בן אליהו: זאת אומרת, באותם יישובים סמוכים אם אני בודק, היתה ירידה של 11% וכאן היתה עליה של 76%.

<שלמה בן אליהו: זאת אומרת, לאותם יישובים שלגביהם הוחלט לתת את המענק, ה-620 יחידות שאנחנו מדברים עליהן הגדילו את הביקוש ב-76%.

<שלמה בן אליהו: יש לנו כאן עוד פרמטרים שבדקנו לגבי התחלות בניה, עסקאות בבניה רוויה, שיווק בבניה רוויה – בכל הפרמטרים האלה אנחנו רואים שבאותם יישובים המענק גרם לטוב.

אבישי ברוורמן: והמסקנה?

אבישי ברוורמן: שאם עושים דבר טוב, לא צריך לבטל אותו.

<שלמה בן אליהו: אני רק אעדכן מה המשמעות של הוראת השעה ששר הבינוי הגיע להבנה עם האוצר – המשמעות שמי שגם היום יחתום על הסכם, לא בבניה רוויה, ויחתום עד סוף יוני עם התנאי הבסיסי שעד ה-1.7 הוא מגיע עם החוזה לרשויות מס הכנסה ומס שבח, חותמת תתקבל על האישור של מס שבח, הגיש את המסמכים לרשויות, ולא משנה מתי הוא חתם על החוזה – הוא חותם על החוזה, הוא זכאי, ובלבד שהגיע למס שבח עד 1.7 - - - אמשיך את דבריי: ברגע שאדם הביא את האישור של מס שבח, דהיינו – הגיש את המסמכים לרשויות מס שבח, הוא ניגש לבנק והבנק ייתן לו את הזכאות עד ה-30.8.

<שלמה בן אליהו: זאת אומרת, יש עוד חודשיים אחרי זה, דהיינו עוד שלושה חודשים כדי להשלים את הזכאות לקבלת הסיוע.

איציק שמולי: זאת אומרת – אחרי התהליך של היתר בניה?

<שלמה בן אליהו: זה בכלל לא קשור להיתר בניה.

<שלמה בן אליהו: הפרוצדורה הרגילה – חותמים על חוזה ויש 40 יום להגיש לרשויות ולקבל חותמת "התקבל".

<שלמה בן אליהו: אבל הוא לא חייב לחכות 40 יום.

<שלמה בן אליהו: יכול לחתום על חוזה היום ולהביא את זה מיד למס שבח.

<שלמה בן אליהו: ברגע שהוא קיבל את החותמת "התקבל" יש לו זכאות ובלבד שיפתח תיק בבנק.

<שלמה בן אליהו: ואז יש לו חודשיים להגיע לבנק- עד ה-30.8, הוא יקבל את המענק.

<שלמה בן אליהו: זה לגבי כל הזכאים.

אבישי ברוורמן: זאת אומרת שיש כוונות טובות, יש שר שכוונתו טובה - - -

<שלמה בן אליהו: ויש גם רצון טוב מצד האוצר בנושא הזה.

אבישי ברוורמן: הדרך לגיהינום רצופה כוונות טובות, ותכף נראה מה קורה.

אבישי ברוורמן: אני אבקש מיוזם הדיון לפתוח.

אבישי ברוורמן: אני שמח שראובן קוגן מהאוצר אתנו, כי הוא יהיה איש בשורה היום, אני בטוח.

איציק שמולי: תודה על קיום הדיון.

איציק שמולי: אני באמת נפגשתי עם חלק מנציגי התושבים בחריש אבל כמובן שאנחנו מדברים על כל הארץ, אני וגם חברי כנסת אחרים, קיבלנו פניות ממקומות אחרים – נהריה, אופקים.

איציק שמולי: לא חסר מקומות.

איציק שמולי: אנחנו צריכים להבין על מה אנחנו מדברים.

איציק שמולי: אנחנו מדברים פה על אותם זוגות צעירים שדיברו בשבחם ועל כמה צריך לעזור להם, לפני כמה חודשים, ויש פה ביקורת שהיא משני טעמים: קודם כל, על עצם קבלת ההחלטה.

איציק שמולי: מדינת ישראל מדברת גבוהה גבוהה על זוגות צעירים, על הפרחת הפריפריה, אז הטיעון הראשון מאד ברור.

איציק שמולי: ההחלטה הזו, אחרי התחייבויות שניתנו לפריפריה, לבטל אותה לאלתר, היא החלטה לגיטימית, אני לא אוהב אותה ואני יכול להתווכח אתה, אבל היא לגיטימית במסגרת סמכותה של הממשלה.

איציק שמולי: על מה אני קובל?

איציק שמולי: אני קובל על האופן שבו התקבלה ההחלטה ועל איך שהיא מנוסחת.

איציק שמולי: התוצאה מנוסחת כאילו עד חודש יולי יוכלו אותם זוגות צעירים שהסתמכו על התחייבות הממשלה להשלים ולמצות את התהליך ולקבל את ההטבה הנכספת.

איציק שמולי: אבל מה?

איציק שמולי: בסופו של דבר הניסוח מתעתע וגם קצת מוליך שולל.

איציק שמולי: בעיקר – וצר לי שדווקא שר השיכון יושב פה, כי אני עד למאמצים שנעשו מצדו לשפר את העניין מול האוצר, וחבל ששר האוצר לא נותן פה את התשובות – הניסוח באופן הזה, שניתן למצות את ההטבה עד 1 ביולי הוא מתעתע כי הוא לא מאפשר לזוגות צעירים למצות את ההטבה שעליה הם הסתמכו, שעליה הם הלכו למקומות שהמדינה מעוניינת שיחוזקו, קנו שם והתחייבו על דירות, ועכשיו הם עומדים מול שוקת שבורה.

איציק שמולי: המדינה אומרת להם – תוציאו כסף מההורים, מהבלטות, מאיפה שהוא.

משה זלמן פייגלין: תסביר למה מתעתע.

איציק שמולי: כיוון שכפי שהסביר המנכ"ל, ניתנת לאנשים ארכה עד 1 ביולי למצות את ההטבה.

איציק שמולי: היכולת להראות בעלות על דירה זה בסדר אבל היכולת גם לעבור את השלב של היתר בניה - - -

<שלמה בן אליהו: לא, לא צריך היתר.

<שלמה בן אליהו: יש אבחנה בין מי שקונה מקבלן ובין עמותות.

<קריאות: אבל הרוב זה עמותות.

איציק שמולי: אז באמת המנכ"ל כיוון את דבריו לאנשים פרטיים, כנראה.

איציק שמולי: אני מדבר על קבוצות רכישה ועמותות, ביישובים האלה שיעורם הוא לא קטן בכלל.

איציק שמולי: ולאנשים האלה אומרים: בחודש ימים במדינת ישראל אתם תוציאו היתר בניה.

איציק שמולי: מישהו מכם ראה פעם אזרח במדינת ישראל שתוך חודש מוציא היתר בניה?

<קריאה: חמש שנים, חמש שנים.

איציק שמולי: אין דבר כזה.

איציק שמולי: לסיכום דבריי - אז כמו שאמרתי, אני לא אוהב את ההחלטה העקרונית, אבל אפשר להגיד שזה במסגרת סמכותה של הממשלה.

איציק שמולי: אבל אלה שהתחילו את התהליך, ועל בסיס ההבטחה של הממשלה הלכו לרכוש דירה הפריפריה, אתם צריך למצות את התהליך, זה המינימום שאפשר לעשות.

איציק שמולי: כמו שנותנים התחייבויות לגופים הבינלאומיים ושזה כמו דברי אלוהים חיים, אי אפשר לזוז מהם, אבל כשמדובר בזוג צעיר שעשה צבא, עושה מילואים, אזרח טוב, ועוד הולך להפריח את הפריפריה, כלפיו אפשר להפר התחייבויות.

איציק שמולי: את זה צריך לעצור.

אבישי ברוורמן: רבותיי, בכנסת לא מוחאים כפיים.

אבישי ברוורמן: אני מבקש מהנציגים, גם של העמותות ושל הרוכשים, של אלה שנפלו בדרך, לדבר.

<איריס הרפז קיי: אני מתל אביב.

<איריס הרפז קיי: בת 42, גרה בדירה שכורה - -

ישראל אייכלר: אתם מדברים על כל הפריפריה?

<איריס הרפז קיי: כן, אנחנו מדברים על כל הפריפריה, גם אמור להגיע שמעון מנצרת עלית.

<איריס הרפז קיי: כבוד שר השיכון והבינוי, מנכ"ל המשרד, יו"ר ועדת הכלכלה, חברי ועדת הכלכלה.

<איריס הרפז קיי: אנחנו מאד שמחים להיות כאן, אני רוצה להתחיל בציטוט של כמה משפטים.

<איריס הרפז קיי: הציטוט נאמר בחריש: "אני עומד פה בחריש, מקום שהפך לסמל של התנהגות קלוקלת, של סדר עדיפויות עקום, זאת עיר שלפי תכנון משרד הבינוי והשיכון עומדת להיות העיר החמישית בגודלה בישראל, עיר לחרדים בלבד, שתכלול 25 אלף יחידות דיור, ואם שירתתים בצבא, הדירות האלה לא מיועדות לכם.

<איריס הרפז קיי: אם אתם לא מקורבים של ש"ס או "יהדות התורה", הדירות האלה לא מיועדות לכם, אם אתם חילונים, או דתיים או פנסיונרים שעלו הנה מחבר העמים - הדירות האלה לא מיועדות לכם.

<איריס הרפז קיי: את זה באנו לשנות.

<איריס הרפז קיי: במדינת ישראל אנשים עובדים צריכים להיות מסוגלים לקנות דירה.

<איריס הרפז קיי: לא יהיו יישובים לחרדים בלבד.

<איריס הרפז קיי: לא יהיו הקצאות לקרקע זולה רק לחרדים, יוצאי צבא ואנשים עובדים יהיו הזכאים הראשונים לסיוע בדיור.

<איריס הרפז קיי: זה הסעיף הראשון בחוזה שלנו עם עם ישראל ומדינת ישראל".

<איריס הרפז קיי: מי, לדעתכם, אמר את זה בחריש לפני חצי שנה?

<איריס הרפז קיי: מי שאמר את זה בחריש זה שר האוצר, חבר הכנסת יאיר לפיד.

