ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 16, 2013-05-21 13:00

אבישי ברוורמן: רבותי, אנחנו פותחים את הדיון לציון יום הסטודנט.

אבישי ברוורמן: אני מוכרח לספר לכם שב-16 שנותיי כנשיא אוניברסיטה יום הסטודנט בבאר-שבע היה משהו מדהים, תמיד היינו קרובים ביחד.

אבישי ברוורמן: אני טוען, ואני יודע שיש כאן אנשים שסיימו לימודיהם במקומות אחרים, שזה היום הכי מרתק בארץ.

אבישי ברוורמן: בבאר-שבע עושים את זה במשך יומיים.

אבישי ברוורמן: אני מציע לכל מי שהוא סטודנט בתל-אביב או בירושלים או בטכניון או במקום אחר, שיבלה את יום הסטודנט בבאר-שבע ואז ישווה.

אבישי ברוורמן: היום אנחנו מציינים את יום הסטודנט.

אבישי ברוורמן: אני מוכרח להגיד שפעילות הסטודנטים עלתה מדרגה מהזמן שאני זוכר בתור נשיא, כי בדרך כלל הסטודנטים היו מתעסקים אך ורק בנושא שכר הלימוד, היו לנו שביתות, דברים אחרים.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת גנאים, ברוך הבא.

אבישי ברוורמן: אנו עדים לכניסה של הסטודנטים למאבק הציבורי על דמותה של המדינה, לא רק על רווחתם האישית.

אבישי ברוורמן: זה כמובן קשור לרווחתם האישית כי הם הבינו שאם המדינה ממשיכה לתפקד בצורה הזאת, אם חלק מהם אינם ילדים של הורים עשירים, מה יקרה להם בכל מיני נושאים, שעל שניים מהם נדבר היום, מה יקרה להם בשוק העבודה בחברה הישראלית, לגבי צורת ההעדפה וההתמחות שלהם בשירות הציבורי, ומה קורה לדיור, כי אנחנו רואים שמחירי הדיור רק מאמירים.

אבישי ברוורמן: הרי המחאה החברתית התחילה כך.

אבישי ברוורמן: היה לנו כאן דיון על נושא מינהל מקרקעי ישראל ואנחנו לא רואים שיש בשורה גדולה.

אבישי ברוורמן: יש הרבה דיבורים אבל אין מעשים.

אבישי ברוורמן: וכל נושא התחבורה הציבורית של הסטודנטים.

אבישי ברוורמן: מכיוון שזכיתי שאיציק שמולי, שהכרתי אותו עוד בתפקידיו הקודמים והיינו בידידות, נבחר כחבר כנסת במפלגתי והוא היה בעבר יושב-ראש התאחדות הסטודנטים, אתן לו לפתוח, וכמובן שניתן כבוד גם ליושב-ראש התאחדות הסטודנטים הנוכחי, אורי רשטיק, ואז נפתח את הדיון לכל החברים.

אבישי ברוורמן: איציק שמולי, הבמה שלך.

אבישי ברוורמן: זה גם היום שלך, פתח את הדיון.

איציק שמולי: קודם כול, רשמית, אדוני היושב-ראש, אני עדיין סטודנט.

אבישי ברוורמן: עוד לא סיימת?

איציק שמולי: לא נפתח את זה כאן, כי יש פרוטוקול.

איציק שמולי: ..

אבישי ברוורמן: אחת הסכנות הגדולות, שאנשים לא גומרים לימודיהם ואז "סוחבים".

אבישי ברוורמן: צריך לגמור.

אבישי ברוורמן: לא ידעתי את זה.

אבישי ברוורמן: עכשיו בכל ערב אבדוק מה אתה עושה.

אבישי ברוורמן: ..

איציק שמולי: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

איציק שמולי: אומר דברים קצרים כי אני חושב שהסוגיות שמעלים כאן

איציק שמולי: התאחדות הסטודנטים ונציגי הסטודנטים ראוי שתינתן להן תשומת לב מרבית.

איציק שמולי: גם אני, כמובן, מברך את התאחדות הסטודנטים ואת מנהיגי הסטודנטים על היום הזה, יום שחוקק קודם כול כדי להוקיר ולהכיר בתרומה האדירה של הסטודנטים לחברה, תרומה שנמדדת בשני מישורים: גם בהתפתחות האישית שלהם, שבסופו של דבר מועילה לחברה כאשר הם יוצאים לשוק התעסוקה בעיקר, אבל קודם כול ולפני הכול במעורבות החברתית הגדולה מאוד של הסטודנטים.

איציק שמולי: המשמעות האמיתית והראשונית של היות סטודנט במדינת ישראל זה לקום בבוקר ולשאול את עצמך מה אתה יכול לעשות כדי שהחברה הישראלית תהיה מקום טוב יותר להיות בו.

איציק שמולי: פעם אחת רואים את זה בצורה של מאבקים, ופעם שנייה רואים את זה בצורה של פרויקטים חברתיים שהסטודנטים לוקחים על עצמם ומובילים במקומות שונים בארץ.

איציק שמולי: אני חושב שראוי, אדוני היושב-ראש, גם לתת את תשומת הלב לתוכנית הכלכלית שאנחנו מתווכחים עליה פה ורבים עליה פה כמעט בכל לילה.

איציק שמולי: למרות שאולי זה עלול להטעות, גם הסטודנטים על הכוונת, במובן הפוליטי כמובן.

איציק שמולי: יש את הגזרה שבעצם מאיימת לקחת את מה שהושג בעמל רב על-ידי חבר הכנסת אלכס מילר, שהיה בעבר יושב-ראש ועדת החינוך התרבות והספורט, נקודת הזיכוי לאחר התואר האקדמי, הטבה ששווה לפעמים מאות שקלים, ואולי אפילו יותר.

<קריאה: 2,606 שקלים לשנה.

איציק שמולי: תלוי מה ההכנסה שלך.

איציק שמולי: זה לא 2,600 שקלים, אלא תלוי בגובה ההכנסה.

איציק שמולי: צריך לדעת להיאבק גם על זה.

איציק שמולי: אני כמובן מציע לכולנו גם לא לשקוט על השמרים בעניין שכר הלימוד, כי הניסיון וההיסטוריה מלמדים אותנו שכאשר יש הזדמנות לגעת בדבר הזה אז אנשי משרד האוצר לא מפספסים את ההזדמנות.

איציק שמולי: עד אוקטובר הקרוב יש הסכם ולאחר מכן ... ימים יגידו.

איציק שמולי: בכל מקרה, אני רוצה כמובן לברך את הסטודנטים ואת נציגי הסטודנטים.

איציק שמולי: דעו לכם, אני בטוח שוועדת הכלכלה שחבר הכנסת ברוורמן מוביל אותה, ואני פעלתי במאמצים רבים כדי להיות כאן, ולהיות רק כאן, ביחד אתו, זו ועדה שמתעסקת גם בתחבורה, גם בדיור, בנושאים רבים שרלוונטיים לסטודנטים.

איציק שמולי: אז גם בזכותכם, בואו נעשה שלא יום אחד בשנה נציין את הבעיות ואת ההישגים ואילו בשאר ימות השנה פשוט נדחק את זה לקרן זווית.

איציק שמולי: אם יש לכם דברים במשך השנה שקשורים לתחבורה, לדיור, לרווחה של סטודנטים אתם מוזמנים להגיע לכאן ואני בטוח שתמצאו כאן אוזן קשבת וניסיון אמיתי לפתור את הבעיות.

איציק שמולי: תודה.

אבישי ברוורמן: תודה לחבר הכנסת שמולי.

אבישי ברוורמן: יש משפט בספרדית: mi casa su casa – הבית שלי הוא הבית שלכם.

אבישי ברוורמן: לכן באמת, כפי שאמר חבר הכנסת שמולי, אתם מוזמנים לכאן.

אבישי ברוורמן: אז קודם כול, רבותי, ברוכים תהיו.

אבישי ברוורמן: אני אומר פעם נוספת, הכול פתוח.

אבישי ברוורמן: אני נותן לכם להוביל.

אבישי ברוורמן: הדיון שלכם.

אבישי ברוורמן: מה שנעשה כאן, אנחנו עוקבים אחר כל דבר.

אבישי ברוורמן: היה לנו דיון עכשיו על רשות השידור, על החשמל, על נושא התחבורה.

אבישי ברוורמן: בכל נושא שהוא אתם כאן.

אבישי ברוורמן: אורי רשטיק, אתה תפתח.

<אורי רשטיק: אני יושב-ראש התאחדות הסטודנטים.

<אורי רשטיק: אני אפתח בקצרה ואעביר את הדיון לגורמים המקצועיים.

<אורי רשטיק: קודם כול, אני מודה לך, חבר הכנסת ברוורמן, על שנאותת לקיים את הדיון היום.

<אורי רשטיק: נעסוק היום במספר נושאים שנוגעים, כפי שחבר הכנסת איציק שמולי אמר, לרווחת הסטודנט, גם בהיבט של דיור – נשוחח קצת על הסטטוס, על מה שקורה במעונות הסטודנטים ובכלל; גם בנוגע לתחבורה ציבורית – לפני כשנה או שנה וחצי הסטודנטים זכו להנחה של 50% בתחבורה הציבורית, אבל תתבשרו לדעת שזה לא בדיוק כך ויש עוד הרבה מאוד חסמים שצריך ואפשר להסיר; ובנוגע לתעסוקה – הרעיון שלנו לפתוח כאן דיון, איך אפשר לשלב את הסטטוס המיוחד של סטודנט עם צורכי המשק, גם בתעסוקה, גם ברעיון שעלה ושמעתי עליו, ואני חושב שהוא נכון, של עבודה מועדפת, ובכלל.

<אורי רשטיק: אני מעביר את השרביט לנעמה לזימי, רכזת רווחה בהתאחדות הסטודנטים, שתדבר על תחבורה ציבורית ועל האתגרים שעומדים בפנינו בתחום הזה, בבקשה נעמה.

נעמה לזימי: קודם כול, שלום לכולם.

אבישי ברוורמן: אני מבקש שכל אחד יגיד באיזו אוניברסיטה הוא לומד, כדי שנראה שיש פה פיזור, שלא את כולם אורי רשטיק הביא מתל-אביב.

נעמה לזימי: אני מאוניברסיטת חיפה אבל עובדת בהתאחדות הסטודנטים.

נעמה לזימי: קודם כול, אנחנו מברכים וערים לכך שיש מגמה מדהימה בנושא התחבורה לאוכלוסיית הסטודנטים.

נעמה לזימי: יחד עם זאת, כפי שאורי רשטיק ציין לפני כן, מודל ההנחות מבלבל במקצת ומבולבל בעצמו.

נעמה לזימי: הסטודנטים לא באמת זוכים ל-50% הנחה אלא זה תלוי בהנפקות כרטיס למיניהן, אם זה "רב קו" שנתי, סמסטריאלי וכולי, ואם הם באים כיחידים הם מקבלים 30% הנחה.

נעמה לזימי: זה מורכב, וזה יחד עם מכלול דברים, כמו למשל הצורך בהרחבת קווי תחבורה, כי גם הנגישות לתחבורה הציבורית לא כל-כך קלה.

נעמה לזימי: זאת אומרת, יש את אזורי המרכז ויש את אזורי הפריפריה, ששם כבר זה סיפור אחר לגמרי, לפעמים עד כדי כך שזה מחייב רכב פרטי.

נעמה לזימי: לגבי מודל ההנחות – אנחנו בהתאחדות הסטודנטים מציעים שתהיה בקרה על תוכנית שתוביל בשלב מסוים למודל אחיד ושוויוני, של 50% הנחה לכל נוסע עם פרופיל סטודנט בתחבורה הציבורית.

נעמה לזימי: כמובן שמי שרוכש כרטיס סמסטריאלי או שנתי יש לו פריבילגיה לנסוע חופשי ככל שהוא רוצה, אבל גם מי שמגיע בנסיעה בודדת למוסד אקדמי כזה או אחר, בשל פרופיל הסטודנט ההנחה היא עקרונית ועליו לקבל 50% הנחה.

נעמה לזימי: ארחיב גם בנושא הנגישות לתחבורה הציבורית בפריפריה.

נעמה לזימי: עד לא מזמן התקיים פרויקט של חברת "עדליא", שבחן 5 מכללות ואף יישם חלק מן המסקנות להוספת קווי תחבורה לפריפריה.

נעמה לזימי: המכללות היו "בית ברל", "אחווה", "ספיר", "סח'נין" ומכללת "כנרת".

נעמה לזימי: יש עוד הרבה מכללות שזקוקות לזה.

נעמה לזימי: התאחדות הסטודנטים אספה נתונים, הציגה המלצות לגבי אילו מכללות הפרויקט הזה היה צריך להתחיל לפעול בהן.

נעמה לזימי: משרד התחבורה הביא המלצות לגבי מכללות אחרות, אבל גם זה לא מתקיים כרגע בשל היעדר תקצוב.

<לאה ורון: מה כלל הפרויקט?

נעמה לזימי: הפרויקט עסק בסקרים אינטרנטיים ובדיקה פיזית של קווי תחבורה ונגישות, איך ניתן להגיע למוסד אקדמי, הזמינות וכיוצא בזה.

אבישי ברוורמן: איסוף מידע.

<אורי רשטיק: למעשה בדקו האם התחבורה הציבורית למוסד אקדמי כזה או אחר מספקת או לא, על מנת להנגיש את המוסדות לפריפריה, וכן אילו קווים צריך להוסיף, מאין לאין, ובאיזו תדירות.

נעמה לזימי: עבור חלק מן הסטודנטים במוסדות אקדמיים מסוימים זה באמת בגדר קריטי לעצם הנגישות לתואר עצמו.

נעמה לזימי: יש סטודנטים שפשוט עבורם זה פונקציה מרכזית כדי להתחיל ללמוד.

אבישי ברוורמן: לנגישות לתואר?

אבישי ברוורמן: מה זאת אומרת?

נעמה לזימי: זאת אומרת שיש סטודנטים, אם ב"אהלו" ואם ב"תל חי" ובצפת, שעבורם זה קריטי לחלוטין.

אבישי ברוורמן: תמר מייבום מ"תל חי" בטח תדבר בשם עצמה.

אבישי ברוורמן: אני מכיר אותה כל-כך טוב ויודע שאפילו אם הייתי רוצה לא הייתי יכול לעצור אותה.

נעמה לזימי: אני מסכימה אתך.

נעמה לזימי: אבל חייבים להמשיך את זה.

נעמה לזימי: יש את המכללות שכבר קיבלו פידבקים והפרויקט אכן יושם, ואנחנו מברכים על זה, אבל זה לא מספיק.

<יערה קורן: אשמח להרחיב.

<יערה קורן: אני מהתאחדות הסטודנטים.

<יערה קורן: היום אני לומדת באוניברסיטת "בר אילן", לשעבר למדתי באוניברסיטת "בן גוריון".

<יערה קורן: קודם כול, הייתי שמחה לדעת אם יש כאן נציג של משרד התחבורה.

אבישי ברוורמן: כן.

אבישי ברוורמן: יש כאן נציגים של משרדי הממשלה.

<לאה ורון: גברת אבירם, אנא שבי ליד השולחן.

אבישי ברוורמן: באיזו אוניברסיטה סיימת את לימודיך?

<נעה אבירם: ב"אוניברסיטה העברית".

<יערה קורן: אם אפשר לתמצת את מה שאמרה נעמה לזימי, בעצם היום יש בעיה גדולה מאוד של ריבוי כלי רכב על הכביש.

<יערה קורן: היום יש ניסיון לצמצם נסיעות פרטיות ברכב וציבור הסטודנטים הוא קהל יעד מצוין כדי לקדם את הנושא הזה.

<יערה קורן: ציבור הסטודנטים זה דווקא אנשים שהיום נאבקים בצורה מאוד-מאוד קשה עם יוקר המחיה, עם שכר הדירה, עם כל התוספות ותחבורה ציבורית טובה זה דבר שיכול מאוד-מאוד להקל על סטודנטים ולמנוע מהם למשך תקופה ארוכה לקנות רכב פרטי.

<יערה קורן: סטודנט שיש לו איך להגיע לאוניברסיטה, דרך טובה ומהירה, לא יצטרך רכב פרטי לפחות בטווח הבינוני-הארוך.

<יערה קורן: היום יש פרויקט סטודנטים, ביחד עם משרד התחבורה, שהתחיל אחרי מסקנות ועדת טרכטנברג, ב-2011.

<יערה קורן: מתקיים פרויקט, אבל יש לו כמה נקודות חולשה.

<יערה קורן: אחת מהן, כפי שאמרה נעמה לזימי, היא שיש מודל הנחות מאוד-מאוד מורכב.

<יערה קורן: אם יש פה סטודנטים והם ייסעו בתחבורה הציבורית, אף אחד לא ממש יודע כמה הנסיעה תעלה לו.

<יערה קורן: יש הנחות של 30%, של 33%, של 40%, של 50%, יש פעמים שאתה כן מקבל הנחה ופעמים שאתה לא מקבל הנחה, ברכבת אין הנחה אבל למי שמחזיק כרטיס לנסיעה באוטובוס כן יש הנחה.

<יערה קורן: משהו מאוד-מאוד מורכב ולא ברור.

אבישי ברוורמן: אומרת גברת ורון, מנהלת הוועדה, שאם הסטודנטים לא מבינים, והסטודנטים הם בעלי ידע, אז מה נגיד לציבור הרחב?

<יערה קורן: אני עוסקת בתחבורה באופן מסיבי כבר שנה וקרה לי כבר שעליתי לאוטובוס ושאלתי: רגע, למה אני צריכה לשלם כך?

<יערה קורן: הדברים לא ברורים.

<יערה קורן: זה דבר אחד.

<יערה קורן: הדבר השני, יש פרויקט סטודנטים עם משרד התחבורה, היה, הוא כרגע בוטל, שבמסגרתו – משרד התחבורה הרי משקיע המון-המון כסף בסקרי תחבורה, לא רק על סטודנטים, כדי לבדוק איפה אפשר לשפר את הנגישות, איפה פחות, מה צריך לעשות.

<יערה קורן: במסגרת הסקרים האלה הגיעו נציגים של חברה חיצונית פנו ל-5 מוסדות אקדמיים, דווקא בפריפריה, ובדקו מי מגיע, מתי מגיע, איפה צריך לתגבר את הקווים, אולי צריך להוסיף עוד נקודות עצירה וכולי.

<יערה קורן: זה פרויקט מאוד-מאוד חשוב וטוב, אך יש שתי בעיות.

<יערה קורן: קודם כול, הפרויקט כרגע בוטל.

<יערה קורן: דבר שני, הרבה מסקנות- - -

אבישי ברוורמן: את יודעת במקרה מה עלות הפרויקט הזה?

<יערה קורן: לא.

<יערה קורן: לא נחשפנו לעלויות.

אבישי ברוורמן: אנחנו נברר את זה.

<יערה קורן: נשמח.

<יערה קורן: אנחנו לא יודעים מה העלויות.

<יערה קורן: עלויות זניחות יחסית להוצאות על סקרים שעושה משרד התחבורה.

<יערה קורן: מעבר לזה שהפרויקט בוטל, גם כשהיו כבר הרבה מסקנות שהן מאוד הגיוניות וישימות, וכפי שאמרה נעמה לזימי, הן יכולות לתרום להרבה סטודנטים, דווקא בפריפריה, להגיע למוסד הלימודים בצורה פשוטה יותר, המסקנות לא יושמו.

אבישי ברוורמן: את חוזרת על הדברים.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: עשית את זה בצורה מתומצתת ויפה.

מסעוד גנאים: יש לי שאלה.

מסעוד גנאים: אני רוצה לשמוע את הסטודנטים.

מסעוד גנאים: אין כאן סטודנטים ממכללות ערביות, מסח'נין, מחיפה?

מסעוד גנאים: כי רוצים לשמוע גם אותם ולברר מה קורה שם.

אבישי ברוורמן: אני רושם פה הערה ליושב-ראש התאחדות הסטודנטים, אורי רשטיק.

<אורי רשטיק: קודם כול, בהתאחדות הסטודנטים נמצא רסול סעדה.

אבישי ברוורמן: רסול סעדה, למה היהודים יושבים קדימה והערבים אחורה?

אבישי ברוורמן: בוא תשב ליד השולחן.

<אורי רשטיק: לצערי – וזה גם אתגר משותף שלנו – במוסדות הערביים אין אגודות סטודנטים- -

מסעוד גנאים: בחלק מהן, נכון.

<אורי רשטיק: - - מספיק מפותחות, או שהן תאגידים עצמאיים, על מנת שיצטרפו להתאחדות הסטודנטים.

<אורי רשטיק: נשמח תמיד לקלוט אגודות סטודנטים חדשות.

<אורי רשטיק: יש ניסיון אמיתי, ואני חייב להגיד שאני לא מרגיש שיש שיתוף פעולה מצד המוסדות באופן מלא, בטח לא מכולם, אבל זה אחד הדברים שרסול סעדה עושה, הוא עושה את זה בקפידה, וזו אחת השאיפות המרכזיות שלנו.

<רסול סעדה: בעניין התחבורה הציבורית דווקא היה לנו שיתוף פעולה מאוד טוב עם מכללת סח'נין.

<לאה ורון: מאיזו מכללה אתה, ממכללת סח'נין?

<רסול סעדה: אני מהתאחדות הסטודנטים ואני לומד ב"בר אילן".

<רסול סעדה: בנושא התחבורה הציבורית דווקא היה קשר טוב מאוד עם מכללת סח'נין.

<רסול סעדה: עשינו סקר והיה מוצלח מאוד.

<רסול סעדה: שם דווקא היתה התאמה מיוחדת לסטודנטים בסח'נין.

<רסול סעדה: זה לא היה אינטרנטי, אלא היו שם עמדות של מרכז הסקרים.

<רסול סעדה: הבעיה, שהכול נעצר אז אנחנו לא מתקדמים הלאה.

<רסול סעדה: בהמשך הרשימה יש לנו את "אל קאסם" ואנחנו מכוונים גם למכללות אחרות.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: אנחנו ממשיכים.

אבישי ברוורמן: אנחנו רושמים כל דבר.

אבישי ברוורמן: תיכף נשמע את התייחסות משרדי הממשלה.

אבישי ברוורמן: אתם רוצים שכבר עכשיו נעה אבירם ממשרד התחבורה תתייחס, או מישהו עוד רוצה להוסיף לנושא התחבורה?

אבישי ברוורמן: תמר מייבום, יושבת-ראש התאחדות הסטודנטים של מכללת "תל חי".

<תמר מייבום: נכון.

<תמר מייבום: יש גם מכללות בארץ, וגם בצפון.

<תמר מייבום: אני יושבת כאן היום בעצם עם שני כובעים, גם כיושבת-ראש אגודת הסטודנטים ב"תל חי" וגם כסטודנטית שנה ב' לעבודה סוציאלית.

<תמר מייבום: מהמקום של אגודת הסטודנטים "תל חי", בתור הנציגים של המכללה, אחת הצפוניות בישראל, ושל הגיאוגרפיה הצפונית, אני רוצה רק להעלות לסדר היום ולומר שבמשך כל השנה יש לנו שיח ער עם משרד התחבורה ועם "אגד".

<תמר מייבום: יש המון-המון מלחמות על סגירת קווים וצמצום הפעילות.

<תמר מייבום: משהו שצריך להיות מאוד-מאוד מובן מאליו וטריוויאלי לא קורה היום.

<תמר מייבום: אני חושבת שתחבורה ציבורית לפריפריה זה אחד הדברים הכי בוערים וחשובים היום כדי לצמצם את הפערים במדינת ישראל.

<תמר מייבום: בכובע שלי כסטודנטית לעבודה סוציאלית, אני רוצה לומר נתון שמבחינתי מתמצת את הכול.

<תמר מייבום: סטודנטים ב"תל חי" וסטודנטים בצפת משלמים בשנתיים – סטודנטים ב"תל חי" 8,200 שקל בממוצע להחזרי נסיעות, סטודנטים בצפת משלמים 7,200 שקל להחזרי נסיעות.

<תמר מייבום: זה בערך להוסיף לנו עוד שנת לימודים.

<תמר מייבום: אלה מחירים גבוהים מאוד.

<תמר מייבום: אלה מחירים שמרחיקים סטודנטים חלשים ממוסדות הלימוד.

<תמר מייבום: אלה מחירים שמאלצים את ההורים שלנו לעזור לנו, ומי שאין לו עזרה מן הבית בדרך כלל יכול להגיד שלום למוסד.

<תמר מייבום: זה יוצר מצוקה מאוד-מאוד בוערת.

<תמר מייבום: אני רוצה להגיד היום שאני יודעת שהבטיחו המון הבטחות לפריפריה, אך כעת מדברים על קיצוץ של 1.5 מיליארד שקל במערך התחבורה, שהוא אוטומטית פוגע בנו בראש ובראשונה.

אבישי ברוורמן: את מדברת על הרכבות?

אבישי ברוורמן: זה בוטל.

<תמר מייבום: בסדר.

<תמר מייבום: אני יודעת שכל עניין הרכבת והוספת קווים, זה מאוד-מאוד מתמהמה.

<תמר מייבום: אני פה לברר וללמוד ביחד אתכם איך אפשר להשאיר את זה על סדר היום.

<תמר מייבום: אני יודעת שהמרכז עמוס בתחבורה ציבורית, וגם בדרום יש התעוררות מאוד-מאוד טובה.

<תמר מייבום: נראה שבצפון עדיין שוכחים אותנו ומשאירים אותנו מאחור.

<תמר מייבום: תודה.

אבישי ברוורמן: עוד מישהו רוצה להוסיף לפני שאנחנו מתקדמים בנושא?

אבישי ברוורמן: איפה יושב-ראש אגודת הסטודנטים של אוניברסיטת תל-אביב?

אבישי ברוורמן: בוא תצטרף לפה.

אבישי ברוורמן: מישהו רוצה לדבר, או שאעביר את רשות הדיבור לנציגת משרד התחבורה?

איציק שמולי: יש לי שאלת הבהרה, אולי תוכלי להתייחס גם בהמשך להנחות ברכבת לסטודנטים.

<תמר מייבום: אבל אין לנו רכבת.

איציק שמולי: כן, אבל יש עוד כמה מוסדות.

איציק שמולי: לאור השינויים שאתם מכניסים, שילובי קווים בין רכבת וקווי אוטובוס, האם יש איזה פיילוט מתוכנן להנחות לסטודנטים גם בעניין הזה?

<טל דהן: אני יושב-ראש אגודת הסטודנטים במכללת "אחווה", מכללה פריפריאלית, מכללה עם אחוז סטודנטים ערבים לא מבוטל.

אבישי ברוורמן: אני רק רוצה לציין שבמכללת "אחווה" פרופ' עליאן אלקרנוי, שהתחיל אצלי והתקדם, הוא היום הנשיא הראשון, פרופסור בדואי.

אבישי ברוורמן: הוא הדליק משואה ביום העצמאות.

מסעוד גנאים: זכור לי שלפני שהוא הדליק משואה היו כמה התבטאויות גזעניות נגדו במכללה.

אבישי ברוורמן: התבטאויות גזעניות של יהודים וערבים יש כל הזמן, זה חלק מארץ הקודש.

אבישי ברוורמן: יש פה מלא גזענים, ולא רק בכדורגל.

מסעוד גנאים: זה היה בכנסת.

אבישי ברוורמן: חשבתי לציין פה את הדבר.

אבישי ברוורמן: אני זוכר שעליאן אלקרנוי הגיע ולי היתה הזכות למנות אותו לראש המרכז הבדואי, לראש בית-הספר לעבודה סוציאלית.

אבישי ברוורמן: אני נורא שמח שהוא התקדם ושמח על הפתיחה לאוכלוסייה הבדואית וכולי, אז יופי.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<טל דהן: אגע, ברשותכם, במגבלות בתחום התחבורה הציבורית אצלנו במכללה.

<טל דהן: ראשית כול, חשוב מאוד להגיד, לי יש איזו בעיה שהיא מקרה פרטי, בשבוע הבא אני אמור להיפגש עם סמנכ"ל תפעול של חברת "מטרופולין".