<איריס הרפז קיי: אלה המילים שהוא אמר.

<איריס הרפז קיי: יתרה מזאת.

<איריס הרפז קיי: למה אני פותחת בנושא הפוליטי?

<איריס הרפז קיי: כי יש פה בעיה מאד רצינית של אימון.

<איריס הרפז קיי: במועדון של מדינת ישראל יש שני צדדים.

<איריס הרפז קיי: מצד אחד יש את קברניטי המדינה, אלה שמנהיגים.

<איריס הרפז קיי: הם שרים, הם סגני שרים, חברי כנסת, יש הטוענים שגם הון מחובר לנושא הזה, לא נתייחס לזה.

<איריס הרפז קיי: מצד שני יש את האזרחים – אנשים כמוני, שעובדים קשה, משלמים מסים, הולכים לצבא.

אבישי ברוורמן: את רכשת דירה בחריש?

<איריס הרפז קיי: כן, ברור, אחרת לא הייתי פותחת את המאבק הזה.

יצחק וקנין: היא חילונית, כן?

יצחק וקנין: היא לא דתיה.

יצחק וקנין: כי אמרו שזה רק לחרדים.

<איריס הרפז קיי: למועדון הזה של מדינת ישראל יש חובות ויש זכויות.

<איריס הרפז קיי: את החובות שלי אני נותנת.

<איריס הרפז קיי: אני מצפה לקבל בחזרה את הדבר הבסיסי – שיעמדו במילה שנתנו לי.

<איריס הרפז קיי: אפשר לדבר אתי מהיום עד מחר על תכניות חדשות לשכירות מוזלת.

<איריס הרפז קיי: למה שאני אאמין לתכניות האלה אם בתכניות הישנות לא עומדים?

<איריס הרפז קיי: אם מבטלים לנו זכאות למענק באופן רטרואקטיבי?

<איריס הרפז קיי: אני מדברת על אנשים שקנו את הדירות האלה לפני החלטת הממשלה לבטל, לפני 13 למאי.

<איריס הרפז קיי: אני מדברת מיוני 2011 שם התקבלה החלטת הממשלה, 3282, ועד 13 למאי 2013 שאז תקבלה החלטה לבטל, החלטה 203.

<איריס הרפז קיי: מה שאני רוצה להגיד, שמעבר לנושא של בעיית אימון, מפתיע אותי – רוב היישוב שם, חריש נהפך לסמל למאבק בחרדים.

<איריס הרפז קיי: מי נאבק היום בחרדים?

<איריס הרפז קיי: חברי "יש עתיד".

<איריס הרפז קיי: זה הטיקט שעליו הם נבחרו.

<איריס הרפז קיי: מי ניצח ביישוב הזה?

<איריס הרפז קיי: שתי מפלגות גדולות: "הבית היהודי" ו "יש עתיד".

<איריס הרפז קיי: ודווקא הציבורים האלה, שהם מנהלים את המדינה, הרי כולנו היינו עדים לסד שבו הם שמו את נתניהו.

<איריס הרפז קיי: כולנו יודעים שאם שתי המפלגות האלה יחליטו שהן רוצות לעמוד בהבטחה השלטונית שלהן כלפינו – הם יכולים.

<איריס הרפז קיי: איך, דווקא המפלגות האלה, שאנחנו המצביעים שלהם, דווקא הם מתנערים מאתנו?

<איריס הרפז קיי: האם הם רוצים להפוך את חריש לסמל של התנערות "יש עתיד" מבוחריה?

<איריס הרפז קיי: של התנערות "הבית היהודי" מבוחריה?

<איריס הרפז קיי: זו שאלה, רבותיי.

<רונן וויל: אני פה בשני כובעים – כובע ראשון, כמנהל של מספר עמותות שרכשו בחריש ולפי הערכתי יהיה להם קושי לא פשוט להגיע להיתרים בזמן.

<רונן וויל: הוראות המעבר שיש כרגע – חלקן לא ישימות, ולא נוכל בסוף להביא להם את המענק, לכן חייבים לתת ארכה נורמלית שתאפשר לייצר היתר בניה אמיתי ולא פיקטיבי, כדי שנעבוד כמו בני אדם, לצורך העניין.

<רונן וויל: אני רוצה להוסיף משפט אחד, על מה שאמרה פה איריס, ופה אני מחזיק כובע אחר על הראש: ניהלתי דיון בכתב עם מיקי לוי, סגן שר האוצר.

<רונן וויל: הוא הסביר לי שכמו שקבוצת רכישה לוקחת סיכון אחד הסיכונים הוא שהמדינה תבטל את ההבטחות שהיא לקחה על עצמה.

<רונן וויל: ופה אני חושב שצריכה להיות אמירה נחרצת וברורה שהבטחות שנאמרו ונכתבו – המדינה צריכה לעמוד בהן.

<רונן וויל: אני מחזיק עוד כובע על הראש שקשור לשמעון - אנחנו גם יזמים בנצרת עלית.

<רונן וויל: הלכנו לשם, למקום לא פשוט.

אבישי ברוורמן: שמעון גבסו, ראש עירית נצרת שנמצא אתנו.

<רונן וויל: הלכנו למקומות לא פשוטים, כמו הר יונה ג', וברוך השם כרגע התהליכים מתחילים לנוע, ויש ציבור שמתחיל להגיע הלכה למעשה, לנצרת עלית, במקרה הזה זה גם ציבור חרדי, ציבור שרוצה לגור שם ועכשיו, המגבלות האלה על המענקים יהפכו את התהליך הזה לבלתי אפשרי.

<רונן וויל: קבוצה גדולה של ציבור רוצה לגור בנצרת עלית, ולוקחים לה את הזכות.

<רונן וויל: אני מדבר פה כיזם.

<רונן וויל: הבטיחו לי כספים ועל סמך זה קנינו את הקרקע.

<רונן וויל: יום בהיר אחד המדינה מחליטה לא לאפשר לי לממש, או לפחות לא מאפשרת לי לקבל לוחות זמנים סבירים כדי לאפשר לממש.

<זהר גרינברג: קודם כל, לעניין הוראת המעבר שמדברת על הגשת מסמכים עד 1 ביולי – קבלנים לא יכולים למכור דירות באלפי יחידות הדיור שהם רכשו כי אין היתרי בניה ולא יהיו היתרי בניה תוך 20 יום לכל מי שרכש.

<זהר גרינברג: אם יהיה – יהיה לאחד.

<זהר גרינברג: הקבלנים האלה התקשרו בחוזים שמיועדים למכור דירות בבניה רוויה למשתכנים, ובעצם – בחריש אמורים להיבנות כרגע 4,600 יחידות דיור, חלקן באמצעות עמותות וחלקן באמצעות קבלנים.

<זהר גרינברג: הלכו וסגרו את העניין.

<זהר גרינברג: אני מבקש לחבר את זה למדיניות שהולכת להשתנות, שינוי של תמ"א 35 שרוצים לבטל את העדפת הפריפריה.

<זהר גרינברג: אם הממשלה רוצה לשנות את המדיניות, שתהיה אמיצה, תבטל את המכרזים בחריש, תחזיר לאנשים את הכסף שלהם, וזה בסדר, שלא יבנו את חריש.

<זהר גרינברג: זה בסדר.

<זהר גרינברג: שלא תיבנה חריש.

<זהר גרינברג: אבל אי אפשר לקחת כמה אלפי משפחות ולתקוע אותם ביישוב.

<זהר גרינברג: הם באו ליישוב, או יזמים באו ליישוב, שיהיו בו 25 אלף דירות, ואומרים להם – פרסמנו מכרז, התחייבנו במכרז, אבל איפה כתוב שאנחנו צריכים לקיים?

<זהר גרינברג: ים של כסף ילך לעורכי דין ובסוף בית המשפט יחייב את הממשלה, אבל הממשלה צריכה שתהיה לה מדיניות.

<זהר גרינברג: אם המדיניות היא לבטל את נושא ההתיישבות בפריפריה בכלל ובפרט לבטל את העיר חריש כעיר - שהממשלה תחליט על כך, וזו זכותה.

<זהר גרינברג: היא יכולה לבטל יישובים, להוריד יישובים.

<זהר גרינברג: היא לא יכולה להחליט חצי, מין החלטה כזו שהיא לא לכאן ולא לכאן.

<זהר גרינברג: אני מציע שגם שר הבינוי והשיכון וגם הוועדה יקראו לממשלה לקבוע מדיניות ברורה: בעד הפריפריה או נגד הפריפריה.

<זהר גרינברג: אי אפשר להשאיר את זה בכאילו ולהותיר את ההתמודדות על המשפחות שהן היסוד, שהן חוט השדרה.

<זהר גרינברג: בחריש יש, להערכתי, את האחוז הכי גבוה של משרתי מילואים, כי אלה משפחות צעירות, בגילאי 25 עד 40.

<זהר גרינברג: אני הייתי בכנסים.

<זהר גרינברג: אני מעריך שעשרות אחוזים מהמתיישבים שם הם משרתי מילואים ומתנדבים לשירות במילואים.

<זהר גרינברג: אתם נוגעים בביטחון כשאתם אומרים לאיש מילואים כזה – עזוב, אנחנו רק רוצים שתיתן לנו.

<זהר גרינברג: אתם פוגעים בחוזה שיש בין האזרח למדינה שגם המדינה תתנהג בצורה הוגנת.

אבישי ברוורמן: אחד הדברים שחונכתי עליהם, למרות שבתרבות הפוליטית שלנו הם לא קיימים, הלא אמר על ערש דוווי אלכסנדר ינאי לאשתו, שלומציון: אל תראי מהפרושים ומאלה שאינם פרושים, הישמרי לך מהצבועים שעושים מעשי זמרי ומבקשים שכר כפנחס.

אבישי ברוורמן: וזאת הבעיה כאן.

אבישי ברוורמן: אם ממשלת ישראל הולכת לבנות עכשיו רק במרכז ואת הפריפריה היא לא רוצה, שתגיד – ירדנו מהנושא הזה.

אבישי ברוורמן: אבל לשמוע מאיריס את ההצהרה של שר האוצר, לא ידעתי שהוא הצהיר את זה בצורה כזו דרמטית, אני עדיין חושב שיש משמעות למילים.