אבישי ברוורמן: כולם יודעים איפה זה מכללת "אחווה"?

אבישי ברוורמן: תסביר להם את המיקום.

<טל דהן: מכללת "אחווה" נמצאת ליד קריית מלאכי, ממש על גבול הנגב, בצומת מסמיה.

<טל דהן: כאשר יושב-ראש אגודת סטודנטים מקדם נושאים של תחבורה ציבורית – מבורך שמקדמים כל נושא, אבל העובדה שאנחנו כאגודות צריכים לטפל בנושא הזה בצורה כזאת מעמיקה וחסרה לנו התייחסות והשקעה של משרד התחבורה בנושא, לדעתי זה מחפיר.

<טל דהן: מעבר לכך, שני דברים שהועלו ואני רוצה לחדד.

<טל דהן: תופעת ה"רב קו", שאף אחד עדיין לא מצליח להבין אותה, גם הסטודנטים החכמים ביותר – האזור של הנחת "רב קו" חופשי סטודנטיאלי, מכללת "אחווה" איכשהו נעלמה בוואקום והיא לא כלולה, לא במרחב דרום ולא במרחב המרכז, כלומה ההנחה לא חלה לגבינו.

<טל דהן: מעבר לכך, לגבי הסקר שבוצע על-ידי מכון "עדליא", סקר מאוד-מאוד רחב, פיזי, במקום, נשאלו הרבה מאוד סטודנטים, כמעט כל הסטודנטים למעשה.

<טל דהן: הסקר הניב מסקנות מאוד-מאוד חשובות ומשמעותיות.

<טל דהן: אחד הדברים שהועלו בצורה מאוד-מאוד ברורה זה נושא התחבורה הציבורית בקרב המגזר הבדואי, המגזר הערבי.

<טל דהן: יש לנו אחוזים לא מבוטלים, כאמור, של סטודנטים ערבים, רובם מתגוררים ברהט ועוד רבים מאוד בפזורה הבדואית.

<טל דהן: לא צריך להסביר – יש שם קו אוטובוס אחד ביום.

אבישי ברוורמן: זה מעבר לנושא של הסטודנטים.

<טל דהן: אנחנו מדברים פה על תשתית לקויה בצורה מובהקת.

<טל דהן: מעבר לזה המסקנות היו מאוד-מאוד ברורות.

<טל דהן: אנחנו יודעים מה אנחנו צריכים ליישם, אנחנו יודעים מה זה אומר ובמה זה כלול, אבל לא היתה שום הרמת כפפה, לא נעשתה שום פעילות של משרד התחבורה בנושא, אין העברת תקציבים לנושא, למרות שהוא יכול להיות מטופל בצורה מאוד-מאוד יעילה ומהירה.

<טל דהן: זה משאיר אותנו במצב כזה שאם אנחנו מדברים על הנגשת מערכת החינוך לאוכלוסיית יעד כמו הסטודנטים הערבים, אנחנו נמצאים במצב שהתחבורה הציבורית ניצבת כמגבלה, כקיר בטון שחוסם אותם מלהשיג את ההזדמנות להשכלה.

<רסול סעדה: לנו כהתאחדות הסטודנטים היה גם מיזם עם המועצה להשכלה גבוהה לקידום והנגשת תחבורה ציבורית לסטודנטים הערבים מהישובים הערבים.

<רסול סעדה: גם מן המועצה להשכלה גבוהה נמסר לנו בסוף, אחרי שהכנו כמה תוכניות, ויש כמה מודלים איך להנגיש תחבורה ציבורית במיוחד לישובים ערבים, שהעניין נעצר במשרד התחבורה ואין התקדמות.

באסל גטאס: אבל בפזורה הבדואית יש עוד בעיה ספציפית.

באסל גטאס: בכפרים הבלתי מוכרים בדרום אין תחבורה ציבורית ממילא, בכלל, לא לסטודנטים ולא לתושבים.

באסל גטאס: זה מקשה עוד יותר.

באסל גטאס: שלשום הייתי בנגב בסיור אצל משפחת אבו אלקיעאן שנהרסו הבתים שלה.

באסל גטאס: בדרך ראיתי איך אוטובוס ילדים עוצר בצדי הדרך, כאשר אין כמעט שוליים, ומוריד ילדים ישר לתעלה והם מתחילים לעלות לביתם.

באסל גטאס: זו מציאות קשה ביותר.

<סיון שר-שלום: אשמח להוסיף משהו.

<סיון שר-שלום: אני מסמינר הקיבוצים, ראש ועדת רווחה ואקדמיה.

<סיון שר-שלום: עוד לפני שנכנסתי לאגודת הסטודנטים עניין אותי כל נושא ה"רב קו".

<סיון שר-שלום: אני רוצה לדבר מכובע הסטודנטית.

אבישי ברוורמן: מה את לומדת?

<סיון שר-שלום: אני לומדת חינוך דמוקרטי, שנה שנייה.

<סיון שר-שלום: אני רוצה לדבר על שלושה דברים, קודם כול על עניין ההנחה של 50% או 33% לסטודנט.

<סיון שר-שלום: אני לא חושבת שצוין כאן שבעצם ה-50% הללו שאנחנו אמורים לקבל אותם מתוקף היותנו סטודנטים, אנחנו בעצם צריכים לשלם תשלום של יותר מ-1,000 שקלים בשנה על מנת שנוכל ליהנות מן ההטבה הזאת.

<סיון שר-שלום: אני למשל לא גרה בתל-אביב ועסקת החבילה הזאת לא משתלמת לי כל-כך.

<סיון שר-שלום: אני גרה בצורן, ליד נתניה.

<סיון שר-שלום: יוצא שהדבר הזה נורא משתלם לאנשים שגרים בעיר בעיקר, אך לא למי שצריכים לחוות את כל המעברים מאזורים 44 ל-42, מחברה כזאת לאחרת.

<סיון שר-שלום: יש הרבה בלגן וזה יוצר מצב שאנחנו לא נהנים מן ההטבה.

אבישי ברוורמן: יש לי שאלה.

אבישי ברוורמן: אורי רשטיק, יש כאן כל-כך הרבה אנשים חכמים בהסתדרות הסטודנטים.

אבישי ברוורמן: אם אתם הייתם מייצרים עכשיו – אני נפגש עכשיו הרבה עם השר כ"ץ, יש לנו רפורמות ברכב, אנחנו עובדים קרוב מאוד.

אבישי ברוורמן: אתם אומרים שחלק מן הדברים לא עובדים.

אבישי ברוורמן: תציעו לי גם פתרונות.

<גלעד ארדיטי: כמו הכרטיס של האזרחים הוותיקים, פשוט מאוד.

אבישי ברוורמן: אנשים שאין להם הרבה שיער יש להם הרבה חוכמה.

<סיון שר-שלום: אני גם רוצה לציין עוד דבר שאני חושבת כמאוד חשוב.

<לאה ורון: את מוכנה לפרט לגבי עניין ה-1,000 שקלים?

<לאה ורון: אתם נדרשים לשלם 1,000 שקלים בתמורה להנחה של 50%?

<סיון שר-שלום: בדיוק.

<גלעד ארדיטי: יש אזורים שבהם הנסיעה היא בחינם.

<סיון שר-שלום: זה מה שנאמר לנו בתחילת השנה מטעם הנציגים.

אבישי ברוורמן: תעבירו לנו הצעה מאוד פשוטה.

<סיון שר-שלום: אני סטודנטית לחינוך ויש עוד הרבה סטודנטים כמוני, ולא רק לחינוך, שבעצם מקיימים התנסות מעשית.

<סיון שר-שלום: זה אומר שאנחנו משלמים היום עבור הנסיעות בתחבורה הציבורית מדי שבוע, נסיעות רחוקות לא מבוטלות.

<סיון שר-שלום: גם זה נתון שחשוב מאוד לשים על השולחן ולהתייחס אליו בהמשך.

אבישי ברוורמן: נעה אבירם, מתי סיימת את לימודיך והגעת למשרד התחבורה?

<נעה אבירם: אני במשרד התחבורה 4 שנים.

אבישי ברוורמן: ולפני זה מה עשית?

<נעה אבירם: לפני כן הייתי בלימודים.

<נעה אבירם: סיימתי לימודים ביחסים בין-לאומיים ומדיניות ציבורית במסגרת תוכנית הצוערים של "עתידים".

אבישי ברוורמן: כלומר, את מבינה לנפשם של כל היושבים כאן.

<נעה אבירם: אני מבינה.

<נעה אבירם: את חלקם אני גם מכירה ודיברנו.

אבישי ברוורמן: בבקשה, הבמה שלך.

<נעה אבירם: קודם כול, אני חייבת להגיד שמאוד משמח אותי לראות את המקום המרכזי שהתחבורה הציבורית לוקחת פה בדיון הזה ובקרב הנוכחים.

<נעה אבירם: אין ספק בחשיבות הגדולה שלה, בעיקר לקהל הזה, וגם מבחינתנו זה קהל שעוד לא קנה את הרכב הראשון ואנחנו עוד יכולים להשאיר אותו אתנו בתחבורה הציבורית כשהיא טובה.

אבישי ברוורמן: יפה מאוד.

אבישי ברוורמן: אנשים הם יצורים של הרגל.

אבישי ברוורמן: מי שמתרגל לנסוע בתחבורה ציבורית איכותית ממשיך לנסוע בה.

<נעה אבירם: ברור שאחר-כך את הצעד אחורה כבר קשה יותר לעשות.

<נעה אבירם: וגם באמת, כפי שציינו פה, למשרד התחבורה יש קשר מתמיד ודי אינטנסיבי, קודם כול עם התאחדות הסטודנטים הארצית, ועם האגודות במכללות השונות.

<נעה אבירם: הזכירו את הסקר שנערך.

<נעה אבירם: רק אגיד עליו כמה מילים.

<נעה אבירם: קודם כול, זה לא בדיוק חברה פרטית.

<נעה אבירם: יש לנו מינהלת תחבורה ציבורית שמתוקצבת על-ידי המדינה והיא עושה את זה בפועל, אבל כמובן שזה בשליחות המדינה.

<נעה אבירם: הסקר הזה לא בוטל, הוא התקיים עד כה ב-5 מכללות, כפי שציינתם, ב"אחווה", ב"ספיר", ב"סח'נין".

<לאה ורון: מאיזו שנה מתקיים הסקר?

<נעה אבירם: לדעתי בשנתיים האחרונות.

<קריאה: מ-2011.

<לאה ורון: ועדיין לא הגעתם לתוצאות?

<נעה אבירם: יש תוצאות, יש תוכניות עבודה.

<נעה אבירם: הסקר לא בוטל, יש לנו עוד תוכנית עבודה להמשך.

<יערה קורן: זה לא המידע שאנחנו קיבלנו.

<נעה אבירם: רק אדייק את המידע.

<נעה אבירם: כרגע הוא הוקפא, מהסיבה הפשוטה שתקציב המדינה עדיין לא אושר, אין לנו תקציב ליישם את זה.

אבישי ברוורמן: מה התקציב?

<נעה אבירם: התקציב שהוקצה הוא לסקרים בלבד, הוא לא תקציב ליישום.

אבישי ברוורמן: מה התקציב לסקרים ומה התקציב ליישום?

<נעה אבירם: אני לא יודעת להגיד לך את תקציב הסקרים.

<נעה אבירם: ליישום לא הוקצה תקציב ייעודי.

<נעה אבירם: מה שאנחנו עושים עכשיו במסגרת תוכניות העבודה- - -

אבישי ברוורמן: אולי תוכלי לתת לנו את הנתונים המספריים.

אבישי ברוורמן: אעביר את זה גם לחבר הכנסת שמולי.

אבישי ברוורמן: אני רוצה לקבל את הפרטים.

אבישי ברוורמן: עכשיו אנחנו מדברים על סכומי כסף גדולים בתחבורה ונבדוק מה אפשר לעשות שם.

<נעה אבירם: רק אגיד שלצורך היישום, כל ההמלצות שהועלו נכנסות לתוכניות העבודה שלנו כדי שניתן יהיה לתקצב אותן וליישם אותן.

<נעה אבירם: את זה חשוב להבהיר.

<עמיחי גרין: אני מנכ"ל התאחדות הסטודנטים.

<עמיחי גרין: דוח סטטוס הפרויקט ש"עדליא" הנפיקו נמצא מולי.

<עמיחי גרין: יש לכל מוסד, פחות או יותר, בין 3-4 המלצות, כאשר לפחות לשתי המלצות השורה התחתונה היא שאין כרגע תקצוב ושזה יישקל בעתיד.

<עמיחי גרין: אנחנו לא באים להאשים כרגע רק את משרד התחבורה, ברור שיש עוד תקציבים, אבל בסופו של דבר יש תת-תקצוב לפרויקט הזה.

<עמיחי גרין: מבינים את החשיבות, אבל לא מוכנים לשים עליו שקל עודף ובסוף זה מגיע לנבכי משרד האוצר, שם הבעיה.

<נעה אבירם: חשוב לי להדגיש שזה נכנס בתוכניות העבודה שלנו.

<נעה אבירם: זה נכנס במסגרת מכרזים שהמשרד מוציא לאשכולות שבהם יש מכללות.

<נעה אבירם: זאת אומרת, היכן שאפשר זה נכנס בשוטף וללא תקציב ייעודי מיוחד, כדי שאפשר באמת יהיה ליישם את זה בהקדם האפשרי.

<נעה אבירם: אולי אחדד לגבי נושא ה"רב קו" וההנחות לסטודנטים.

אבישי ברוורמן: את מקבלת עכשיו הוראה מהשר כ"ץ, מראש הממשלה, משר האוצר.

אבישי ברוורמן: אחרי ששמעת את מה שנאמר כאן, איך את זורקת את ה"רב קו" הצדה ונותנת פתרון שהוא פשוט יותר, יעיל יותר וטוב?

<נעה אבירם: אולי אוכל, ברשותך, להסביר מה בדיוק המצב היום.

<נעה אבירם: למי שזוכר, עד לפני שנתיים סטודנטים נהנו מהנחה של 10% בכל הנסיעות בהצגת תעודת סטודנט.