אבישי ברוורמן: אם אין שום משמעות למילים, אז מה אנחנו עושים פה, בכלל?

אבישי ברוורמן: האם פוליטיקה היא רק להשתמש במילה כדי להיבחר ואחר כך לזרוק הכל לפח, אז לא פלא שהציבור מאבד את כל אימונו במערכת הפוליטית הישראלית.

אריאל אטיאס: אם אפשר לא לדבר על חריש.

אריאל אטיאס: יש 28 יישובים בסיפור.

אריאל אטיאס: - - - יש יישובים ערבים, קצת - - -

יצחק וקנין: תראו, רבותיי.

יצחק וקנין: אני רוצה להגיד פה משהו רציני פעם אחת, לכולם – אל תנקו את הידיים שלכם ואל תעשו הצגות.

יצחק וקנין: במשך שנתיים נלחמתי עם שר הבינוי והשיכון, הבאנו את החוק אחרי שבעת מדורי גיהינום.

יצחק וקנין: ראובן קוגן הציע את כל ההצעות שיש בעולם כדי לא להעביר את החוק הזה, הלך לשר הבינוי וחזר אלי, והציע.

יצחק וקנין: בסופו של יום העברתי את הצעת החוק בטרומית – סיוע לזוגות צעירים בפריפריה.

יצחק וקנין: מלחמת עולם.

יצחק וקנין: בסופו של יום ישבו עם שר הבינוי והשיכון מכוח החוק הזה והיגיעו להסכמה על 60 אלף שקל מענק לאותם זוגות צעירים חסרי דיור וגם ל-40 אלף שקל מענק בתשתיות בפיתוח.

יצחק וקנין: רבותיי, אני שואל אתכם: אתם רואים את המגמה, את המציאות, אמר את זה פה המנכ"ל.

יצחק וקנין: עם כל הכבוד לכם – אתם עובדים על שר האוצר.

יצחק וקנין: מצאתם שר אוצר טירון, שלא יודע כלום, כי מה שהוא אמר זה ההפך ממה שהוא עושה.

יצחק וקנין: והוא עוד יושב כיושב ראש קבינט הדיור, רבותיי.

יצחק וקנין: איזו הצעה הוא ייתן לזוגות הצעירים היום?

יצחק וקנין: מה הוא יגיד להם?

יצחק וקנין: מצאתם אותו חדש שלא מבין כלום, עשיתם עליו סיבוב כי הוא לא מבין כלום.

יצחק וקנין: אני אומר לכם את זה באחריות, אני מכיר אתכם, אני יודע את כל ההצגות שאתם עושים ואיך אתם מראים לו.

יצחק וקנין: מה אתם תציעו לזוגות?

יצחק וקנין: מה תגידו להם?

יצחק וקנין: איזו מין שלומיאליות זו?

יצחק וקנין: איך אפשר ללכת לכיוון מסוים, לבוא – וכבר יש לכם חוק, תכבדו אותו.

יצחק וקנין: תנו עוד פרק מסוים של שנה, תבטלו עוד שנה.

יצחק וקנין: אבל ככה, בגרזן, בהינף יד, בלי לחשוב?

יצחק וקנין: טוב שבאה לפה אישה שהיא לא מהחרדים.

יצחק וקנין: לא עשינו את החוק הזה בשביל החרדים, עשינו אותו בשביל זוגות צעירים.

יצחק וקנין: אותם חיילים שכל הזמן מנפנפים ואומרים – חיילים משוחררים, מעמד הביניים.

יצחק וקנין: בושה וחרפה לממשלה הזו.

יצחק וקנין: יכולתם להפיל אותה את הממשלה הזו אם רציתם.

יצחק וקנין: על הדבר הזה.

יצחק וקנין: אבל כנראה כל אחד יושב על הכיסא ולא מעניין אותו כלום.

יצחק וקנין: אני זוכר מה אמרתי בישיבות, שאני אתפטר, ושאין לי מה לחפש כחבר כנסת אם לא נפתור את הבעיה של הזוגות הצעירים.

יצחק וקנין: רבותיי, הזוגות הצעירים נמקים היום.

יצחק וקנין: גם השכירות היום גבוהה מהמשכנתא.

יצחק וקנין: צעקתי וצרחתי.

יצחק וקנין: אני בא מהמקום הזה, אני יודע מה קורה, אני שומע את נאקת הציבור.

יצחק וקנין: רבותיי, זה יקום עלינו ויבוא לנו כבומרנג.

יצחק וקנין: תזכרו מה אני אומר.

יצחק וקנין: אמרתי את זה בעבר על ההפגנות ותזכרו - הפעם זה לא ייגמר טוב.

אבישי ברוורמן: דיברת מנהמת לבך, השמיים היו צריכים להזדעזע.

אבישי ברוורמן: אני לא מפנה את האצבע, כי שר הבינוי והשיכון יושב שם ומזכיר לי שהייתי יושב ראש ועדת הכספים, והיה מגיע אלי שר התעשיה והמסחר, לא אזכיר את שמו.

אבישי ברוורמן: הוא היה אומר: אין כסף למדען הראשי, תעזור לנו.

אבישי ברוורמן: אמרתי לו: אתה שר בממשלה, אני לא יכול לקבוע את הדברים האלה.

אבישי ברוורמן: לכן יש פה משהו הפוך.

אבישי ברוורמן: או ששמים רגל על שר האוצר או ששמים רגל על שר האוצר, ואתה יודע שאנחנו נצעק ונתמוך אבל בסופו של דבר אתם צריכים להפעיל את השרירים.

אורי אריאל: אל תתמכו בי, תתמכו בזוגות הצעירים.

אבישי ברוורמן: לא בך, בנושא.

אבישי ברוורמן: מספיק עם התמיכות הפרסונליות.

אבישי ברוורמן: בדרך צריך ללכת.

רן כהן: לתמיכתה של הכנסת יש חשיבות גדולה, גם כשהיא מתנגשת עם הממשלה.

<שמעון גבסו: שלום לכולם, תודה על האפשרות שניתנה לי לדבר.

<שמעון גבסו: אדוני השר, אדוני יושב הראש, חברי הכנסת, השר לשעבר, שיש לו זכויות רבות בנצרת עלית, שהוא היה אחד האנשים שבזכותו נבנתה הר יונה ג'.

<שמעון גבסו: יסלח לי היושב ראש, אני אומר דברים שאולי לא ימצאו חן בעיניי כולם.

<שמעון גבסו: אני נבחרתי בנובמבר 2008 לעמוד בראש עירית נצרת עלית ואחד היעדים שהגדרתי הוא להגדיל את אחוז היהודים בה.

<שמעון גבסו: פעלתי בדרך מסוימת להביא את שכונת הר יונה ג', שאני חושב שזה אחד הפרויקטים החשובים ביותר לנצרת עלית, לגליל בכלל, ויש ראשי ערים שלוקחים את הפרויקט הזה עכשיו ורוצים להעתיק אותו לערים אחרות בגליל.

<שמעון גבסו: במשך 3 שנים ניהלתי מאבקים קשים בסיועו של חבר הכנסת אז, היום שר השיכון, שר הבינוי והשיכון, ושר הפנים, ושר השיכון וראש הממשלה וחברי כנסת נוספים, והצלחתנו להביא לכך שראש הממשלה בעצמו עמד על הבמה בנצרת עלית ואמר: הר יונה ג' קום תקום.

<שמעון גבסו: הצלחנו להביא קבלנים, וגם ראובן קוגן היתה לו זכות גדולה לסייע לנו.

<שמעון גבסו: בקיצור, כל הממשלה לשעבר סייעה לנו רבות.

<שמעון גבסו: נמכרו 1,080 יחידות מתוך 3,000.

<שמעון גבסו: אנשים התחילו למכור, ביניהם גם מר זעירא, שהגיע עכשיו, החליף את מר ווין שהיה פה, ואני רוצה לומר לכם שסוף סוף הצלחנו לרתום את האוכלוסייה החרדית להגיע לנצרת עלית, שזו היתה המשימה שהגדרתי לעצמי.

<שמעון גבסו: ארבעת הבנים שלי קוראים להר יונה ג'– הר יונה גבסו.

<שמעון גבסו: תבינו כמה זה חשוב.

<שמעון גבסו: הצלחנו לשווק 1,080 יחידות ועוד 600 שיצאו לשיווק עכשיו.

<שמעון גבסו: תוך כדי בניה, פתאום באה ממשלת ישראל ומודיעה על השינוי, שהוא שינוי לא הגיוני, למרות ההארכה שניתתה.

<שמעון גבסו: כמו שאמר חבר הכנסת וקנין – הורדת גרזן בצורה כל כך חדה.

<שמעון גבסו: אני לא רוצה להציג את הצד שהציגה איריס, של התושבים עצמם.

<שמעון גבסו: זה צד בעייתי.

<שמעון גבסו: אני מדבר על הצד של הרשות ושל הממשלה.

<שמעון גבסו: הממשלה השקיעה כל כך הרבה כסף ובשביל מעט כסף היא מפילה הכל.

<שמעון גבסו: אין בזה היגיון, מעבר לזה שיש בעיה כפי שהזכיר עורך הדין גרינברג.

<שמעון גבסו: באה הממשלה ונותנת דוגמה לתושבים.

<שמעון גבסו: הממשלה, הממשלה שאמורה להגיד שהיא עושה הסכמים שהיא בתוקף, באה ואומרת: עשיתי אתך הסכם אתמול והיום אני לא עומדת בו.

<שמעון גבסו: בכל חברה שבה לוחצים יד, אם רוצים לצאת מהסכם, חשוב לתת ארכה.

<שמעון גבסו: אני קורא מפה לשר האוצר: חשוב ליישב, אולי, גם את המרכז, אבל הפריפריה חשובה יותר.

<שמעון גבסו: אם החוק הזה לא יוחזר, המענקים לא יוחזרו, זה יפגע בצורה מהותית בפריפריה כולה.

<שמעון גבסו: בצפון ובדרום.

ישראל אייכלר: אדוני היושב ראש, נראה לי שעצם הדיון בחודש הזה ובהבדל בין עמותות וקונים אצל קבלן, וההבדל בין 40 אלף של קבלן ו-60 אלף של אזרח מסיט את הדיון מעצם הגזירה הנוראה שהממשלה הזו מטילה על זוגות צעירים שסובלים כבר שנים רבות.