<נעה אבירם: באותה תקופה בעקבות ועדת טרכטנברג וכניסת ה"רב קו" אחוזי ההנחה לסטודנט רק מתוקף היותו סטודנט עלו ל-30%-33%, ובנוסף סטודנט שיש לו כרטיס "חופשי שנתי", כלומר שיש לו איזו מחויבות שנתית לשימוש בתחבורה הציבורית, נהנה מ-50% הנחה נוספים בכל נסיעה.

<נעה אבירם: אם אני בירושלים עושה כרטיס שנתי, שזה למעשה כמו "חופשי שנתי", רק בתשלום שנתי של אותם 1,000 שקלים שעליהם דובר.

<נעה אבירם: בנוסף כל פעם שאני נוסעת לתל-אביב, לחיפה או לבאר-שבע אני מקבלת 50% הנחה.

<נעה אבירם: זה המשמעות של הדברים.

<נעה אבירם: 50% הנחה לסטודנט באשר הוא סטודנט – יש לזה השלכות כספיות אדירות.

<נעה אבירם: בעצם אנחנו רוצים לעודד איפה שאפשר – ותיכף אתייחס גם לזה – לעודד את האנשים להתחייב לתחבורה הציבורית.

<נעה אבירם: עשיתם "חופשי שנתי" לשנה – אתם נהנים מן ההנחות האלה בכל מקום בארץ.

<נעה אבירם: נכון שה"חופשי שנתי" לא קיים בכל מקום.

<נעה אבירם: הוא לא קיים באזור "אחווה" למשל, כי הוא מבוסס בעיקר על היכן שיש "חופשי שנתי", אלה המרחבים הגיאוגרפיים שלו.

<נעה אבירם: ובסוף זה עלויות מאוד-מאוד גבוהות וצריך לראות את זה אל מול מספר הנהנים.

<עמיחי גרין: מה העלויות?

<טל דהן: הגבול שכן חל בו כרטיס ה"רב קו" לעומת מיקום המכללה, מדובר על הבדל של 5 דקות נסיעה.

<נעה אבירם: אני גם יודעת להגיד ספציפית לגבי "אחווה".

<נעה אבירם: זה לא קשור לקריית גת.

<נעה אבירם: העניין נמצא בבדיקה.

אבישי ברוורמן: תעלי את הנושא הזה.

אבישי ברוורמן: הרי כל הזמן היו לנו ויכוחים את מי להכניס בעוטף עזה ואת מי להוציא מעוטף עזה, את זוכרת.

<נעה אבירם: היום כבר כולנו בעוטף עזה.

<נעה אבירם: ..

<נעה אבירם: אם אפשר, אבקש לומר עוד מילה לגבי המגזר הבדואי בדרום.

אבישי ברוורמן: לגבי המגזר הבדואי אני אפתח.

אבישי ברוורמן: כאשר התמניתי לשר בממשלה היה כתוב ב"ג'רוזלם פוסט": "השר הבדואי הראשון".

אבישי ברוורמן: מדינת ישראל במשך כל השנים הפלתה נגד האזרחים הבדואים.

אבישי ברוורמן: אני אומר את זה בצורה הפשוטה ביותר.

אבישי ברוורמן: מבחינת תשתיות, מבחינת דברים, אנחנו באים עכשיו למצב שאני מתפלל שבאמת ההסדר ייצא לפועל.

אבישי ברוורמן: אבל אין ספק שכבר שנים צריך להשקיע שם יותר בתשתיות, וזה כמובן פוגע בסטודנטים.

אבישי ברוורמן: לא אבקש מנעה אבירם לענות על השאלה הזאת עכשיו, אלא אם כן יש לה פתרונות לגבי ההסעות.

אבישי ברוורמן: אני מכיר כל מקום בנגב – ההשקעות באוכלוסייה הבדואית פשוט מביישות את מדינת ישראל.

אבישי ברוורמן: יש לך משהו להוסיף?

אבישי ברוורמן: יש לך הצעות?

<נעה אבירם: להציע – לא, רק אולי איזשהו מבט אופטימי או חיובי יותר לעתיד.

<נעה אבירם: נכון שהמגזר הבדואי, לצערי הרב, הוזנח שנים רבות.

<נעה אבירם: ב-4 השנים האחרונות המשרד נכנס לזה בהרבה אמצעים ובהרבה עניין להסדיר את הנושא.

<נעה אבירם: ברהט היום תמצא תחבורה ציבורית סדירה וטובה.

אבישי ברוורמן: אני מסתכל גם על מגורים.

אבישי ברוורמן: איך עוזרים לסטודנטים בהסעות?

<נעה אבירם: ספציפית לגבי המכללות- - -

אבישי ברוורמן: במיוחד שאת יודעת, יש הרבה מאוד סטודנטיות.

אבישי ברוורמן: כאשר ב-1990-1991 נפגשתי עם הסטודנטים הבדואים היו 3 סטודנטיות בדואיות וכ-50 סטודנטים והיום יש מאות, יש 6 פרופסורים וכולי.

אבישי ברוורמן: הייתי צריך לשכנע, הייתי הולך למנהיגות הבדואית לשכנע להביא את הסטודנטיות ולהכניס אותן לדברים האלה.

אבישי ברוורמן: התהליך הזה יצר בסופו של דבר אמון, אבל חלק מהדברים, שאנשים רוצים לחזור הביתה, שתהיה להם בטיחות וכולי.

אבישי ברוורמן: כך היו מסיעים אותם.

אבישי ברוורמן: באר-שבע זה יחסית יותר קרוב, אך מקומות אחרים כמו "אחווה" נמצאים יותר רחוק.

אבישי ברוורמן: חשבתם על איזה פתרון יצירתי לגבי ההסעות לבדואים?

<נעה אבירם: קודם כול, לשמחתי היום אוניברסיטת "בן גוריון", ואולי גם לשמחתך, משורתת היטב מ-7 הערים הבדואיות שבסביבה.

<נעה אבירם: בקרוב ייכנס גם שירות ליישובי אבו-בסמה.

<נעה אבירם: יש היום גם קווים- - -

אבישי ברוורמן: מתי אבו-בסמה ייכנס לעניין?

<נעה אבירם: אבו-בסמה כבר התחיל להיכנס ובאוקטובר השנה ימשיך להתפתח.

אבישי ברוורמן: יפה מאוד.

<נעה אבירם: יש שירות ל"ספיר" ול"אחווה", שהוא היום שירות מצומצם מדי ובאותן תוכניות עבודה- - -

אבישי ברוורמן: תרשמי לשר שהיינו מקבלים באהבה רבה אם היו קצת מאיצים את הדברים האלה.

אבישי ברוורמן: במקרה הזה, זה סכומים קטנים אבל האפקט יהיה חשוב.

<נעה אבירם: זה מתוקצב במסגרת תוכניות החומש על-פי החלטות משרד ראש הממשלה.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: פתחנו בנושא התחבורה.

אבישי ברוורמן: אין את הפתרונות האופטימליים.

אבישי ברוורמן: אני חושב שיש רצון טוב ויש התקדמות.

אבישי ברוורמן: הבנו, ויהיה מעקב כל הזמן.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת איציק שמולי יהיה גם כל הזמן בקשר אתכם, ואני אקיים כאן דיונים כפי רצונכם כדי לפקח.

אבישי ברוורמן: אני עובר לנושא השני, סטודנטים בשוק העבודה.

אבישי ברוורמן: אחת השאלות, וביקשנו שיהיו כאן אנשים ממשרדים נוספים, עלה הרעיון לגבי עבודה מועדפת לסטודנטים בדומה למה שהיה לחיילים משוחררים.

אבישי ברוורמן: הלא אנחנו מדברים כאן שנים על עבודה בבניין במיוחד, בחלק מתחומי התעשייה, בחקלאות.

אבישי ברוורמן: איך לוקחים את הסטודנטים עם הכשרה מקצועית קצרה, שהשכר שם יכול להיות עם הטבה משמעותית, ונותנים להם את ההזדמנות הזאת?

אבישי ברוורמן: יש כאן מספר נציגים.

אבישי ברוורמן: מי מהנציגים שהוזמנו מוכן להתייחס לנושא הזה?

<מרדכי שגיא: אולי אני אתחיל.

<מרדכי שגיא: אני פקיד במשרד הכלכלה, מוגדר כמרכז בכיר פרויקטים.

<מרדכי שגיא: כל הקשר בין משרד הכלכלה ובין משרד הביטחון וצה"ל – אני גם דירקטור בקרן ביחידה להכוונת חיילים משוחררים ומוביל כל מיני פרויקטים, בעיקר לחיילים משוחררים אבל לא רק, גם לפורשי צה"ל.

אבישי ברוורמן: עבדת עם חיים אומן?

<מרדכי שגיא: בזמנו עם חיים אומן, עכשיו עם חמדה מור.

<מרדכי שגיא: קודם כול, יש חוק שנקרא חוק חיילים משוחררים.

<מרדכי שגיא: אגב, כולם מכירים את זה כעבודה מועדפת.

<מרדכי שגיא: זה עבודה נדרשת, לא עבודה מועדפת.

<מרדכי שגיא: כרגע אני יודע שזה נמצא בערכאות.

<מרדכי שגיא: רוצים להאריך את התקופה, במקום 5 שנים זה יהיה 7 שנים, ובעצם כל חייל משוחרר הוא חייל משוחרר עד גיל 120, לכן הולכים להאריך את התחולה במקום 5 שנים.

<מרדכי שגיא: אני לא רואה שום סיבה בעולם שסטודנטים – הרי מרבית הסטודנטים הם צעירים וחוק חיילים משוחררים חל לגביהם – לא יוכלו ליהנות מכל ההטבות, מכל התנאים שיש לחייל משוחרר.

אבישי ברוורמן: אבל לא כולם חיילים משוחררים.

אבישי ברוורמן: מה נעשה עם רסול סעדה?

אבישי ברוורמן: הוא לא חייל משוחרר.

<מרדכי שגיא: אני אסדר לו משהו מיוחד.

אבישי ברוורמן: אני מדבר באופן כללי.

אבישי ברוורמן: לכן זה צריך להיות מעבר לנושא החיילים המשוחררים.

<מרדכי שגיא: זה כולל גם מי שמשרת שירות אזרחי לאומי, במידה והם ישרתו.

<מרדכי שגיא: זה תלוי בכם.

<מרדכי שגיא: אם המגזר הערבי ישרת שירות אזרחי לאומי אז אפשר להחיל עליו את חוק חיילים משוחררים.

אבישי ברוורמן: החלטנו ביחד, גם אני וגם בני בגין, שברגע שבאים לאוכלוסייה הערבית לא נקרא לזה שירות לאומי, נקרא לזה שירות אזרחי.

<מרדכי שגיא: זה נקרא שירות אזרחי לאומי.

<מרדכי שגיא: קודם כול, לגבי הסטודנטים הצעירים שחוק חיילים משוחררים חל לגביהם, תוחלת של 5 שנים מיום השחרור, נכון להיום – יש שם את כל ההטבות של מה שנקרא עבודה נדרשת, אפשרות למימון.

<מרדכי שגיא: אתה בטח מכיר, היית שותף להחלטות, לשינוי החקיקה בשנה שעברה.

<מרדכי שגיא: כל מי שגר בפריפריה ולומד במרכז, או מי שגר במרכז ולומד בפריפריה, שנת הלימודים האקדמית הראשונה בכלל ממומנת על-ידי משרד הביטחון.

<מרדכי שגיא: אני מקווה שאתם מכירים את זה.

<אסף כהן: אתה יכול להגדיר "פריפריה"?

<מרדכי שגיא: כל חייל משוחרר שגר במרכז הארץ ולומד בפריפריה – מה שנקרא "אזורי סיוע" בהגדרה הרשמית- - -

אבישי ברוורמן: הוא תמיד שואל מה קורה עם "אחווה".

<מרדכי שגיא: אגב, מחר אני מבלה ב"אחווה", אנחנו עושים שם פרויקט יוצא מן הכלל.

<מרדכי שגיא: מי שגר בפריפריה ולומד במרכז, אותו דבר – שנה ראשונה ממומנת.

<מרדכי שגיא: מעבר למכינות, שלכל חייל משוחרר מממנים את כל המכינות, אני מקווה שאתם יודעים את זה.

<מרדכי שגיא: אגב, חוק חיילים משוחררים (עבודה נדרשת) הוא בעצם חוק של המוסד לביטוח לאומי.

<מרדכי שגיא: אני לא הכתובת.

<מרדכי שגיא: אבל כדאי ליצור קשר עם המוסד לביטוח לאומי, להתעמק וללמוד היטב את החוק.

<מרדכי שגיא: החוק מגדיר מה היא עבודה נדרשת.

<מרדכי שגיא: יורדים לרזולוציה ממש של כל מקצוע, כולל מקצועות הבניין והתעשייה.

<מרדכי שגיא: זה מתחיל בתחנות דלק ומלצרות אבל מגיע גם לתעשייה וכן הלאה.

אבישי ברוורמן: מר שגיא, יש לי שאלה.

אבישי ברוורמן: אנחנו דנים על כל נושא העובדים הזרים וכולי.

אבישי ברוורמן: כמה זמן התוכנית הזאת קיימת בפועל?

<מרדכי שגיא: התוכנית קיימת כבר הרבה מאוד שנים.

אבישי ברוורמן: מה האפקטיביות שלה?

אבישי ברוורמן: כמה אנשים נכנסו באמת כתוצאה מן התוכנית הזאת לבניין או לחקלאות?

<מרדכי שגיא: אין לי מושג.

<מרדכי שגיא: כדאי לשאול את המוסד לביטוח לאומי.

<מרדכי שגיא: בטח נעשו מחקרים.

<תניב רופא: יש לי נתונים.

<תניב רופא: אני ממשרד החקלאות.

<תניב רופא: אנחנו בחקלאות, כפי שכולם יודעים, מעסיקים עובדים זרים, ואף פעם לא מספיק, יש לנו מחסור חמור בעובדים בחקלאות.

<תניב רופא: היינו מאוד-מאוד רוצים שיותר חיילים משוחררים ייכנסו לתחום שלנו.

<תניב רופא: בסך הכול בשנת 2010 נתוני הביטוח הלאומי מצביעים על 13,500 עובדים שזכו למענק הזה, שהוא מענק למשך 6 חודשים, בכל חודש 1,500 שקלים, שמסתכם ל-9,000 שקל על פני התקופה למי שמתמיד.

<תניב רופא: ב-2012 כבר הגענו ל-15,200 עובדים.

<לאה ורון: את מדברת על עובדים בחקלאות בלבד?

<תניב רופא: לא, אני מדברת על התוכנית.

<לאה ורון: לכל התחומים של העבודה הנדרשת?

<לאה ורון: גם תחנות דלק?

<תניב רופא: יש שורה של תחומים: תעשייה, מלונאות, תחנות דלק, חקלאות, בנייה וסיעוד.

<תניב רופא: ציינת שיש ענפים שבאמת צמאים יותר לעובדים.

<תניב רופא: אנחנו במשרד החקלאות חשבנו שיש מקום לתעל את החיילים, או במקרה הזה הסטודנטים.

<תניב רופא: אנחנו נשמח מאוד אם גם סטודנטים יצטרפו לנושא הזה.

<תניב רופא: חשבנו שבענפים שיש בהם עובדים זרים – חקלאות, בניין וסיעוד – יש מקום לכוון את המועמדים על-ידי הגדלת התמיכה.

<תניב רופא: באמת שר החקלאות יוזם חקיקה בנושא.

<תניב רופא: נאמר כאן שזה מחזיק מעמד 5 שנים או 7 שנים.

<תניב רופא: בהחלט אני חושבת שיש מקום להעצים את המספרים.

<תניב רופא: 15,000 עובדים זה לא מספיק, אפשר יותר, ובעיקר לענפים שמעניינים אותנו כמדינה.

אבישי ברוורמן: זאת השאלה שלי ודיברתי גם עם השר שמיר.

אבישי ברוורמן: לגבי החקלאות – אחת הטענות שעלו, שבעבודה שבה מתמחים במיוחד תאילנדים שעובדים קשה הסטודנטים שלנו לא מוכנים לעבוד.

אבישי ברוורמן: האם זה נכון?

אבישי ברוורמן: כאשר גדלתי עבדתי בבניין ובנגרות, כי אבי היה נגר והייתי עובד בבניין, אבל אז כולם היו עובדים בדברים האלה.

אבישי ברוורמן: היום השאלה האמיתית היא האם במקצועות האלה – חקלאות ובניין – הכשרה מקצועית קצרה יכולה לאפשר לסטודנטים לעסוק בהם.

<מרדכי שגיא: לגבי בניין – פשוט לא סיימתי את דבריי.

<מרדכי שגיא: עוד לא התחלתי לדבר בעצם.

אבישי ברוורמן: אתן לך.

אבישי ברוורמן: אני מדבר על תוצאות.

אבישי ברוורמן: האם אחרי כל הדברים האלה קרו דברים בשטח?

<תניב רופא: אוכל להתייחס לחקלאות.

<תניב רופא: בחקלאות יש מחסור מאוד-מאוד גדול בידיים עובדות והעובדים התאילנדים באמת מוכוונים לתחומים הקשים יותר, של עבודה בחממות.

<תניב רופא: אנחנו יודעים שמדי קיץ יש סטודנטים- - -

אבישי ברוורמן: קטיף, פעולות כאלה.

<תניב רופא: בדיוק, קטיף בגליל ובגולן, צעירים שמגיעים בקיץ לקיבוצים.

אבישי ברוורמן: אתם יכולים לקלוט הרבה מאוד אנשים נוספים.

<תניב רופא: היינו רוצים.

<תניב רופא: אנחנו מניחים שעם הכוונה נכונה והגדלת המענקים לענפים הספציפיים האלה, ואנחנו מדברים בעיקר על החקלאות אבל השר שמיר רואה בראייה רחבה- - -

אבישי ברוורמן: תמסרי לשר שמיר, שאנחנו כבר יושבים באופן קבוע, שינסה לקדם את זה ולהביא את זה לדיון.

<תניב רופא: כוונתו לקדם את זה.

<תניב רופא: יש הסכמות עם השר לפיד ועם שר הרווחה וגם עם שר הבינוי והשיכון.

<תניב רופא: יש למעשה הסכמה של 4 שרים ואנחנו הולכים לקדם את זה.

אבישי ברוורמן: יוצא מן הכלל.

<אורי רשטיק: אני רוצה להתייחס לנושא עבודה נדרשת.

<אורי רשטיק: קודם כול, באמת זה רעיון מבורך שלך ובכלל להכניס את הסטודנטים למעגל העבודה הנדרשת.

<אורי רשטיק: צריך לזכור שלא כל עבודה נדרשת היא באופי שמתאים לציבור הסטודנטים.

<אורי רשטיק: גם את ציינת, סטודנטים לא יכולים לעבוד בחקלאות באופן שוטף אלא רק בחופשות.

<תניב רופא: דיברתי על זה.

<אורי רשטיק: אני לא בקי בקריטריונים, האם זה מאפשר לקבל את המענק.

<אורי רשטיק: אם אנחנו עושים את המהלך הזה ומרחיבים את העבודה המועדפת לציבור הסטודנטים, צריך גם לחפש ולראות האם אפשר למצוא מקצועות נדרשים נוספים שסדר היום שלהם וההתנהלות שלהם מאפשרים העסקה של סטודנטים.

אבישי ברוורמן: תן לנו דוגמאות.

<יצחק טייב: לנו יש.

<יצחק טייב: אני יושב-ראש התאחדות בעלי האולמות וגני האירועים.

<יצחק טייב: אני רוצה לציין שעבודה נדרשת – וציין חברי קודם שמלצרות נכללת בזה, אז מלצרות לא נכללת בזה אלא אך ורק בתיירות.

<יצחק טייב: אנחנו כבעלי האולמות וגני האירועים בארץ משוועים לכוח עבודה.

<יצחק טייב: אני חושב שכוח העבודה שיגיע מן הסטודנטים, מחד מבחינה איכותית נקבל אלינו עובדים איכותיים, ומאידך אנחנו נותנים להם פתרון מצוין לתנאי ההעסקה ותנאי הלימודים שלהם.

<יצחק טייב: אצלנו הם יוכלו לקבל את הפתרון האופטימלי מבחינת איך להתעסק עם העבודה.

<יצחק טייב: מה שקורה, לאורך כל התקופה ולאורך כל השנים ניסינו להעלות את הנושא הזה מספר פעמים ולא נענינו ונדחינו לא פעם.

<יצחק טייב: אני לא משלה את עצמי ואני מבקש גם שהחברים כאן לא ישלו את עצמם.

<יצחק טייב: יש לא מעט ענפים בעבודה הנדרשת שעובדים לא מגיעים אליהם, לא חיילים משוחררים ובטח ובטח לא סטודנטים.

<יצחק טייב: עוד לא ראיתי סטודנטים שעובדים בחקלאות, אולי למעט בחופשים.

<תניב רופא: תסתכל בקיבוצים.

<תניב רופא: יש הרבה.

<יצחק טייב: אני מסתובב.

<יצחק טייב: הייתי בעבר גם בן מושב בית שקמה בחוף אשקלון.

<יצחק טייב: אני רוצה להגיד לך שאני חקלאי בדם, וגם מחזיקים במשפחה שלי חממות.

<יצחק טייב: אני לא רואה אף אחד מאתנו כאן מסתובב בחום של 50 מעלות צלזיוס בתוך חממות.

אבישי ברוורמן: היא אמרה שעבודות כאלה עושים רק תאילנדים.

אבישי ברוורמן: היא דיברה על קטיף, אסיף, דברים כאלה.

<תניב רופא: נכון, עבודות רכות יותר.

<יצחק טייב: אבל – והאבל הזה מאוד-מאוד חשוב – הפתרון האידיאלי, קודם כול, אני מאפשר לסטודנטים לעבוד בשעות הערב, כאשר זה לא פוגע להם בשעות הלימודים.

<יצחק טייב: זה לא פוגע להם במרחב המחיה שלהם והם די סמוכים למקומות המגורים שלהם.

<יצחק טייב: זה לא דורש מהם לשכור בתים ולנסוע צפונה או דרומה לבתי-מלון ואתרי תיירות, ואין לי שום דבר נגד בתי-המלון ואתרי התיירות, להיפך, אני חושב שהם קולגות שלנו ואנחנו עובדים בשיתוף פעולה בנושאים נוספים.

<יצחק טייב: אני חושב שאני יכול לתת פתרון לכל המכללות ולכל הסטודנטים במכללות ובאוניברסיטאות.

אבישי ברוורמן: מר טייב, אתה אומר: העסק פתוח, אני שולח אותך אורי רשטיק.

אבישי ברוורמן: אתה צריך גם את הסבסוד, או בלי הסבסוד זה גם עובר?

<יצחק טייב: אני רוצה את התמריץ הזה של עבודה נדרשת.

אבישי ברוורמן: מר שגיא, מדוע במקצועות הנדרשים לא נכלל מלצרות?

<מרדכי שגיא: החוק הזה בעייתי, כל הזמן יש דרישות נוספות.

<מרדכי שגיא: בהחלט צריך לפנות למוסד לביטוח לאומי ולהרחיב ולכלול גם את הנושא הזה.

אבישי ברוורמן: אני חושב שאנחנו נצטרך להעלות פה עכשיו את השאלה איך דואגים לסטודנטים להיכנס לכל מיני מקצועות נדרשים.

אבישי ברוורמן: פה השאלה.

איציק שמולי: אם הדברים נכונים ונקלע למקצועות הנכונים נוכל אולי גם להגיש הצעת חוק בעניין.

איציק שמולי: אבל אתה מצדך צריך להתחייב שהשכר שישולם לסטודנטים, ה-1,500 שקל לא ייבלע בשכר.

<יצחק טייב: לא, לא.

<יצחק טייב: יתרה מזאת, אשים את הדברים על השולחן, אני אומר לכם, חברים, אני גידלתי דורות של ילדים.

<יצחק טייב: אני בענף הזה כבר יותר מ-20 שנים וגידלתי דורות של ילדים.

<יצחק טייב: במצבת העובדים שלי אני מחזיק היום סטודנטים.

<יצחק טייב: אני יודע כמה זה היה משכנע יותר, ה-1,500 שקל, ובטח ובטח זה לא היה נבלע בתוך השכר.

<יצחק טייב: זה אחת.

<יצחק טייב: שתיים, הסטודנטים שעובדים אצלי מקבלים שכר מינימום כחוק.

<יצחק טייב: יתרה מזו, הם נהנים גם מהטיפים שהם גובים מן השולחנות, ולא מעט.

<יצחק טייב: זאת אומרת, יש תמורה מאוד-מאוד נאה עבור עמלם, וזו עבודה לא קלה.

<יצחק טייב: שלוש, הדבר הקשה יותר, ואני מדבר על התחום ועל הענף שלי, הענף שלי ננגח היום ו"מחפשים" אותנו.

<יצחק טייב: אני עומד מול מסכת של ביקורות וטענות מצד משרד הכלכלה.

<יצחק טייב: משרד הכלכלה היום אוכף את החוק לגבי העסקת בני נוער.

<יצחק טייב: אנחנו עומדים במצב אבסורדי, שמצד אחד אנחנו רוצים לקבל אותם, ומצד שני יש לי את כל קאדר העובדים הזה.

אבישי ברוורמן: הנקודה שלך ברורה.

אבישי ברוורמן: אמרת את זה באופן הכי ברור.

אבישי ברוורמן: איציק טייב אומר לכם:

אבישי ברוורמן: אנחנו פותחים את השוק לפניכם, חבר הכנסת שמולי מבקש שזה ייכלל במקצועות הנדרשים.

אבישי ברוורמן: יכול להיות שפה יש תעסוקה להרבה סטודנטים.

אבישי ברוורמן: בואו נבדוק את זה ונמשיך הלאה.

<יצחק טייב: אני גם אשמע את דעתם של הסטודנטים שיושבים פה.

<יצחק טייב: אני חושב שאולי כולם היו נרתמים לטובת העניין הזה.

<אורי רשטיק: בהחלט יש מקום, ואנחנו נשמח למעורבות של הוועדה וגם שלכם, להרחיב את המקצועות הנדרשים, גם בין היתר לעבודה באולמות אירועים, זה בהחלט נכון.

<אורי רשטיק: יש גם תחומים אחרים שאפשר לשקול, למשל תחום החינוך, להפוך סטודנטים שעוסקים בתחום החינוך גם לעובדים במקצוע נדרש.

<אורי רשטיק: בעיניי גם זה צריך להיות על סדר היום.

<אורי רשטיק: אנחנו נירתם לזה בשמחה.

אבישי ברוורמן: אני מודה לך.

אבישי ברוורמן: מר שגיא, רק רגע, לפני כן ענת דניאלי מאוניברסיטת חיפה רצתה לומר מילה בנושא.

<יצחק טייב: אני מבקש לציין לא לפרוטוקול, אתך יש לי ניסיון טוב מוועדה קודמת, כשהובלנו איזה מהלך שהיה צו השעה, ובאמת הובלת את זה בצורה נפלאה וזה קידם את האינטרסים האובייקטיביים של הענף שלנו.

<יצחק טייב: אני מצפה שגם במקרה הזה באמת תהיה איזו התקדמות.

אבישי ברוורמן: אני כבר בניסיון ובגיל שלא חשוב לי עכשיו רק האופוזיציה והקואליציה.

אבישי ברוורמן: אני לא הולך לעבוד בשביל אף אחד יותר.

אבישי ברוורמן: חשוב לי מה טוב לאזרחים.

אבישי ברוורמן: אז אם ביחד נשתף פעולה ונעשה, קדימה.

אבישי ברוורמן: תודה.

<יצחק טייב: מתקבל בברכה.

<ענת דניאלי: שלום, אני לומדת באוניברסיטת חיפה.

<ענת דניאלי: תניב רופא דיברה על גובה המענק, שעומד על קרוב ל-9,000 שקלים.

<ענת דניאלי: אני בתור חיילת בעברי ומי שמכירה את עולם העבודה המועדפת, או העבודה הנדרשת, יודעת שמדובר בהמון שעות עבודה.