ישראל אייכלר: כל מה ששמעתם מחבר הכנסת וקנין על המצב העכשווי נאמרו כבר לפני כמה שנים על עצם הבעיה שהממשלה החליטה, והצהירו את זה פה בוועדה נציגי האוצר – המדינה אינה אחראית לתת קורת גג לאזרחיה.

ישראל אייכלר: זה ההפך ממה שהיה מאז ימי העליה הראשונה.

ישראל אייכלר: דבר ראשון – אוהל, מעברה, שיכון, המדינה לקחה על עצמה לתת קורת גג.

ישראל אייכלר: האוצר הצהיר פה לפני שנים שלממשלה אין אחריות לספק לאזרחיה קורת גג.

ישראל אייכלר: וזו הזעקה הגדולה שעולה מהמרתפים ומדירות שכורות כל המהפכה החברתית שהתחילה פה.

ישראל אייכלר: במשך שנים רבות חשבנו שהעם המצרי, הטורקי, העם הסורי – הם עמים מסכנים שנמצאים תחת דיכוי ולא יכולים להתקומם ואנחנו דמוקרטיה שיש בה זכויות.

ישראל אייכלר: אני רוצה לומר לכם – אני רואה את האביב מסביב, ואני לא מקנא, לא הייתי רוצה להיות בו – אבל אני רואה איזשהו רצון להתעוררות אפילו בטורקיה.

ישראל אייכלר: המקום היחיד שהצליחו לדכא בו מחאה חברתית מלפני שנתיים בצורה ערמומית, זה כאן.

ישראל אייכלר: ומי עשה את זה?

ישראל אייכלר: דווקא אותם טייקונים שנגדם כאילו היתה המחאה החברתית על יוקר המחיה והדיור.

ישראל אייכלר: הם גרפו את כל הקופה בבחירות.

ישראל אייכלר: נציגיהם גרפו את מרב הקולות ואז כל העניין הזה בטל ובתוך חודש הוא מבטל את הדבר היחיד שקבעו כדי לסייע לזוגות צעירים.

ישראל אייכלר: אני חושב שצריכה שוב לצאת מחאה חברתית על העניין של הדיור, להחזיר את ה-100 אלף שקל האלה לחיזוק הפריפריה, אחרת זו הצהרה שהממשלה לא מעוניינת לעזור לזוגות צעירים ולא מעוניינת לפתח את הפריפריה.

ישראל אייכלר: לציבור אסור להסכים עם זה.

ישראל אייכלר: ההצהרה הכי מסוכנת של שר האוצר, הוא אפילו לא שם לב – כשהוא אמר שאם מחירי הדירות ירדו זה יערער את יציבות הבנקים.

ישראל אייכלר: זאת אומרת שיש לממשלה הקפיטליסטית הזו עניין שהדירות תהיינה יקרות, וזה מרחיק את הזוגות הצעירים מקורת גג.

ישראל אייכלר: לכן אני קורא שוב למאבק עד להחזרת ה-100 אלף שקל האלה לסיוע לזוגות צעירים, לפחות בפריפריה.

<אלי ברונשטיין: אנחנו מדברים על הרבה יישובים.

<אלי ברונשטיין: דימונה זו עיר שבוניה לקלוט את צה"ל דרומה.

<אלי ברונשטיין: אתם מורידים את צה"ל דרומה.

<אלי ברונשטיין: יש תכניות שאנחנו בונים יחד, נכון?

<אלי ברונשטיין: איפה הם פה?

<אלי ברונשטיין: 4,000 אנשי קבע – איך הם יגיעו?

<אלי ברונשטיין: כל השיחות עם צה"ל בנויות על 100 אלף שקל מענק.

<אלי ברונשטיין: כל השכונה של הכושים העברים, שישבנו לפני שנה.

<אלי ברונשטיין: 3,200 איש.

<אלי ברונשטיין: איך אנחנו נעביר אותם?

<אלי ברונשטיין: איך נטפל בזה בלי המענקים האלה?

<אלי ברונשטיין: אני לא מבין את השטות הזו.

<אלי ברונשטיין: אתם יורים לעצמכם ולנו ברגלים.

<אלי ברונשטיין: אנחנו, במשך שנים מכרנו כ-2,000 יחידות דיור.

<אלי ברונשטיין: שנה אחרונה, 127 זוגות צעירים חזרו לדימונה.

<אלי ברונשטיין: אז אנחנו עושים בזה שאנחנו מבטלים את החוקים?

<אלי ברונשטיין: החוק הזה – האמת שהוא לא יקר.

<אלי ברונשטיין: אני לא יודע למה הכנסתם אותו.

<אלי ברונשטיין: זו עז שתוציאו אותה מהר מאד.

<אלי ברונשטיין: זה חוק שלא עולה לכם הרבה כסף.

<אלי ברונשטיין: הכנסתם אותו כדי לעשות הרבה רוח, ואחר כך להגיד – זהו, אנחנו מחזירים את החוק.

אריאל אטיאס: - - -

<אלי ברונשטיין: כבוד השר לשעבר - - בזכותך.

<אלי ברונשטיין: העברת לנו חצי מיליארד שקל רק לפיתוח.

אורי אריאל: כמה הכנסה לדירה ממוצעת בדימונה יש מהמע"מ, למדינה?

יצחק וקנין: המדינה מפסידה כסף במה שהיא עושה.

יצחק וקנין: אני אומר לך.

אריאל אטיאס: לא, לא.

אריאל אטיאס: המע"מ על 600 אלף שקל זה 102 אלף שקל בערך.

אריאל אטיאס: המע"מ הוא יותר מה מענק.

אריאל אטיאס: יש גידול בהתחלות הבניה בפריפריה, בגלל המענקים.

אריאל אטיאס: זאת אומרת שזה - - אחד לאחד.

אבישי ברוורמן: כדאי או לא כדאי?

אריאל אטיאס: כדאי ועוד איך, אבל זה לא דיון כלכלי, זה דיון פוליטי פה, בכלל.

<אלי ברונשטיין: אני רוצה לסיים את דבריי.

<אלי ברונשטיין: נפגשתי עם השר השבוע, ואני מאמין, כבוד השר, שאתה תילחם בשבילנו, כי בשבילך זה מכה.

<אלי ברונשטיין: אתה תיכשל כשר, וגם אתם תיכשלו במשרד שלכם, אם תעשו את הבניה.

<אלי ברונשטיין: בשביל מה אתם קיימים?

<אלי ברונשטיין: בשביל לבנות.

אבישי ברוורמן: כל מילה מיותרת.

אבישי ברוורמן: אשמח ששר האוצר לפיד יגיע לוועדה, הוא גם יושב ראש קבינט הדיור - - -

אריאל אטיאס: הוא לא יבוא, הוא ישלח את מיקי לוי.

אבישי ברוורמן: עם כל הכבוד לראובן קוגן, הוא לא שר האוצר - - -

<קריאות: הוא כן, בנושא הדיור הוא כן.

אבישי ברוורמן: לא בחרנו בראובן קוגן, הציבור בחר בלפיד, ובין השאר – הוא קיבל את התפקיד כדי לפתור את הבעיות.

אבישי ברוורמן: מר קוגן, יש לי שאלות אליך: אנחנו מבינים שתכנית המענקים היא כישלון, כך אתם טוענים.

אבישי ברוורמן: מצד שני, לא הייתם נגדה בהתחלה.

אבישי ברוורמן: מה הסיבות לכך שאתם חושבים שהיא לא הצליחה, ודרך אגב – נאמר לי שיש דוח של בנק ישראל שלא בדיוק מסכים עם זה, אפשר להציג אותו?

אבישי ברוורמן: אבל קודם כל – למה אתם חושבים שהתכנית לא הצליחה?

אבישי ברוורמן: התנגדתם קודם, אתם מתנגדים עכשיו.

אבישי ברוורמן: לקחתם את שר האוצר, אחרי שאמר את הדברים כל כך בצורה בוטה, העפתם אותו.

אבישי ברוורמן: האם זו עז, כמו שאמר אלי ברונשטיין, או שזו לא עז?

<ראובן קוגן: נכון, התנגדנו, היה לנו ויכוח מאד מורכב עם סיעת ש"ס בזמנו, שהגישה את הצעת החוק.

<ראובן קוגן: חשבנו מלכתחילה שהמענקים האלה לא נותנים פתרון לבניה בפריפריה, ובסך הכל השיקולים של מגורים במקומות האלה הם שיקולים הרבה יותר מורכבים מעוד 60-50 אלף שקל, ואני עוד מעט אתייחס לנושא של חריש ומה בעיניי הסיבות שאנשים הלכו לחריש.

<ראובן קוגן: נכון, סיכמנו במסגרת הסיכום ואחרי זה החלטת ממשלה – היו שתיים כאלה, שעיגנו את הסיכום בינינו ובין שר השיכון - התייחסנו אל התכנית הזו כאל פיילוט ואמרנו שלקראת סוף 2012 אנחנו נבחן את התוצאות ולאור התוצאות נחליט איך אנחנו מתקדמים עם הנושא הזה.

<ראובן קוגן: רצינו לבדוק כמה פרמטרים, גם את העלות של המבצע הזה, וגם את מה שהחלטנו אז - זה היה ההגירה השלילית או החיובית שהיתה באותם יישובים, היקף העסקאות.

<ראובן קוגן: לא נכון לבדוק את התחלות הבניה בלבד, צריך לבדוק את התחלות הבניה ביחס לכלל השוק, כי המענקים חלו רק על בניה חדשה, והשוק מורכב בעיקר מהבניה הוותיקה, בעיקר בפריפריה – שם זה 80% בניה ותיקה בעיקר.

אבישי ברוורמן: מדוע התכנית הזו, לדעתכם, נכשלה?

<ראובן קוגן: אני מסביר לך בדיוק מה זו התכנית ומה זה כישלון.

<ראובן קוגן: אנחנו כן עשינו ניתוח של שנה וחצי של המבצע הזה שהתנהל, שהממשלה התחילה אותו, בעצם.

<ראובן קוגן: גילינו שהמענקים שנלקחו היו באותם מקומות שהיו שיווקים בפריפריה, בשיעורים כאלה ואחרים.

<ראובן קוגן: דרך אגב, שיעור המימוש של המענקים הוא לא גבוה.