אבישי ברוורמן: במה את עבדת, ששם זה לא הסתדר?

<ענת דניאלי: אני אישית לא עסקתי בזה.

<ענת דניאלי: אני מכירה הרבה אנשים שעסקו בזה, ואני חושבת שזה מתאים בעיקר לאנשים שמשתחררים מן הצבא כי אין להם עוד מחויבויות.

אבישי ברוורמן: את אומרת שסטודנטים שלומדים לא יכולים להקצות את הזמן.

<ענת דניאלי: סטודנט לומד ויש תקופת מבחנים בסוף הסמסטר.

<ענת דניאלי: סמסטר אורכו כ-4 חודשים ובסוף הסמסטר יש תקופת מבחנים שבה יצטרכו להתחשב וגם להתאים את המענק בצורה שגם תוביל אנשים לעשות את זה, וגם שלא ניפגע מזה בגלל שאנחנו סטודנטים שלא יכולים להקדיש שעות רבות.

אבישי ברוורמן: כלומר, עניין הזמינות.

אבישי ברוורמן: אני, למשל, בזמן שהייתי נשיא אוניברסיטת "בן גוריון" החלפתי את כל המאבטחים החיצוניים.

אבישי ברוורמן: כולם היו סטודנטים שעסקו בנושא הזה, ובאמת זה עזר.

אבישי ברוורמן: אבל באופן כללי כמובן זה פוגע קצת בלימודים, זה ברור לחלוטין.

<יצחק טייב: זה היפה בענף שלנו, שזה לא פוגע להם בלימודים.

אבישי ברוורמן: מכיוון שהם יכולים לעשות את זה גם לחוזים קצרים.

<ענת דניאלי: אולי צריך לא לקחת את זה לתקופה ארוכה.

<יצחק טייב: גם לא צריכים הכשרה, אנחנו לא צריכים להכשיר אותם.

אבישי ברוורמן: חוזים קצרי מועד כאלה.

<ענת דניאלי: במקום שזה יהיה בתקופה של חצי שנה, שלX זמן, אולי למתוח את זה למשך שנה, לשעות מסוימות ביום, בצורה שתתאים לסטודנטים.

אבישי ברוורמן: תודה, ענת, זה נרשם.

אבישי ברוורמן: עוד מישהו רוצה להעיר בנושא הזה?

אבישי ברוורמן: כי אני רוצה לעבור לנושא הדיור ולסכם.

<יוסי שבת: אני ממשרד הבינוי והשיכון.

<יוסי שבת: עוד נקודה על ענף הבנייה, לגבי סכום המענק של 9,000 שקלים.

<יוסי שבת: אני רוצה לתת איזה קנה מידה.

<יוסי שבת: היום המכסה בענף הבנייה היא 8,000 עובדים זרים מחוץ-לארץ.

<יוסי שבת: בשביל להשלים את המכסה לצורך הבאת 2,000 עובדים זרים משקיעים כל-כך הרבה מאמצים – בית-ספר בבולגריה, מבחנים מקצועיים, מטיסים את האנשים.

<יוסי שבת: לא שכל-כך פשוט להביא ישראלים צעירים לעבודה בענף, אבל אם יגדילו את המענק ואולי בשוליים אפשר בכל זאת להביא אנשים שמעניין אותם, עשינו משהו.

אבישי ברוורמן: הלא עבודה בבניין מחייבת גם התמקצעות, כי להיות טפסן זה טפסן.

אבישי ברוורמן: כאשר סטודנטים באים לתקופה קצרה, היית שוכר אנשים עם הכשרה מקצועית קצרה?

אבישי ברוורמן: חיילים משוחררים זה דבר אחד, אבל לסטודנטים תוך כדי הלימודים – אתה חושב שזה רלוונטי?

<יוסי שבת: זה כנראה פחות רלוונטי, כי גם חיילים משוחררים בדרך כלל לאורך השנים לא החזיקו בהכשרות המקצועיות.

<יוסי שבת: אבל יכול להיות, בגלל שמדובר בעבודה כל-כך קשה ובשוליים, אולי צריך לתת פה איזה תמריץ יותר גדול.

אבישי ברוורמן: נכון, בונוסים, וגם יש ביקוש.

אבישי ברוורמן: תודה.

<תמר מייבום: אני חושבת שאי אפשר לדבר על נושא התעסוקה לסטודנטים ולהכניס אותם למעגל התעסוקה בלי לציין בפרוטוקול משהו מאוד-מאוד חשוב.

<תמר מייבום: המון סטודנטים במקומות העבודה שלהם, רומסים את הזכויות שלהם, הם לא מקבלים תלושי שכר, לא מפרישים להם לפנסיה.

<תמר מייבום: בד בבד כשעושים מהלך כזה גדול וראוי וחשוב – חבר הכנסת שמולי, כולי תקווה שתוביל את זה וכולנו נתמוך בך – חייבים לשים לב שכל הזכויות של הסטודנטים נשמרות.

<יצחק טייב: לא נכון מה שאת אומרת כי הכול על-פי חוק.

<תמר מייבום: הטענה לא מופנית אליך.

<תמר מייבום: אני אומרת שבשוק התעסוקה בארץ מנצלים סטודנטים ורומסים את זכויותיהם.

<יצחק טייב: אני לא יודע מה קורה בשוק התעסוקה.

<יצחק טייב: אני יודע מה קורה בענף שלי.

<לאה ורון: אל תקיימו דיון ביניכם, סליחה.

אבישי ברוורמן: משרד הכלכלה אחראי על אכיפת החוק.

אבישי ברוורמן: אם יש לך דוגמאות, תעבירי את זה לידיעת משרד הכלכלה ולידיעתנו.

אבישי ברוורמן: בסדר?

<תמר מייבום: אני אשמח.

<תמר מייבום: תודה.

<מרדכי שגיא: אני רוצה להשלים משפט אחד, עם הצעה טובה.

<מרדכי שגיא: בכל נקודת זמן אצלנו במשרד הכלכלה מועסקים יותר מ-120 סטודנטים.

<מרדכי שגיא: זו עבודה סטודנטיאלית, יש עבודות מאוד מתאימות לסטודנטים.

<מרדכי שגיא: לא בדקתי מה קורה ביתר משרדי הממשלה, אבל יש מקום לפנות לכל השרים ולמנכ"לים להעסיק כמה שיותר סטודנטים, כי יש הרבה מאוד עבודות מתאימות במשרדים עצמם.

<מרדכי שגיא: אני יודע שאצלנו יש מה שנקרא "מינהל הסדרה ואכיפה".

<מרדכי שגיא: דיברת על חוקי עבודה – הם עורכים חקירות ומנהלים את התיקים באופן יוצא מן הכלל.

<מרדכי שגיא: זאת הצעה טובה מאוד.

<מרדכי שגיא: אפשר להרחיב על-ידי פנייה מהמקום הזה.

<מרדכי שגיא: אחד הפרויקטים שאני מוביל הוא מסלול שלדאי, טפסנות ובניין, מה שנקרא מקצועות רטובים, מקצועות הליבה של הבניין.

<מרדכי שגיא: עד היום קיימנו 17 קורסים.

<מרדכי שגיא: זה התחיל ב-2008 ואתה היית שותף.

<מרדכי שגיא: ישבתי בוועדה לענייני העובדים הזרים ובהרבה מאוד פורומים.

אבישי ברוורמן: כמה אנשים מתחילים לעבוד בזה?

<מרדכי שגיא: 371 חיילים משוחררים הוכשרו.

<מרדכי שגיא: אנחנו מדברים על הכשרה של 3 חודשים ואחרי זה התנסות מעשית.

<מרדכי שגיא: התוכנית היא לשנתיים.

<מרדכי שגיא: אולי זה פחות מתאים לסטודנטים, אבל כל סטודנט שמעוניין להשתלב בענף הבניין יקבל 3 חודשים הכשרה על חשבון משלם המסים, עם שכר התחלתי של 6,000 שקל, ובתוך שנה 9,000 שקל.

<מרדכי שגיא: לא אכנס לזה.

<מרדכי שגיא: הפרויקטים הללו קיימים.

אבישי ברוורמן: תודה רבה, מר שגיא.

אבישי ברוורמן: אני רוצה לעבור לנושא האחרון, נושא הדיור.

אבישי ברוורמן: הגיע עוד יושב-ראש איגוד התאחדות סטודנטים לשעבר שהוא כבר חבר כנסת, בועז טופורובסקי, בבקשה.

אבישי ברוורמן: הוא היה יושב-ראש התאחדות הסטודנטים בתל-אביב, וחבר כנסת איציק שמולי היה יושב-ראש ארצי.

אבישי ברוורמן: לגבי הדיור, קיימנו כאן דיון לפני שבוע וחצי – נציג משרד הבינוי והשיכון נמצא פה – עם מנכ"ל רשות מינהל מקרקעי ישראל, בנצי ליברמן ועם שר הבינוי והשיכון.

אבישי ברוורמן: בין השאר העלינו פה שתי נקודות.

אבישי ברוורמן: אפתח בכלל, אבל נעבור תיכף לסטודנטים.

אבישי ברוורמן: הנקודה הראשונה היתה שכרגע מפרסמים ש-40,000 דירות משווקות, אבל בפועל זה פחות מ-15,000 דירות ולכן יש פה בעיה.

אבישי ברוורמן: שאלתי את מר ליברמן, נניח שהוא היה ממונה על-ידי ראש הממשלה להיות הצאר, אדם שאחראי על כל שוק הדיור, איך הוא היה פותר את הבעיה.

אבישי ברוורמן: הוא אמר: תשמע, מה הבעיה בדיור?

אבישי ברוורמן: מצד אחד אני אחראי על הדירות, שר התחבורה אחראי על הכביש שצריך להגיע לדירה, שר החינוך אחראי על בתי-הספר, כי יש גידול אוכלוסייה, ודומני ששר המים אחראי על הביוב, ולא דיברנו על שר הפנים.

אבישי ברוורמן: הלא אחת הבעיות בישראל, יש כאן איזה "קשקוש", ואני אומר את זה לגבי חוק המשילות, שאם ישנו את אחוז החסימה מ-3% ל-3.5% ויורידו את מספר השרים מ-19 ל-18 יבוא לציון גואל.

אבישי ברוורמן: בעיית המשילות היא כאן.

אבישי ברוורמן: אני לא מכיר מדינה אחת בעולם המפותח שבה כל אחד מחזיק בזנב של הפיל ואין פרויקטור שאחראי.

אבישי ברוורמן: לכן חלק מן הבעיות, גם בדיור, זה לעבוד במשותף.

אבישי ברוורמן: יש יושב-ראש לקבינט הדיור, השר לפיד.

אבישי ברוורמן: אני מקווה שהוא פנוי מספיק כדי להיכנס לעניין ולרכז את כל הגורמים.

אבישי ברוורמן: היה ברור לחלוטין שנגיד בנק ישראל, פרופ' סטנלי פישר, שמשחק עם שער הרבית ועם הגבלה למשכנתאות, לא יכול לפתור את הבעיה הזאת משום שיש לו רק מכשירים בודדים, שער הרבית ועוד מגבלה על דבר זה או אחר.

אבישי ברוורמן: הוא מתעסק באותו מכשיר כדי לשמור שהמשק לא ייכנס למיתון ובוחן מה קורה לאינפלציה, והוא מסתכל על מחירי הדיור כדי שלא תהיה כאן איזו נפילה בגלל המשכנתאות.

אבישי ברוורמן: לגבי הדיור, ישבו כאן הסטודנטים, ישב חבר הכנסת שמולי ואחרים, ודיברנו גם בעבר.

אבישי ברוורמן: צריך רק לקחת את הנושא בצורה משמעותית ולהתחיל לבנות בכל המרכזים, שיהיה דיור, שחלק ממנו מגיע לסטודנטים, עם הגדלת ההיצע.

אבישי ברוורמן: רק אם יקחו את זה בתור פרויקט תהיה תזוזה, אחרת הדברים לא יקרו.

אבישי ברוורמן: אשמח אם מישהו מהסטודנטים רוצה להתייחס לעניין הדיור ושכר הדירה.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת שמולי, בבקשה, ואחרי זה נציג משרד הבינוי והשיכון, ונגיע לסיום, כי אני לא רוצה שלא תאכלו ארוחת צהרים בכנסת.

אבישי ברוורמן: ..

איציק שמולי: מעבר לבעיית הדיור הכללית שנוגעת לסטודנטים, כמובן הקטסטרופה שמתחוללת בשוק השכירות היא הרלוונטית יותר.

איציק שמולי: אבל אני רוצה לשאול אותך, נציג משרד הבינוי והשיכון, לגבי ההחלטה לבנות מעונות סטודנטים, החלטה שהתקבלה אחרי ועדת טרכטנברג ולמיטב ידיעתי לא קורה איתה שום דבר, לפחות לא ראיתי מעונות שמתחילים להיבנות.

איציק שמולי: אז גם לגבי הדבר הזה.

איציק שמולי: וגם לגבי עמדתכם באשר להצעה לבנות על קרקעות חומות ברשויות המקומיות.

אבישי ברוורמן: תסביר רק לציבור הרחב.

איציק שמולי: קרקעות חומות הן קרקעות שמיועדות לשימוש ציבורי.

איציק שמולי: ניתן לבנות עליהן למשל מתנ"ס, מגרש ספורט, גן ילדים, בית כנסת, כל רשות מקומית כמובן לפי מה שהיא רואה לנכון.

איציק שמולי: מה עמדתכם לגבי בנייה לצעירים, דיור בר-השגה לצעירים על קרקעות חומות?

איציק שמולי: תודה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה חבר הכנסת שמולי.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת טופורובסקי, אתה רוצה להוסיף משהו או שאתה קודם כול מקשיב?

בועז טופורובסקי: אני קודם כול מקשיב.

בועז טופורובסקי: על זה אני יכול לדבר, אני בכל זאת פוליטיקאי.

אבישי ברוורמן: דבר חשוב מאוד, למדת.

אבישי ברוורמן: אפילו לבעל הבית שלך הייתי תמיד אומר: יש זמן שצריך ללמוד ולהקשיב.

אבישי ברוורמן: אתה מתקדם... נציג משרד הבינוי והשיכון, בבקשה.