<ראובן קוגן: הממוצע הוא סביב 11%, באזורים מסוימים זה הגיע לאחוזים יותר גבוהים – נתיבות היה שיעור יותר גבוה של מימושים.

<ראובן קוגן: לכן המענק לא נתפס כאטרקטיבי בעיני הציבור, כנראה.

אבישי ברוורמן: היישוב חריש הוא יישוב ששנים לא הצליח להתפתח.

אבישי ברוורמן: הממשלה נתנה מענקים ופתאום מגיעים אלפי משפחות לשם.

אבישי ברוורמן: האם זו לא הצלחה?

אבישי ברוורמן: אז מה זו הצלחה?

<ראובן קוגן: בעיניי חריש הוא הצלחה של שיווק של אתר כזה.

<ראובן קוגן: חריש שווק לראשונה ב-92 בחוסר הצלחה.

<ראובן קוגן: הושקע שם עד היום כ-120 מיליון שקל תשתיות שלא היה להן דורש, נעשו שם גם טעויות בדרך, הכניסו לשם משפחות שקצת העיבו על הצביון של היישוב.

<ראובן קוגן: בסופו של דבר היתה פה עבודה מאד מאומצת, גם של שר השיכון וגם של שר הפנים הקודם שרצו להרים את הצביון של היישוב.

<ראובן קוגן: לא ניכנס כרגע לצביון, זה לא משנה – בסופו של דבר השיווק הצליח, ולא בזכות המענקים.

<ראובן קוגן: חריש הצליחה בגלל שבסופו של דבר זה יישוב שהפך לנגיש בגלל כביש 6 - - -

רן כהן: כביש 6 זה חדש?

רן כהן: זה נבנה עוד כשאני הייתי - --

<ראובן קוגן: נדבר על זה.

<ראובן קוגן: זה יישוב שהציע דירות ב-600 אלף שקל, באזור שקרוב מאד לחדרה, בעולם שבאזורים הקרובים דירות דומות עולות בסביבות מיליון שקל ומעלה, אני חושב ש-400 אלף שקל של פער מחירים הוא הרבה יותר אטרקטיבי מה-60 אלף מענק שאנחנו מדברים עליו היום.

<רועי פלס: אבל אתה מפרש את המציאות בלי להתייחס לעוד פרמטרים.

אבישי ברוורמן: אתה לא ברשות דיבור.

<ראובן קוגן: אמר את זה ראש עירית נצרת עלית.

<ראובן קוגן: כשאתה מסתכל על נתוני ביצוע של המענקים, ויש את הנתונים האל פר יישובים גם בפילוח של שיעורי מימוש וגם בפילוח של היחס בין זה לבין בניה חדשה ובין עסקאות בשוק – אתה רואה שהמענקים לא מובילים את השוק.

<ראובן קוגן: השוק מוביל את מימוש המענקים.

אבישי ברוורמן: יושב פה מנכ"ל שכרגע ציטט לי שהמימושים הם 76%.

אבישי ברוורמן: אתה טוען שזה 11%.

<קריאות: באותם מקומות.

<ראובן קוגן: באיזה אותם מקומות?

<קריאות: - - -

<ראובן קוגן: לא עשינו הכנה ביננו לבין משרד השיכון - - -

<קריאות: - - -

<ראובן קוגן: - - ועדת הכלכלה המכובדת להתווכח על הנתונים.

<ראובן קוגן: הנתונים שלנו הם ידועים, אנחנו נעשה דיון עם משרד השיכון אם יש פערים בנתונים.

<שלמה בן אליהו: החלטת הממשלה קבעה שההחלטה האם הפרויקט הצליח או לא תיבחן במשותף עם משרד השיכון ומשרד האוצר לקראת סוף 2012.

<שלמה בן אליהו: מה שקרה בפועל זה שמשרד השיכון בדק לבד, משרד השיכון בחן את זה ביחס ל-2011, ואנחנו בחנו אנחנו בחנו את זה ביחס לממוצע של 2009 עד 2011.

<שלמה בן אליהו: עשינו את ההשוואה מה היה בין 2009 ל-2011 לעומת המצב נכון להיום, והוא עשה את ההשוואה ביחס ל-2011.

<שלמה בן אליהו: לכן יש פער נתונים.

אבישי ברוורמן: סטטיסטיקה הוא מקצוע שאפשר לשחק בו.

<ראובן קוגן: ב-2011 - - המבצע דה פקטו נכנס לתוקף בנובמבר, בגלל כל הנושא של - - הבנקים, אז קשה למדוד את 2011 כשנה מייצגת של המענקים.

<שלמה בן אליהו: עשינו את ההשוואה מ-2009 כי אמרנו - - -

אבישי ברוורמן: אני עוצר את הדיון הזה כאן, ותסביר לי למה השיווק של חריש הוא כישלון.

<ראובן קוגן: השיווק של חריש הוא הצלחה אדירה.

<ראובן קוגן: בוא נזכור עוד משהו – הסיכום בינינו ובין שר השיכון בקדנציה הקודמת – עוד פעם, לא עשינו טובה לאף אחד, היתה החלטת ממשלה שהכניסה את חריש לאזור עדיפות לאומית.

<ראובן קוגן: הממשלה השקיעה שם, תשקיע סביב כל התב"ע הנוכחית של 20 אלף יחידות דיור – כ-350 מיליון שקל בתשתיות פיתוח.

<ראובן קוגן: בנצרת עלית המספרים הם דומים, למרות שמספר יחידות הדיור הוא קטן יותר שם, בגלל מאפייני השטח.

<ראובן קוגן: אז הכסף שהממשלה משקיעה באתרים האלה, אי אפשר לראות אותו רק בדמות המענקים או סבסודים אחרים.

אריאל אטיאס: בביטול שלכם אתם מבטלים גם את הסבסוד לקבלן - - ?

<ראובן קוגן: לא.

יצחק וקנין: בסופו של דבר זה מתבטל.

יצחק וקנין: היחיד שאתם לא יכולים להתווכח אתו זה אני.

<קריאות: - - -

אבישי ברוורמן: תענה לשאלות.

אבישי ברוורמן: תסביר למה זה כישלון.

<ראובן קוגן: ציפו מהתכנית שהיא תוביל את מפת השיווקים בפרפריה.

<ראובן קוגן: כשאתה מנתח את הנתונים, ולא נתווכח כרגע אבל נעשה דיון ונחזור אם הנתונים המתואמים – אתה רואה שמה שהוביל את קבלת המענקים זה מפת השיווקים של המדינה.

<ראובן קוגן: איפה שהמדינה שיווקה חלק לקחו מענקים וחלק – לא.

<ראובן קוגן: איפה שהמדינה לא שיווקה, מסיבות שתלויות במדינה – בהיתרים, בתכניות - -

איציק שמולי: אבל רגע, לפני שנפלה החלטה – האם מישהו מכם טרח לדבר עם האנשים האלה, להגיד – שהם לא עברו לשם בשביל ההטבה?

איציק שמולי: זה פשוט לא נכון.

<איריס הרפז קיי: 700 אנשים חתמו על הצהרה שהם עברו בגלל המענקים.

אורי אריאל: שאלה אחת לראובן קוגן - בואו נסכים שהמבצע נכשל – אז מה אתם עמלים כל כך לבטל אותו?

אורי אריאל: תשאירו, אנשים יקחו כמה שיקחו.

אורי אריאל: בואו נסכים ברגע הזה ונשאיר את הכל עוד - - -

אבישי ברוורמן: אני רוצה שתענה לשאלה – אני שומע את ההכרזה שלך, אתה אומר: המענקים היו כישלון, איפה שהמדינה שיווקה היה ביקוש, ואיפה שלא שיווקה - - לכן צריך לבטל את המענקים.

אבישי ברוורמן: ואני שואל אותך: אנשים, הבן של גרינברג, איריס הרפז ואחרים – שילמו כסף.

אבישי ברוורמן: דירה בחריש עולה בממוצע 650 אלף שקלים.

אבישי ברוורמן: כמעט 10% ממחיר הדירה הם התכוונו להתבסס על המענק.

אבישי ברוורמן: הם כבר שילמו כספים.

אבישי ברוורמן: האם המצב הזה של הפרת התחייבות שלטונית נראה לך סביר?

<ראובן קוגן: אל"ף אני חייב תשובה לאיריס: לא.

<ראובן קוגן: ולכן יש הוראות מעבר.

יצחק וקנין: חודש ימים הוראת מעבר.

<קריאות: - - -

<קריאה: - - שר האוצר.

<קריאה: עדיף שהוא יישב כאן.

<ראובן קוגן: אני רוצה להרגיע את חבר הכנסת וקנין – כל השיווקים שיצאו עד עכשיו, אותם 4,700 יחידות דיור, שיצאו לקבלנים, ההתחייבות לסבסוד הפיתוח הנוסף הוא חלק מהמכרז.

<ראובן קוגן: לכן, את זה אף אחד לא ייקח.

<ראובן קוגן: אנחנו לא משנים מכרזים בדיעבד.

<ראובן קוגן: בשביל לשנות צריך לבטל מכרזים.

<ראובן קוגן: אנחנו לא מתכוונים לעשות את זה.

<ראובן קוגן: לגבי הצד השני, שזה הנושא של המענקים עצמם.

<ראובן קוגן: זו התחייבות.

<ראובן קוגן: אני אזכיר משהו ויכול להיות ששר השיכון יתקן אותי.

<ראובן קוגן: כשדנו עם שר השיכון אריאל אטיאס על הנושא של המענקים, מראש דיברנו על פיילוט.

<ראובן קוגן: אז אמרנו – אם זה פיילוט, בוא נקבע תארייך לסיום הפיילוט.

<ראובן קוגן: קיבלנו את עמדת שר השיכון שאמר – אל תיתן את תאריך הסיום כי אתה תרכז את כל הביקושים באותו פרק זמן, כמו שהיה ב-2003-2002, באותם מבצעי מענק של אפי איתם ושרנסקי, אתה סתם מקפיץ מחירים וכל הכסף ילך לקבלנים.

<ראובן קוגן: תגיע למסקנה שזה לא בסדר – תרצה לבטל?

<ראובן קוגן: תבטל, וזהו.

<ראובן קוגן: שאף אחד לא יידע.

<ראובן קוגן: קיבלנו את דעתו ומסתבר שגם פה אי אפשר לצאת בסדר.

<ראובן קוגן: עכשיו אני אתייחס להוראות המעבר.

<ראובן קוגן: ניסחנו את הוראות המעבר הראשוניות שהן הרבה יותר קשוחות מההוראות האלה.

<ראובן קוגן: התבססנו על הצד המשפטי שהיה מאפשר לנו להפסיק את המענקים מהר ככל הניתן, כי - כן, מדובר פה בחיסכון תקציבי לשנים 2014-2013, כמו שאמרתי, מענקים הולכים יחד עם אתרים שמשווקים אותם.

<ראובן קוגן: יש שני אתרים מאד גדולים ששווקו ב-2012, והם יבואו לידי ביטוי ב-2013 ו-2014, זה חריש ונצרת עלית.

<ראובן קוגן: מדובר פה בכ-250 מיליון שקל הוצאה תקציבית ולכן יש בהפסקה הזו חיסכון כספי.

<ראובן קוגן: עם זאת, יש גם התחייבות, של המדינה, לכן נוסחו הוראות המעבר.

<ראובן קוגן: בהתחלה הן נוסחו בצורה כזו שרק מי שהזכות הקניינית שלו התגבשה עד למועד של ההודעה לבנקים – 22 למאי, הוא זה שזכאי להשלים את המענק.

<ראובן קוגן: במשא ומתן עם שר השיכון הנוכחי באנו והרחבנו את הוראת המעבר בצורה כזו שנותנת למי שרוכש מהקבלן להשלים את חוזה הרכישה ואישור מסים עד 1 ביולי, ואותו הדבר לגבי היתרים.

<ראובן קוגן: אנחנו יודעים שההיתרים בחריש לפחות הם היתרים שנמצאים בשלבי הכנה ואתמול קראתי באיזשהו עיתון ואני מבין שחלק מהעמותות ערוכות יותר וחלק – פחות.

<ראובן קוגן: הרעיון הוא לבוא ולהגיד שהיתר הבניה עד מועד מסוים הוא התנאי לקבלת המענק הוא מאד פשוט.

<ראובן קוגן: אנשים שרכשו קרקע בחריש, רכשו קרקע יחסית זולה.

<ראובן קוגן: עלות הקרקע שם היא לדעתי 50 אלף שקל ליחידת דיור, כולל פיתוח.

<ראובן קוגן: ואם לא עושים שום דבר מהותי בשלב ההתקדמות לכיוון הבניה ולא משקיעים את ההשקעות האמיתיות שזה עלויות הבניה, אז אין באמת היגיון לבוא ולהחזיק את המדינה מחויבת לתת את המענקים לאורך זמן בלתי מוגבל.

איציק שמולי: אבל אנחנו לא מדברים על זמן בלתי מוגבל.

איציק שמולי: להציב חודש לאנשים?

איציק שמולי: תסתכל עליהם.

איציק שמולי: אתה מטעה כי אתה מדבר רק על הקבלנים.

איציק שמולי: האנשים שיושבים פה הלכו בדרך של עמותות.

<קריאות: - - -

אבישי ברוורמן: אתה הסברת לי, ואני רוצה להגיד לך מה הבנתי.

אבישי ברוורמן: קודם כל אתה אומר שהשיווק הוא הצלחה והמענקים הם כישלון, זו נקודה אחת.

אבישי ברוורמן: נקודה שניה, שחריש – החברה' האלה יסתדרו.

<ראובן קוגן: לא אמרתי דברים כאלה.

<ראובן קוגן: לא את זה ולא את זה.

<קריאות: - - -

אבישי ברוורמן: הדבר שלי מפריע – יש בעיה של ביוב בחריש, ואתם לא נותנים היתרים, והביוב הזה יכול לקחת עוד כמה חודשים.

אבישי ברוורמן: קח עכשיו, תאריך מ-1 ביולי ל-31 בדצמבר - - -

אריאל אטיאס: אתה עושה לו חיים קלים כשאתה מדבר על דצמבר.

אריאל אטיאס: אני רוצה להתייחס למה שאמר ראובן קוגן.

אריאל אטיאס: ראשית, הוא אומר שניתנו הוראות מעבר לעוד חודש.

אריאל אטיאס: זו פיקציה, וגם חודשיים זו פיקציה.

אריאל אטיאס: בסוף, ההחלטה אומרת ככה: כל המענקים מיועדים רק לבניה חדשה, דירה ראשונה.

אריאל אטיאס: אין שום משמעות למענקים לפני היתר בניה ביד.

אריאל אטיאס: לכן, למדוד את זה בפרק זמן של שנה-שנה וחצי, זה כלום.

אריאל אטיאס: זה לוקח הרבה יותר זמן למדוד את זה.

אריאל אטיאס: אם היו לוקחים אפס אז אתה אומר – שמע, זה לא מעניין.

אריאל אטיאס: אבל כשלוקחים ויש גידול בהתחלות הבניה בפריפריה, לעומת 9 ו-10, זאת אומרת שהעסק מתחיל לקבל הטמעה, מה גם שהתחלות הבניה בפריפריה בהגדרה הן לא גדולות, כי זו פריפריה.

אריאל אטיאס: ברגע שבאים ואומרים – בדקנו וזה נכשל, למה זה נכשל?

אריאל אטיאס: קח עוד שנתיים, תבדוק לאן זה הולך, הרי אתה רוצה לעודד הגירה חיובית לפריפריה.

אריאל אטיאס: זה מה שהיה כתוב בהחלטת הממשלה.

אריאל אטיאס: למה נותנים מענקי מקום?

אריאל אטיאס: לעודד הגירה חיובית בפריפריה.

אריאל אטיאס: עכשיו, את מי רוצים לעודד במענק?

אריאל אטיאס: רק דירה ראשונה, קרי – זוגות צעירים, ורק דירה חדשה, קרי – להכניס דם חדש לפריפריה.

אריאל אטיאס: לא דירות ישנות.

אריאל אטיאס: זאת אומרת שהביקוש הולך יחד עם המענק.

אריאל אטיאס: למה עכשיו מבטלים את זה?

אריאל אטיאס: כי לא רצו את זה מלכתחילה.

אריאל אטיאס: אני אמרתי לידידי, שר השיכון, שר הבינוי והשיכון, בכניסתו לתפקיד שהוא צריך להשתמש במנופים הפוליטים שלו.

אריאל אטיאס: אם לא תשתמש בזה, יערבבו אותך.

אריאל אטיאס: זה לא משנה מה תעשה.

אריאל אטיאס: אני אגיד לך למה.

אריאל אטיאס: ויש לך מנופים פוליטיים, יותר מאשר לי.

אריאל אטיאס: אתה יודע למה?

אריאל אטיאס: כי במפלגה שלך יש גם את ועדת הכספים.

אריאל אטיאס: ראובן קוגן, בשביל להעביר משהו בוועדת הכספים ישלם הרבה יותר ממענקים.

אריאל אטיאס: יאיר לפיד הוא לא רלבנטי בכלל, בגלל שהוא לא ידע מה המענקים.

אריאל אטיאס: יכול להיות שישבנו אצלו בדיון ואמרו לו – מענקים זה הכל קשור לחריש, לחרדים.

אריאל אטיאס: בוא ניתן להם מכה.

אריאל אטיאס: שמעתם אותו, יש שני מקומות גדולים שמשם צריך להביא את הכסף: חריש והר יונה.

אריאל אטיאס: מה זה הר יונה?

אריאל אטיאס: רבותיי, מדינת ישראל עשתה שם הפקעת אדמות בשביל ליישב שם יהודים, במקום.

אריאל אטיאס: ברגע שאתה נותן שם מכה, אתה משאיר שם תשתיות מוזנחות כמו שהיה חריש.

אריאל אטיאס: לעצם העניין.

אריאל אטיאס: אני בכוונה לא רוצה לדבר על חריש.

אריאל אטיאס: עשו עליה כזה סיבוב שזה קשור לחרדים.

אריאל אטיאס: מתברר שזה בכלל לא קשור לחרדים.

אריאל אטיאס: זה שאני צעקתי את זה בכניסתי לתפקיד, ובתוך המכרזים - זה לא רלבנטי, כי מסתכלים על הכיפה ולא על מה אתה עושה.

אריאל אטיאס: אז אני רוצה לדבר על דימונה.

אריאל אטיאס: יש שר מ "יש עתיד" שקוראים לו מאיר כהן.

אריאל אטיאס: הוא היה ראש העיר.

אריאל אטיאס: הוא כתב לי מכתב כאורך הגלות עם שירות ותשבחות על מענקי המקום, ואיזה ברכות מגיעות לנו שאנחנו מחזקים את דימונה.

אריאל אטיאס: והנה, יש פה ראש עיר שלפי איך שהוא מדבר הוא בכלל מ "ישראל בתנו", הוא לא מש"ס, והוא גם מעודד את מענקי המקום.

אריאל אטיאס: אז למה אתם מדברים רק על חריש?

אריאל אטיאס: דימונה זה היה מקום שבו מכרזים היו נכשלים.

אריאל אטיאס: ואני רוצה לומר משפט לראובן: אתה אומר שבמקום ששיווקנו זה הצליח.

אריאל אטיאס: בוודאי, כי אם לא משווקים, אין קרקע.

אריאל אטיאס: זה רק דירות חדשות.

אריאל אטיאס: אם אתה לא משווק, אין מענק.

אריאל אטיאס: אז יש קורולציה בין השיווק לבין המענק.

אריאל אטיאס: מאחר ומדובר רק על דירות חדשות, ואנחנו לא רוצים להעלות מחירים אנחנו רוצים רק לתת ביקושים חדשים, והמגמה היא לעודד הגירה חיובית לפריפריה.

אריאל אטיאס: ועכשיו, בעולם של הכסף, כי עד עכשיו דיברנו רק על מדיניות: בעולם של הכסף זה כסף קטן, וזה כסף שחוזר אליך במע"מ.

אריאל אטיאס: דירה ממוצעת בפריפריה עולה מעל 600 אלף שקל.

אריאל אטיאס: בהנחת עבודה שחלק מרכזי מהתחלות הבניה האלה זה בניה חדשה שבלי המענק הוא לא היה מגיע, אז זה אחד לאחד על הכסף.