<יוסי שבת: אני רוצה להתייחס ל-4 נושאים.

<יוסי שבת: אחד, מעונות סטודנטים.

<יוסי שבת: אני מצטער, אבל היה לכם את בנצי ליברמן כאן ומינהל מקרקעי ישראל מקדם את הבנייה של מעונות סטודנטים והוא צריך לענות את התשובה.

אבישי ברוורמן: יש לך אולי קצת פרטים?

<יוסי שבת: לא, אין לי פרטים על מעונות סטודנטים או על תכנון של קרקע חומה, כי זה היבט תכנוני שלא רלוונטי אליי.

<יוסי שבת: אני רוצה להתייחס לשני היבטים שאתה הזכרת וכן רלוונטיים אליי.

<יוסי שבת: לגבי 40,000 שיווקים כאשר בפועל התחילו 15,000 – זה היה בשנת 2012, כאשר בשנתיים קודמות התחילו 25,000, ובשליש הראשון של 2013 אישרו גם 15,000 כמו בכל שנת 2012.

<יוסי שבת: זאת אומרת, היה כאן פיגור מסוים.

<יוסי שבת: אני רוצה לומר משהו שאולי פחות נוח לשמוע, אבל שכר הדירה שכולם מפחדים שיעלה, בבדיקות של משרד הבינוי והשיכון הפער משנת 2009 בין עליית מחירי הדירות לשכר הדירה עומד על מעל 20%.

<יוסי שבת: המשמעות היא שבטווח הארוך, בדרך כלל שני הקווים הללו זהים, כי התשואה זהה.

<יוסי שבת: זה אומר שאין פה בשורות טובות לגבי שכר הדירה, אלא אם כן אולי ירדו מחירי הדירות.

<יוסי שבת: הם צריכים לחזור ולהשתלב ביחד.

אבישי ברוורמן: הגדלת ההיצע.

אבישי ברוורמן: ספי שלם מאגודת הסטודנטים באוניברסיטת חיפה מבקש להתייחס, בבקשה.

אבישי ברוורמן: מה אתה לומד?

<ספי שלם: אני לומד תואר שני במדעי המדינה.

<ספי שלם: רציתי להתייחס רק לנושא המעונות.

<ספי שלם: אתן את הדוגמה שלנו, ואני בטוח שזה מייצג עוד המון מקומות.

<ספי שלם: באוניברסיטת חיפה לומדים יותר מ-18,000 סטודנטים ויש 1,113 מיטות במעונות.

<ספי שלם: לצורך העניין, בכל אוניברסיטה בחוץ-לארץ, למשל בארצות-הברית, אני מניח שהיחס הוא בערך 1:2 או 1:3 סטודנטים לכל מקום במעונות.

<ספי שלם: בישראל, בואו ניקח את השכנים שלנו מן הטכניון, לומדים שם בערך 12,000-13,000 סטודנטים ויש יותר מ-3,000 מיטות במעונות.

<ספי שלם: אצלנו יש המון תוכניות, כולן תקועות בבירוקרטיה.

<ספי שלם: יש תוכניות, אני ישבתי בוועדות.

אבישי ברוורמן: זה בעיה של הנהלת אוניברסיטת חיפה?

<ספי שלם: של אישורים.

<ספי שלם: אני נותן את הדוגמה שלנו כי זה מה שאני מכיר.

אבישי ברוורמן: איפה זה תקוע?

<ספי שלם: חלק בעירייה, חלק בזה שקרקעות שייכות לרשות הטבע והגנים ומבקשים לעשות חילופי קרקע ויש בעיות פוליטיות עם זה.

<ספי שלם: בעצם בזה אנחנו מאוד תקועים.

<ספי שלם: מעבר לזה, גם כשאנחנו כבר מגיעים לזה שיש לנו מעונות אז יש תופעה מבורכת, שמנסים להגדיל את מספר הסטודנטים מחוץ-לארץ שלומדים בישראל, שזה תופעה מאוד מבורכת.

<ספי שלם: מן הצד השני, ברגע שהסטודנטים האלה מגיעים לא נדרש מהם שום קריטריון לקבלת מעונות.

<ספי שלם: הם מקבלים מעונות באופן אוטומטי מעצם היותם תלמידי חוץ-לארץ.

אבישי ברוורמן: זאת אומרת, הוויכוח על זה ממשיך.

אבישי ברוורמן: אורי רשטיק היה באוניברסיטת תל-אביב – אתה זוכר, חבר הכנסת שמולי, אתה היית אז היושב-ראש.

אבישי ברוורמן: נכון?

<ספי שלם: רק אסיים את הנקודה הזאת.

<ספי שלם: לאוניברסיטה יש את כל האינטרס בעולם לתמוך במהלך הזה כי סטודנטים מחוץ-לארץ משלמים בדיוק פי שתיים מאתנו שכר דירה, אבל הסטודנטים הישראלים למעשה מקופחים.

אבישי ברוורמן: אתה אומר לנו, קודם כול, שמישהו פה צריך ללכת לראש העירייה יונה יהב, לברר איפה זה תקוע ולקדם את הנושא.

אבישי ברוורמן: אולי נוכל לעזור במשהו, אבל קודם כול הכדור נמצא בחיפה.

<ספי שלם: נכון.

<ספי שלם: רק ביקשתי לתת אותנו כדוגמה.

אבישי ברוורמן: תפנה לנשיא האוניברסיטה ותגיד לו ששלחתי אותך אליו כדי ש"יביא סחורה".

<ספי שלם: הוא יודע את זה.

<ספי שלם: הוא בעצמו מדבר על זה.

<אורי רשטיק: אנחנו גם נשמח להתייחס בהרחבה לנושא.

<עמיחי גרין: אני מנכ"ל התאחדות הסטודנטים.

<עמיחי גרין: עלו פה כמה סוגיות ויש עוד כמה וכמה בעיות.

<עמיחי גרין: גם כשיש כבר אישור לשווק מיטות במעונות, הבעיה בסופו של דבר, חוץ מן העובדה שזה טיפה בים, שאין תקצוב, זה לא מגיע עם תקצוב.

<עמיחי גרין: הפעם באופן חד-פעמי באמת המדינה השקיעה סכום מסוים, השקיעה 100 מיליון שקלים, ות"ת באמת עשתה עבודה יפה.

<עמיחי גרין: אבל חשוב להבין שגם הסכום הזה באמת לא מביא לפתרון.

אבישי ברוורמן: נמצא כאן נציג ות"ת?

אבישי ברוורמן: תיכף נשמע את התגובה שלו.

<עמיחי גרין: בסופו של דבר חשוב להבין שגם ה-100 מיליון שקלים האלה, גם כשמפעילים את זה דרך BOT, לתמרץ יזמים פרטיים, כל התוכנית הזאת מובילה בסוף לתוספת של 1,000 מיטות בפריפריה, אני מוציא לרגע את "בן גוריון" מהחישוב הזה, ועוד 3,000 מיטות במרכז.

<עמיחי גרין: זה לא באמת הולך לתת מענה משמעותי לסטודנטים.

אבישי ברוורמן: ולכן שכר דירה זה הפתרון באזור.

אבישי ברוורמן: נכון?

<עמיחי גרין: גם, אבל צריך להבין שגם היום כשהמודל העיקרי, ופחות או יותר היחידי, כי המדינה לא מוכנה להשקיע כסף, זה BOT אז שכר הדירה משתולל, כי יזמים פרטיים מנסים כמובן למקסם את הרווחים שלהם.

<עמיחי גרין: המקרה הכי בולט הוא מה שקורה באוניברסיטה העברית, ולא חסרים עוד מקרים כאלה.

<עמיחי גרין: צריך לתת לזה מענה.

<עמיחי גרין: בסופו של דבר כולם מדברים כאן על כמה חשוב לייצר פתרונות דיור, אבל עד שנגיע בסוף לתקציב אז כולם מתקשים.

אבישי ברוורמן: התוצאות בשטח כרגע קצת בעייתיות.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: נציג ות"ת רוצה להתייחס לנושא?

<יונתן אבן טוב: אשמח.

<יונתן אבן טוב: אני ממונה על תחום מקרו ותשתיות בוות"ת.

<יונתן אבן טוב: אני רוצה להתחיל מהסוף דווקא, אילו הייתי מציג דף חלק, להסכים עם מה שעמיחי גרין אומר.

<יונתן אבן טוב: 100 מיליון שקלים שהוקצו לראשונה – אתן אולי ברשותך הקדמה של משפט על מה שהיה עד היום.

<יונתן אבן טוב: עד התוכנית האחרונה, תוכנית משותפת של משרד האוצר ושל ות"ת, ומיכה פרלמן ממשרד האוצר יושב כאן לצדי, בעקבות מדיניות הממשלה בנושא הדיור לסטודנטים היתה הקצאה של 100 מיליון שקל ייעודיים באמצעות ות"ת ומשרד האוצר לקידום בניית מעונות סטודנטים במוסדות המתוקצבים על-ידי ות"ת, 29 במספר, 8 אוניברסיטאות ו-21 מכללות מתוקצבות.

<יונתן אבן טוב: עד לתוכנית הזאת, שהסכם לגביה נחתם לפני שנה בערך, לא עמד לרשות הוועדה לתכנון ותקצוב מעולם מקור תקציבי ייעודי לבניית מעונות ולפיכך לא עסקה בזה גם, לא תקצבה, לא פיקחה.

<יונתן אבן טוב: אתה מכיר את זה כמובן.

<יונתן אבן טוב: התוצאה שאותה מתאר ספי שלם מאוניברסיטת חיפה היא שמוסדות שהצליחו לגייס תרומות ונושא המעונות עמד גבוה בסדר העדיפויות שלהם הגיעו לתוצאה סבירה, ואחרים פחות, ולוות"ת לא היתה למעשה יכולת להשפיע לכאן או לכאן.

<יונתן אבן טוב: בתוכנית הנוכחית למעשה נכנסנו לפיילוט, פעם ראשונה שוות"ת נדרשה, לאור העובדה שעמד תקציב, וזה צעד מבורך, להבין מה הם מעונות סטודנטים, מה המפרט הרצוי, כמה זה עולה, מי עושה, איך עושה, מה הדרך הטובה ביותר.

אבישי ברוורמן: מה קורה בשטח עכשיו?

<יונתן אבן טוב: נועצנו לשם כך, כמובן, בהתאחדות הסטודנטים.

<יונתן אבן טוב: היו לנו הרבה פגישות, גם עם גורמי מקצוע מן התחום והגענו למסקנה שהדרך למנף את הכסף היא ללכת בעיקר לכיוון של BOT, כדי שנוכל לייצר 3,000-4,000 מיטות, שהן מעט כשלעצמן.

אבישי ברוורמן: זאת התחלה.

<יונתן אבן טוב: אם לא היינו הולכים ל-BOT היינו מגיעים אולי ל-1,000 מיטות.

<יונתן אבן טוב: וכמובן פנינו לכל המוסדות המתוקצבים על-ידי ות"ת לבדוק למי יש- - -

איציק שמולי: מה עם המכללות לחינוך?

<יונתן אבן טוב: מכללות לחינוך לא מתוקצבות על-ידי ות"ת.

איציק שמולי: אני יודע, אבל בזמנו היתה התחייבות מפורשת של שר החינוך שהן יכולות להיכלל בפיילוט הזה.

אבישי ברוורמן: יש עכשיו שר חינוך חדש.

<יונתן אבן טוב: צריך לבדוק את זה עם שר החינוך.

אבישי ברוורמן: זה הסמכות של טופורובסקי, הכול.

בועז טופורובסקי: אני חבר כנסת.

בועז טופורובסקי: מה אני?

אבישי ברוורמן: אתה בעל הבית של "יש עתיד".

אבישי ברוורמן: בשביל זה בחרנו אותך.

אבישי ברוורמן: ..

<יונתן אבן טוב: 100 מיליון השקלים הללו, כפי שהתחלתי לציין, פנינו לכל המוסדות שבתקצוב ות"ת לבדוק למי יש את התנאים הבסיסיים כדי להוציא דבר כזה אל הפועל במסגרת עקרונות-העל שסוכמו בינינו ובין משרד האוצר, שזה מאסה קריטית של המוסד, כי אנחנו רוצים לבנות מספר משמעותי, לא 20 מיטות פה ו-20 מיטות שם.

אבישי ברוורמן: מה קורה כרגע בתכלס?

<יונתן אבן טוב: לפני 5 חודשים אושרו על-ידי ות"ת 14 פרויקטים, מתוך כמעט 30 שהוצעו על-ידי כלל המוסדות להשכלה גבוהה, חלקם מתוקצבים על-ידי ות"ת, חלקם הציעו יותר מפרויקט אחד.

<יונתן אבן טוב: נבחרו 14 פרויקטים שעמדו בתנאי סף.

<יונתן אבן טוב: לכולם ניתן פרק זמן של חצי שנה, שמסתיים בעוד חודש וחצי מהיום, להעביר טיוטת הסכם BOT לאישורנו, להציג זכויות בקרקע וכולי.

אבישי ברוורמן: התחלה טובה.

<יונתן אבן טוב: אני לא יכול לערוב לכך שאת כל 14 הפרויקטים יצליחו להוציא אל הפועל, אבל רובם קרוב לוודאי שכן.

<יונתן אבן טוב: צודק עמיחי גרין שאומר שזה מעט.

אבישי ברוורמן: זה לא מספיק, ויש גם בעיה של שכר הדירה.

אבישי ברוורמן: אבל זה לחוד, זה לא בסמכות שלך.

אבישי ברוורמן: מר פרלמן, מילה מ"בעל הבית", ממשרד האוצר.

אבישי ברוורמן: קודם כול, איפה למדת?

<מיכה פרלמן: באוניברסיטה העברית.

<מיכה פרלמן: למדתי לתואר ראשון פילוסופיה, כלכלה ומדעי המדינה.

<מיכה פרלמן: לתואר שני למדתי מדיניות ציבורית.

אבישי ברוורמן: אתה מהפק"מים, יש לך רוחב אופקים.

אבישי ברוורמן: מה אתה אומר?

אבישי ברוורמן: מה עושים כדי לעזור לסטודנטים בנושא הדיור, כאשר אנחנו רואים שמחירי הדיור ושכר הדירה גבוהים, הגידול במספר מעונות הסטודנטים מצומצם והסטודנטים רוצים לגור?

אבישי ברוורמן: אז שיחזרו להורים?

אבישי ברוורמן: כאשר אני פונה אליך – זה לא אליך, זה שאלה רטורית.

<מיכה פרלמן: גם לא אתיימר לדעת לענות על הכול.

<מיכה פרלמן: רק אגיד שנושא הדיור הוא נושא רחב.

<מיכה פרלמן: שר האוצר גם מכנס קבינט ספציפי לנושא.

אבישי ברוורמן: כבר הזמנו אותו להגיע אלינו, כי הוא אחראי על קבינט הדיור.

אבישי ברוורמן: שיתחילו לתת לנו תמונה אמיתית איך מתקדמים.

<מיכה פרלמן: לכן זה הפתרון הכולל.

<מיכה פרלמן: לגבי פתרונות נקודתיים, אני חושב שנאמר פה יפה.

<מיכה פרלמן: באמת הלכנו על פיילוט ביחד עם ות"ת ועם התאחדות הסטודנטים, בתקציב של 100 מיליון שקל, שבעיניי הוא סכום לא קטן, אבל ישפוט מי שישפוט, כדי להתחיל לגלגל משהו, גם בעקבות המלצות ועדת טרכטנברג.

<מיכה פרלמן: אני מבקש להגיד שהמודל הזה, שמתוקצב על-ידי המדינה, זה גם משהו שצריך לבחון אותו.

<מיכה פרלמן: בסוף, כפי שנאמר כאן, זה באמת כמה אלפי מיטות.

<מיכה פרלמן: להגיע לעשרות אלפי מיטות, שזה המספרים שמדברים עליהם- - -

אבישי ברוורמן: בזמנו כאשר אני הקמתי את מעונות הסטודנטים בבאר-שבע היתה לי בעיה, כי כל החבר'ה שהציעו BOT רצו סבסוד גבוה מהאוניברסיטה, אז בסוף הבאתי תרומות ובנינו את זה לבד.

אבישי ברוורמן: כל פעם היו אומרים: רק תן לי לבנות, אבל אחרי שהייתי מגיע הייתי מוצא שהם רוצים סבסוד.

אבישי ברוורמן: לכן מעניין אותי כמה יגישו הצעות ל-BOT ל-14 הפרויקטים האלה.

<יונתן אבן טוב: הנושא מורכב.

<יונתן אבן טוב: אפשר לנהל עליו דיון נפרד.

<יונתן אבן טוב: אתה צודק.

<יונתן אבן טוב: מוסדות מחוץ לאזור המרכז העלו קשיים מהותיים לגבי אחוז התשואה שנדרש מהם על-ידי היזמים, להבדיל מירושלים ואזור המרכז (03), שם ברור שזה פשוט יחסית.

<יונתן אבן טוב: חלקם בכל זאת, עם המענק מוות"ת, מגיעים להון עצמי כזה שמאפשר להגיע לעמק השווה.

אבישי ברוורמן: פניתם לגישור.

<יונתן אבן טוב: אחרים מציגים, כפי שאמרתי, קשיים.

<יונתן אבן טוב: לכן קשה לנו להתחייב שכל 14 הפרויקטים ייצאו אל הפועל.

<יונתן אבן טוב: נושא ה-BOT בפריפריה אכן מורכב.

<מיכה פרלמן: מה שנאמר כאן לגבי מספרים הרבה יותר גדולים, אז באמת יש לזה עלויות תקציביות מאוד משמעותיות.

<מיכה פרלמן: אם 100 מיליון זה כמה אלפי מיטות, אז עשרות אלפי מיטות זה כמה מיליארדים, צריך לקחת את זה בחשבון.

<מיכה פרלמן: אני חושב שבכמה אלפים האלה – עוד חזון למועד, אבל אולי גם ניצור benchmarks טובים כך שגם אלה שבלי סבסוד יהיו במחירים קצת יותר סבירים.

אבישי ברוורמן: עם הקרקעות אין בעיה, נכון?

אבישי ברוורמן: רובן בתוך האוניברסיטאות?

אבישי ברוורמן: אני למשל הייתי בונה בשכונה ד' בבאר-שבע ובמקומות אחרים.

אבישי ברוורמן: אתם לוקחים מקומות אחרים?

אבישי ברוורמן: כי אפשר לבנות מעונות גם במקומות אחרים.

אבישי ברוורמן: הרי זה כל הסיפור שהיה בתל-אביב, שנדמה לי שבועז טופורובסקי או איציק שמולי אמרו לראש העירייה: בוא תיקח קרקע בחלק מן המקומות ובבנייה מסביב תיתן גם מקום לסטודנטים.

<יונתן אבן טוב: אנחנו מאפשרים גם לבנות מחוץ לגדר, בהנחה שהמיקום סביר.

<יונתן אבן טוב: רוב המוסדות, אלה שעדיין אין להם קרקע והיא מוקצית כרגע, נהנים מפטור מעלות בהחלטת מועצת מקרקעי ישראל.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת טופורובסקי, ואנחנו מתקרבים לסיום.

בועז טופורובסקי: אני רוצה להציג רק שתי דוגמאות.

בועז טופורובסקי: אחת, אוניברסיטת תל-אביב בנתה מעונות בשטח שלה, בלי לבקש עזרה מן הוות"ת לשם כך.

בועז טופורובסקי: להתאחדות הסטודנטים יש חברה שנקראת איסת"א, אני מכיר אותה קצת, הייתי פעם היושב-ראש שלה, והיא בנתה מעונות בשיטת BOT.

אבישי ברוורמן: מי היושב-ראש הנוכחי?

בועז טופורובסקי: עוד מעט ייבחר.

אבישי ברוורמן: אתם רואים, זה כמו ברוב המפלגות, יודעים כבר מראש מי נבחר.

<אורי רשטיק: שחר בוצר.

אבישי ברוורמן: אדם מאוד רציני הולך להיבחר.

בועז טופורובסקי: שחר בוצר הוא על הכיפאק.

בועז טופורובסקי: בכל מקרה, איסת"א בנתה מעונות בשיטת BOT בנתניה, ליד מכללת נתניה, גם בלי לבקש כסף.

בועז טופורובסקי: זאת אומרת, אם יש רצון – יש אפשרות.

בועז טופורובסקי: את זה אני שם בצד.

בועז טופורובסקי: בלי קשר, דנתם כאן בוועדה בישיבות קודמות, ולא הייתי בתחילת הישיבה, אולי דיברתם על זה גם היום, כפי שכולם יודעים יש הרבה מאוד קשיים בכל נושא הדיור, בעיקר בעובדה שאין בעל בית, ואת זה אמרת קודם.

בועז טופורובסקי: בקבינט הדיור שהוקם על-ידי שר האוצר גם אני חבר, אני הנציג של הכנסת בקבינט.

אבישי ברוורמן: יופי, תשמור לנו שם את האינטרס של הסטודנטים.

בועז טופורובסקי: יש שני אלמנטים של השכירות לסטודנטים שמאוד-מאוד רלוונטיים, מעבר לקנייה ומכירה של דירות, שגם בזה מטפלים.

בועז טופורובסקי: האחד הוא 10,000 יחידות דיור במעונות סטודנטים ברחבי הקמפוסים, והשני, שהוא בעצם הבשורה הגדולה, מדברים על תוכנית דיור של 150,000 יחידות דיור ברחבי הארץ, מצפון עד דרום, כולן לשכירות לטווח ארוך.

בועז טופורובסקי: חלק מהזכאים – נדאג כמובן שיהיה חלק גדול ככל האפשר – יהיו גם סטודנטים.

בועז טופורובסקי: אם נצליח לטפל בנושא עלויות הדיור, שזה גם יוריד את עלויות השכירות, וגם בנושא תוכנית הדיור, הפרויקט הלאומי עליו דיברתי כרגע, וגם קצת נעודד את המוסדות להשכלה גבוהה ללכת לכיוון ה-BOT נוכל להביא בשורה לסטודנטים.

בועז טופורובסקי: השאלה היא לא אם זאת הדרך, אלא כמה מהר ובאיזה אופן זה ייעשה.

אבישי ברוורמן: הבעיה היא הביצועים.

אבישי ברוורמן: זה שאתה יושב שם, זה נותן לי עידוד.

אבישי ברוורמן: רבותי, עוד מישהו רוצה להתבטא?

<ענת דניאלי: רציתי להוסיף שבמידה ואכן יעלו מחירי שכר הדירה בכל המקומות, אולי ניתן יהיה להקל את הדרך להנחות הארנונה לסטודנטים, שהיא קשה מאוד היום, ובכך בעצם לצמצם את גובה שכר הדירה.

<אורי רשטיק: יש המלצות של ועדת קהת בנושא הזה, הן מאוד-מאוד ברורות, כיצד ניתן להוריד את נטל הארנונה מסטודנטים.

<אורי רשטיק: למען האמת, גם מפלגת "יש עתיד" התחייבה לעשות את המהלך הזה.

<אורי רשטיק: בועז טופורובסקי, אנחנו מחכים שתיישמו את זה.

אבישי ברוורמן: תראו איך הדברים השתנו: בהתחלה היתה מאפיה של אנשי צבא, אחרי כן היתה מאפיה של עיתונאים, עכשיו יש מאפיה של יושבי-ראש התאחדות הסטודנטים.

אבישי ברוורמן: ..

בועז טופורובסקי: אני חושב שזאת מאפיה טובה יחסית לשאר.

בועז טופורובסקי: רק אענה.

בועז טופורובסקי: דעתי היא שיש לקבל בסופו של דבר את המלצות ועדת קהת, אבל עד אז, בגלל שאנחנו במצב כלכלי קשה, וכולם יודעים, וכל הבשורות הכלכליות – יש מי שקוראים לזה גזירות, משום מה – בינתיים אנחנו מובילים נושא שלפחות יקל על הסטודנטים במה שקשור לחישוב הארנונה.

בועז טופורובסקי: היום מחשבים ארנונה לסטודנטים – אדבר על כך עוד מעט בשדולה שתתכנס בשעה 15:00 וכולם מוזמנים, גם אתה אדוני היושב-ראש – בנושא הארנונה מחשבים 3 חודשים אחורה בשביל להיות זכאי לקבל הנחה.

בועז טופורובסקי: בדרך כלל אנשים מבקשים את ההנחה בארנונה באוקטובר, כאשר 3 חודשים אחורה זה בדיוק הקיץ, שאז הם עבדו זמן רב.

בועז טופורובסקי: אנחנו רוצים לשנות את זה לשנה אחורה, או לחילופין לשנות את מספר החודשים.

בועז טופורובסקי: אני מניח שגם זה יהיה עזרה שלא תעלה הרבה כסף.

בועז טופורובסקי: ונגיע גם לעזרה האמיתית בסופו של דבר.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: רבותי, קודם כול אני מודה לכם.

אבישי ברוורמן: אני שמח פה, אני אומר פעם נוספת, אני מתגעגע.

אבישי ברוורמן: במשך 16 שנים הייתי באוניברסיטה עם הסטודנטים, והאמינו לי, ישיבה כזאת היא לפעמים הרבה יותר מכובדת מאשר מה שקורה לפעמים במקומות אחרים, כאשר כל אחד מדבר בשקט, בכבוד.

איציק שמולי: אדוני היושב-ראש, אל תתרגל לזה.

איציק שמולי: ..

בועז טופורובסקי: למרות שאני חייב להגיד לך, היום הייתי ב-5 או 6 ועדות בכנסת והכי כייף כאן.

אבישי ברוורמן: אני מודה לכל הנציגים.

אבישי ברוורמן: הוועדה קוראת למשרד התחבורה להמשיך ולעודד את הסטודנטים לנסוע בתחבורה הציבורית, הרי אתם ממילא רוצים לעשות את זה, ולוודא כי הסטודנטים יקבלו שירותי תחבורה ציבורית זמינה, סדירה ונוחה.

אבישי ברוורמן: הוועדה מבקשת לפשט את הסדרי ההנחות.

אבישי ברוורמן: נעה אבירם, בואי תציעי לנו לגבי כל הדברים הצעה ברורה – תעבדי מול חבר הכנסת שמולי ואנחנו נעדכן את האנשים – איך אפשר לפשט.

אבישי ברוורמן: אנחנו ניתן לך את הכדור כי בסופו של דבר, אחד הדברים, כאשר יש אדם אחראי יודעים שזה מתבצע, וכאשר יש הרבה אחראים זה אף פעם לא מתבצע.

אבישי ברוורמן: ולפרסם את זה לסטודנטים, ואז נראה באמת שיש בשורה.

אבישי ברוורמן: לגבי העבודה הנדרשת, מר שגיא, אני כבר מציע לכם, לאורי רשטיק ולכולם, לחברי הכנסת טופורובסקי ושמולי, בואו נבדוק את נושא העבודה הנדרשת – שמענו את דבריו של מר איציק טייב על כל הדברים האלה – כדי למצוא מקורות פרנסה שגם מתאימים לסטודנטים, כפי שאמרה גברת דניאלי, ומצד שני שיפתרו את חלק מן הבעיות שקיימות.

אבישי ברוורמן: המקצועות הנדרשים כרגע לא מספיקים.

אבישי ברוורמן: לגבי הדיור, רבותי, מעבר לסטודנטים אני מקווה שיתחילו כבר להזיז את העגלה הזאת ואני מחכה לחמורו של משיח, שיושב-ראש קבינט הדיור יגיע לכאן.

בועז טופורובסקי: אם היושב-ראש הוא המשיח אז אני החמור?...

אבישי ברוורמן: חמור זה דבר חשוב.

<לאה ורון: בעיקר אם הוא לבן...

אבישי ברוורמן: אחד הדברים שאנשים לא יודעים, המין האנושי חוטא לחמורים.

אבישי ברוורמן: החמור הוא חיה הרבה יותר חכמה מסוס.

אבישי ברוורמן: כשאומרים "חמור" – חמור זה אחת החיות החכמות ביותר.

אבישי ברוורמן: אז "חמורו של משיח" זה זכות.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.