אריאל אטיאס: הבאת לו מענק, קיבלת מע"מ, בלי המענק הוא לא היה מגיע, בלי המענק לא היה לך מע"מ.

אריאל אטיאס: אתה יודע למה זה לא מעניין אותם?

אריאל אטיאס: כי הם נגד השיטה.

אריאל אטיאס: השיטה שהמדינה מתערבת אקטיבית בכסף ולא כוחות השוק – הם נגדה.

אריאל אטיאס: עכשיו על ממשלת ישראל והפריפריה.

אריאל אטיאס: פרק הדיור, עד היום – היה רק גזירות.

אריאל אטיאס: לא היו בשורות.

אריאל אטיאס: משפרי דיור, העלאת מע"מ וביטול המענקים.

אריאל אטיאס: תכניות לוד"לים ולמחנות צה"ל אני מכיר עוד מתקופתי.

אריאל אטיאס: זה יהיה, אבל בממשלה הבאה זה יגיע, לא בימנו.

אריאל אטיאס: מה קורה עכשיו?

אריאל אטיאס: עכשיו רק מקום.

אריאל אטיאס: ולכן, הצעתי – אל תגיד לו דצמבר, הוא יגיד לך, אבל הרוכשים לא קיבלו קודם, כי בדצמבר תעזור לעוד טיפה.

אריאל אטיאס: אני חושב, שר השיכון, אם לעת כזו עומדת למלכות, תאזור כגיבור חלציך, תשב ביחד עם יושב ראש ועדת הכספים, אתה לא צריך אותם בכלל – אתה רק צריך לסגור להם דבר אחד ממה שחשוב להם מאד, והם ירוצו אחריך.

אריאל אטיאס: אפילו לא לפיד, הוא לא מבין בזה בכלל.

אריאל אטיאס: ראובן, הוא יסגור אתך.

אריאל אטיאס: עכשיו יש לי עוד הצעה אחרונה: אם הוא כבר שילם לך על ההתנחלויות בתמורה לזה שאתה לא מתנגד, אתה יכול לעשות עוד סיבוב, אני עשיתי את זה אתו.

אריאל אטיאס: תעשה עוד סיבוב.

אריאל אטיאס: מה קרה?

אריאל אטיאס: יש מחיר להעביר את התקציב, ויש מחיר לקריאה ראשונה ויש מחיר לקריאה השלישית.

אורלי לוי אבקסיס: חשוב, לפני שהשר יוצא.

אורלי לוי אבקסיס: אני, כנציגת הפריפריה, באמת מייעצת לפקידי האוצר - בואו תגורו חודש בפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: תעשו את הנסיעות האלה יום יום.

אורלי לוי אבקסיס: יום כזה, שאני צריכה להיות פה ב- 08:30 בבוקר, אני צריכה לקום ב-05:00 בבוקר, שלא לדבר על לשלוח את הילדים לגן.

אורלי לוי אבקסיס: לכן זה היה גם חוסר התחשבות לנהל את הדיון הזה שנוגע לפריפריה כל כך מוקדם.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר אני מסתכלת גם על ראשי העיר פה שמייצגים את הפריפריה, אני גם שומעת את ראש העיר של באר שבע, ואני מסתכלת היום על התכנית של הדיור אנחנו רואים את כוונת האוצר להריץ ולשווק עוד עשרות אלפי יחידות במרכז על חשבון הפריפריה.

אבישי ברוורמן: תקשיבי, יש פה 5 חברי כנסת שנרשמו, את לא בזכות דיבור.

אורלי לוי אבקסיס: מאחר שלא הייתי לא ידעתי, וחשבתי שנתת לי את זכות הדיבור.

אורלי לוי אבקסיס: אני מתנצלת.

משה זלמן פייגלין: יש לי הרבה מה לומר אבל ביקשת שנקצר – הסיכום – אותו תרגיל קטן, ראובן, שעשיתם פה מתמצה בכך שחלק ניכר, אולי יותר מ-50% מאותם רוכשים מתאגדים בתוך קבוצות רכישה שלא יכולות לממש את אותו פרק זמן שנתתם להם, במשך חודש.

משה זלמן פייגלין: זה, בעצם, כל הסיפור כאן.

משה זלמן פייגלין: אז אם החלטתם לעמוד על העיקרון, ובין דבריך שמעתי שגם אתה מבין שיש כאן בעיה של הפרת חוזה, כפי שמדינת ישראל עושה מעת לעת בזמן האחרון, ויותר ויותר, על הסכמים שהיא חותמת, למשל – על ועדת ששינסקי וחברות הגז.

משה זלמן פייגלין: זו אותה תרבות בדיוק.

משה זלמן פייגלין: כל אותם אנשי פריפריה צריכים להבין שזה אותו עיקרון שבגללו התנגדתי אז להפרת החוזה עם חברות הגז.

משה זלמן פייגלין: כך אני מתנגד גם היום להפרת החוזה עם האזרח הקטן.

משה זלמן פייגלין: זו בדיוק אותה תרבות שאנחנו צריכים כאן לשרש.

משה זלמן פייגלין: הסיפור כאן מתמצה בסופו של דבר, איך אנחנו מביאים גם את אותם רוכשים במסגרת קבוצות רכישה ועמותות שונו, שהם לא יכולים לבוא ולפתור את הבעיה תוך חודש, אל אותו סיכום שמי שכבר נמצא בתוך אותה קבוצה, ובמסגרת אותה קבוצה גם השקיע כספים, בעקבות ההצעה של הממשלה יוכל לממש אותה.

משה זלמן פייגלין: זה סיפור של עוד 4 או 5 חודשים?

משה זלמן פייגלין: כמה שצריך, ולפתור את הבעיה.

דוד צור: יש פה דיון, גם תקציבי-כלכלי וגם דיון של אידיאולוגיה.

דוד צור: ברמה האידיאולוגית - אני בעיקרון חושב שכוחות השוק צריכים לעשות את עצמם וצריך בסופו של דבר שמדינה לא תתערב בנושאים האלה, למעט אותם מקומות שצריך להתערב בהם, כמו הפריפריה.

דוד צור: לכן, המסר שמועבר מכאן הוא מסר רע מאד, שהמדינה מתנערת מהאחריות שיש לה לאזרחיה, ודווקא במקומות שאנחנו כן רוצים.

דוד צור: הדיון התקציבי- אני מתחבר למה ששאל אותך השר: אם זה כל כך לא מצליח, השיווק הזה, אז איפה החיסכון הגדול?

דוד צור: במיוחד מה שאמר פה חבר הכנסת אטיאס, שאמר לך שבסופו של דבר זה יתקזז עם המע"מ.

דוד צור: אז תנו לעניין הזה לעבוד.

דוד צור: אני לא רואה פה לא חיסכון, ואני רואה נזק אידיאולוגי מאד קשה.

מיכל רוזין: קודם כל אני מתרעמת על ההשוואה עם נושא הגז.

מיכל רוזין: מדובר פה באמת בזוגות צעירים שאם היו יכולים לקנות דירות בכמה מיליונים במרכז תל אביב או רמת גן אז הם לא היו יוצאים לפריפריה, מתקמצנים וקונים דירה ב-600 אלף שקל.

משה זלמן פייגלין: אנחנו באותו צד.

מיכל רוזין: ברור, אבל אני אומרת – ההשוואה היא לא ממין העניין.

מיכל רוזין: מדובר פה באנשים שעושים מאמץ אדיר לרכוש דירות, הם יוצאים לפריפריה כי זו האפשרות שלהם להתחיל חיים, אלה אנשים צעירים.

מיכל רוזין: לא ייתכן שיש פה החלטת ממשלה שאנחנו בהינף יד מבטלים אותה, כאילו שום דבר.

מיכל רוזין: גם אומרים – אם הם באמת רוצים ללכת לגור שם, מה זה משנה – 60 אלף, 100 אלף ככה מוחקים להם, והם להסתדר בקלות.

מיכל רוזין: יש פה זלזול באנשים.

מיכל רוזין: אני לא תמימה ואני יודעת – הדיבורים האלה ברורים לי, בין שר השיכון לשעבר, לשר השיכון היום על הפוליטיקה וכיצד עושים כאן את המסחרה.

מיכל רוזין: אבל באמת, אזרחים שיושבים ושומעים את זה – זה מזעזע.

מיכל רוזין: זה על גבם, זה על העתיד שלהם ועל העתיד של הילדים שיהיו להם, זה פשוט מטורף.

<אליאב בן שמעון: קודם כל אני רוצה להגיד – עובדתית, מ-13 במאי, מרגע שפורסמה ההחלטה יש עיכובים והאטה, עצירה של מכירות לקבלנים באזורי השיווק של הפריפריה.

<אליאב בן שמעון: כתוצאה מביטול המענקים.

<אליאב בן שמעון: דיבר יושב ראש הוועדה שמדובר ב-10% ממחיר הדירה.

<אליאב בן שמעון: זה לא 10% ממירי הדירה, זה 50% מההון העצמי של הדיירים.

<אליאב בן שמעון: המשמעות של זה זה חוסר ליווי, חוסר אפשרות לקבל ליווי, ובעצם – גדיעת החלום של הדירה לאותם אנשים בפריפריה.

<ראובן קוגן: זה לא נספר מהון עצמי.

<קריאה: זה לא נספר בבנק - - -

<איריס הרפז קיי: אבל הם יצטרכו לגייס את זה.

<אליאב בן שמעון: אני מציג איך אנחנו רואים את זה בשטח.

<אליאב בן שמעון: עובדתית –מגיע דייר ואומר: אני לא יכול לקבל ליווי בלי המענקים האלה, נקודה.

<אליאב בן שמעון: דבר נוסף, אנחנו מברכים על ההחלטה של הוראות המעבר אבל חודש זה תקופה מאד קצרה.

<אליאב בן שמעון: אם עדיין נשארים בהחלטה הזו היינו מצפים שזה יוארך בצורה ניכרת.

אבישי ברוורמן: בכמה אתה היית מאריך?

<קריאות: שנה.

יצחק וקנין: עד סוף התקציב זה צריך להיות.

<אליאב בן שמעון: שנה וחצי לפחות.

<קריאות: - - -

<אליאב בן שמעון: ככל שתהיה החלטה כזו צריך להרחיב אותה לכלל יישובי הפריפריה, לא רק לאותם 28 יישובים.

<אליאב בן שמעון: קיימים 187 יישובים כאלה.

<אליאב בן שמעון: הנושא השני, שאם לא ייצא מהדיון הזה ולא תהיה התקדמות אופרטיבית אז בהחלט אפשר לעשות את מנהג חברי הכנסת וקנין ואטיאס – ללכת על הצעת חוק פרטית ולקדם את זה כהצעת חוק פרטית, את הנושא הזה.

<אליאב בן שמעון: זה גם התחיל ככה.

<אליאב בן שמעון: השר לשעבר, כשלא צלחה דרכו, היתה הצעה פרטית של חבר הכנסת אטיאס בתמיכה של השר.

<אליאב בן שמעון: אז בהחלט אפשר להרים את הכפפה הזו.

אבישי ברוורמן: הרבה צעירים לקחו ברצינות הפעם את החלטת ממשלת ישראל שהיא רוצה ללכת לפריפריה והיא נותנת מענקים.

אבישי ברוורמן: נשמע את נציגם.

<קובי כהן: אני מתל אביב, אני בן 35, נשוי.

<קובי כהן: כמו שאמר אדוני, יושב הראש, חלק גדול מהצעירים לקח ברצינות את החלטה הזו והתייחס אליה כאל הבטחה, כאל משהו שאפשר לסמוך עליו.

<קובי כהן: אני אומר שמעבר להבטחה השלטונית ולעובדה שפה אין רציפות, ואנחנו מקבלים את הגרזן לראש שלנו, אני אומר דבר פשוט: לא רוצים לעזור לנו?

<קובי כהן: אנחנו עוד יכולים לבלוע את הצפרדע הזאת, אבל אל תפגעו בנו.

<קובי כהן: אנחנו נמצאים במצב, כרגע, שנמנע מאתנו סכום שסמכנו עליו ואין לנו אפשרות לצאת מהמכרז.

<קובי כהן: אם אנחנו רוצים לצאת מהמכרז אנחנו צריכים לשלם קנס כדי לצאת.

<קובי כהן: למעשה, לא רק שלא עוזרים לנו ופוגעים בהבטחה, אתם גם מונעים מאתנו לצאת החוצה.

<קובי כהן: לא עזרת לנו – פגעת בנו.

אבישי ברוורמן: רבותיי, אני מבקש מהשר ורוצה לסכם סיכום ברור.

אורלי לוי אבקסיס: צריך לעשות פה תביעה ייצוגית.

אורלי לוי אבקסיס: היתה פה הסתמכות על הבטחה שלטונית שלא קוימה.

<קובי כהן: אני עדיין מאמין בדמוקרטיה, נותן לה סיכוי.

אורי אריאל: היתה ישיבת ממשלה לפני 3 שבועות ויש החלטות.

אורי אריאל: החלטת הממשלה מחייבת גם אותי, וכך אנהג.

אורי אריאל: דובר פה על תרבות שלטונית אחרת ועל התנהגות כמו שמתנהגים במקום מסודר.

אורי אריאל: זה הסדר.

אורי אריאל: מה שכן אפשר לערער עליו עדיין – ואני כרגע חורג מהדיון, זה בעניין מס משפרי דיור, 3.5% על מי שרוכש דירה בתנאים מסוימים.

אורי אריאל: זה מס על דיור שאין לו שום הצדקה.

אורי אריאל: למדינה חסר כסף?

אורי אריאל: היא תמצא את הכסף.

אורי אריאל: היא לא צריכה ליפול על שוק הדיור שהוא קשה מאד, מסובך ובעייתי.

אורי אריאל: על זה אני מתכוון לערער.

אורי אריאל: מה שהוחלט בממשלה הוחלט.

אורי אריאל: דברים נאמרו פה על ידי אנשים ואני לא אחזור עליהם.

אורי אריאל: אחת משתיים, ואני אומר את זה לראובן קוגן מאגף תקציבים: אם זה כישלון, אז עזבו את זה.

אורי אריאל: תנו לכישלון להימשך, מי שייקח – ייקח, מי שלא צריך – לא ייקח, אבל לוח הזמנים הקיים היום הוא בהחלט בעייתי.

אורי אריאל: זה יפה מאד שהעז של ה-6.6, שזה היה התאריך הראשון – הוצאה מהחדר.

אורי אריאל: זה עבר ל-6.7 אבל כולם מבינים שזה זמן אפס שלא עוזר לאיש, הוא נועד לעבור אולי את הבג"צ.

אורי אריאל: במקרה הטוב.

אורי אריאל: אני מציע לשקול להאריך בצורה כזו שיתאפשר שלא ייפגעו אנשים כי גם לביטולים יש משמעות.

אורי אריאל: יש לזה משמעות.

אורי אריאל: אני חושב שיש מקום, תשקלו אתם, לפנות לשר האוצר ותסבירו – הרי בסוף אפשר לשכנע אנשים.

אורי אריאל: זה נשמע מופרך, אבל אפשר לשכנע.

אורי אריאל: תמיד תהיה השאלה – מאיפה המקור להשלים, וכמה זה עולה – זו שאלה טובה, וצריך לתת עליה תשובה.

אורי אריאל: נדמה לי שיש הסכמה לאומית ששוק הדיור בעייתי במיוחד.

אורי אריאל: כולם מסכימים שזה אחד השווקים הכי בעייתיים לא מהיום ולא מאתמול.

אורי אריאל: וזה הולך ונעשה בעייתי.

אורי אריאל: הייתי מאד שמח, השר לשעבר אטיאס, אני לא יכול להגיד שנעשה את הסיבוב השני – אבל לנו יש אחריות כוללת, יודע את זה שמעון גבסו, יודע את זה ראש עירית דימונה וראש עירית נצרת תחתית.

אורי אריאל: הבעיה משותפת לכולם, ואין מגזר שיכול להגיד שהוא מסודר.

אורי אריאל: כולם, לצערי, לא מסודרים.

אורי אריאל: אנחנו נשקול להביא הצעות נוספות לדיון בקבינט הדיור כדי לתת תשובות לזמן המידי כי הבעיה בתכניות עד עכשיו שהן מתייחסות לטווחים בינוניים וארוכים.

אורי אריאל: זה לא יוריד את מחירי הדיור בצורה הזו.

אורי אריאל: צריך להבין את זה ולהפנים את זה.

אורי אריאל: נכון, זה עולה כסף, יש ויכוח עם האוצר, ויכוח סביר.

אורי אריאל: זה קורה תמיד ככה.

אורי אריאל: בכל אופן, חשוב שהוועדה תאמר את דברה.

אורי אריאל: ההערכה של האוצר היא שמדובר, עם חריש, על סדר גודל של 250 מיליון - - -

אריאל אטיאס: לא, כי הנחת העבודה שכל חריש זה זוגות צעירים, חדשים שיבואו לגור שם, וזה לא נכון.

אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת לומר שיש פה אי סדר בנתונים, אנחנו נתבשרנו בוועדת הכספים, ואני בכוונה שואלת שוב כי שאלנו גם אז בכמה כסף מסודר.

אורלי לוי אבקסיס: מדובר ב-50 מיליון בפריסה ארצית.

אורלי לוי אבקסיס: אז, ככה התבשרנו.

אורלי לוי אבקסיס: זה מה שיפיל את התקציב?

אורי אריאל: אני סיימתי.

אורי אריאל: אני רק מבקש להגיד תודה לך, היושב ראש, ולחברי הכנסת, לאנשי האוצר ולכל השותפים.

אורי אריאל: אני אשמח להגיע מתי שתזמינו אותי.

אבישי ברוורמן: אני קורא את הסיכום.

אבישי ברוורמן: קודם כל, הדבר הראשון, אני חושב שבשם כל הוועדה אני רוצה לאחל ליוליה קוגן, אשתו של ראובן קוגן, לידה מוצלחת.

אבישי ברוורמן: היא מצפה בכל דקה, אח ללביא.

אבישי ברוורמן: להמשך הסיכום – כולכם תומכים בהצעה הזו, כן?

אבישי ברוורמן: יש פה דבר מאד חמור.

אבישי ברוורמן: אנחנו מתייחסים בחוש הומור כי זו הדרך היחידה שאפשר להתייחס למצב שבו מדינת ישראל מדברת גבוהה גבוהה על פריפריה.

אבישי ברוורמן: החברה' שדיברו פה, רובם תל אביבים.

אבישי ברוורמן: הם מוכנים לבוא לחריש ומקומות אחרים ופתאום בבת אחת אומרים – נגמר הסיפור.

אבישי ברוורמן: האיתות, ברגע שיוצא המסר שכל הסיפור של הפריפריה הוא קשקוש, נגמר הסיפור.

אבישי ברוורמן: אתה יכול לשקר לצעירים פעם אחת, בפעם השניה זה ייגמר לכן הסיכום שלנו הוא כדלקמן: ועדת הכלכלה דורשת משר האוצר יאיר לפיד, ומנציגי האוצר, לחזור למשא ומתן אינטנסיבי עם שר הבינוי והשיכון, ולשנות את הוראות המעבר כדי לתת ליותר זוגות צעירים את האפשרות לממש את ההתחייבות השלטונית של מענק מקום בגובה 60 אלף לרוכשים.

אבישי ברוורמן: לכל הפחות על משרד האוצר לאפשר למשפחות שכבר נכנסו להתחייבויות כספיות לקבל את המענק.

אבישי ברוורמן: הוועדה חושבת שהוראות המעבר בניסוחן הנוכחי אינן מספקות פתרון לאלפי משפחות.

אבישי ברוורמן: לא ייתכן שהממשלה תיתן התחייבות לאזרחים ותתנער מהם מבלי להתייחס בכלל למשמעויות הקשות עבור אותם אזרחים, זוגות צעירים שמתחילים את חייהם הכלכליים.

אבישי ברוורמן: הוועדה דורשת להאריך את תוקף הוראות המעבר עד לתאריך 1 ביולי 2014.

אבישי ברוורמן: זמן נורמלי.

אבישי ברוורמן: שנת תקציב.

אבישי ברוורמן: הוועדה דורשת ממשרד האוצר להתייחס באופן רציני יותר ונחרץ להבטחה של שר האוצר להוריד את מחירי הדירות ולקדם ולהבטיח את פיתוח הפריפריה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: הישיבה נעולה.