הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 19, פרוטוקול מספר 6, 2013-05-21 11:00

אורלי לוי אבקסיס: בוקר טוב, שלום לכולם.

אורלי לוי אבקסיס: אני שמחה לפתוח את ישיבת הוועדה לזכויות הילד בנושא קשיים ביישום חוק פעוטות בסיכון, הזכות למעון יום, התש"ס-2000.

אורלי לוי אבקסיס: וזו כמובן ועדה שבאה לבדוק את הלקונות שנתקלנו בהן עוד בכנסת הקודמת.

אורלי לוי אבקסיס: זה סוג של ועדת המשך.

אורלי לוי אבקסיס: נתבקשנו לבדוק ולסקור גם את הבעייתיות שעולה מהשטח, תוך כדי בדיקה מול השלטון המקומי ועריכת סקר מסוים.

אורלי לוי אבקסיס: לצערי הרב, לא כל הרשויות שפנינו אליהן שיתפו פעולה.

אורלי לוי אבקסיס: גם אלו ששיתפו פעולה לא עשו את זה לפי השאלות ששאלנו, אבל התמונה היא די ברורה, ומה שחששנו שוב עולה מאותו סקר.

אורלי לוי אבקסיס: אז כדי שנבין במה מדובר, אני אבקש ממי שערכה את הסקר הזה, מריה, ממחלקת המחקר של הכנסת והנציגה שלנו פה, לפתוח ולתת לנו את הנקודות המרכזיות.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה.

<מריה רבינוביץ: בוקר טוב, תודה רבה.

<מריה רבינוביץ: אז כפי שאמרת, ממצאי הסקר שערכנו ברשויות המקומיות מאששים את הקשיים ביישום החוק שהוצגו בפני הוועדה לזכויות הילד, בדיון שהוועדה קיימה בשנה שעברה.

<מריה רבינוביץ: גם משרד הרווחה וגם נציגים של הרשויות המקומיות הציגו בפנינו מספר בעיות, ואנחנו בדקנו אותן בסקר.

<מריה רבינוביץ: אנחנו קיבלנו שאלונים מ-49 מחלקות רווחה ברשויות המקומיות שהן כ-19% מהרשויות.

אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו בעצם פנינו ל-?

<מריה רבינוביץ: אנחנו פנינו לכולם דרך השלטון המקומי, זה 253, אבל זה תמיד ככה.

<מריה רבינוביץ: וקרוב ל-20% זו נציגות יפה.

אורלי לוי אבקסיס: צריך אחר כך לבקש מנציגי השלטון המקומי לבקש מהרשויות המקומיות לשתף יותר פעולה בפעם הבאה, כדי שנקבל תמונה יותר ברורה.

אורלי לוי אבקסיס: למרות שגם מזה אפשר להסיק את המסקנות.

<מריה רבינוביץ: כן, יש תמונה די ברורה, והיו רשויות שמצאנו שהשקיעו מאוד ונתנו לנו תשובות טובות.

<מריה רבינוביץ: אז מהממצאים עולה כי בחוק יש כמה בעיות שאינן מאפשרות להקנות זכאות למעון יום לכל הפעוטות בסיכון.

<מריה רבינוביץ: אחת הבעיות זה בשל הקריטריונים שנקבעו בחוק, שאינם חלים על חלק מהפעוטות בסיכון.

<מריה רבינוביץ: הרשויות הביאו דוגמאות למצבי סיכון שאינם מוגדרים בחוק, איך לדעת עובדים סוציאליים המטפלים בפעוטות בסיכון, הם מצבי סיכון או טרום-סיכון הדורשים טיפול והתייחסות, על מנת להבטיח את התפתחותו התקינה של הפעוט.

<מריה רבינוביץ: המצבים האלה הם קשיים כלכליים של המשפחה או בעיות בדיור או משפחות ברוכות ילדים קטנים שצריך לשלב במסגרת מספר ילדים; בעיות תפקוד של אימהות צעירות, בעיקר או - - - של שני ההורים; ומצבים, כפי שאמרתי, טרום-סיכוניים.

<מריה רבינוביץ: כי, בסופו של דבר, החוק היום עונה על הצרכים של הפעוטות שנמצאים במצב סיכון, אבל אלה שנמצאים במצב טרום-סיכון, וניתן למנוע מצבים עתידיים, הקריטריונים של החוק לא חלים עליהם.

<מריה רבינוביץ: סיבה נוספת ביישום החוק היא דרישה שנקבע היום בחוק להמציא, בנוסף לחוות דעת של עובדת סוציאלית, גם אישור רפואי, במקרים של הזנחה ובמקרים שמדובר בילדים נכים.

<מריה רבינוביץ: ולא תמיד יש אפשרות להמציא אישור כזה, מפני שלא תמיד יש סימנים למצבים האלה.

<מריה רבינוביץ: אצל ילדים בהזנחה לא תמיד יש סימנים, וילד מוכה לפעמים מגיע לרופא לאחר שכבר הסימנים נעלמו.

אורלי לוי אבקסיס: או שהוא בכלל לא מגיע לרופא, כי ההורים לא מעוניינים שיפתחו בחקירה.

<מריה רבינוביץ: או שהורים לא מעוניינים להביא אותו לרופא, ואז אין אישור.

<מריה רבינוביץ: והילדים האלה, שבמצבים מאוד קשים, נופלים בין הכיסאות.

אורלי לוי אבקסיס: רגע, אז יש מצבים שבהם העובד הסוציאלי נתן חוות דעת שהילד סובל מהזנחה – הוא היה בבית, הוא עשה ביקורים, הוא רואה גם את המצב מסביב, והוא נותן את ההמלצה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל ההמלצה הזאת לא נותנת שום דבר מבחינת הזכאות, כי כל עוד אין את ההחלטה של הרופא או את חוות הדעת הרפואית.

<מריה רבינוביץ: במצבים של הזנחה וילדים מוכים, זה המצב.

אורלי לוי אבקסיס: זה המצב.

אורלי לוי אבקסיס: אולי זה מקום שאפשר יהיה לבדוק את החקיקה, ולראות איך אנחנו מאזנים את זה, כך שהחוק יחול רק על מי שזקוק באמת לכך, אם אנחנו סומכים על העובדים הסוציאליים שיודעים לנתח נכון את המצב ויודעים להמליץ, מה שהרופא יראה רק אם הילד יגיע אליו, כשזה באמת במצבים הקיצוניים ביותר.

אורלי לוי אבקסיס: כי ההורים המכים או המזניחים בטח לא ייקחו את הילד בעצמם לרופא ויגידו: תנו לי חוות דעת על זה שאנחנו מכים או מזניחים.

<קריאה: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה איזשהו אבסורד מבחינת המבנה של הקריטריונים בחוק.

<מוטי וינטר: גברתי היושבת-ראש, החקיקה היא לא מקרית.

<מוטי וינטר: זה כוון בצורה כזאת שזה יהיה יותר קשה.

<מוטי וינטר: אנחנו נאבקנו בזמנו, אבל זה היה משא-ומתן, ותמר גוז'נסקי הייתה ואגף התקציבים ואנחנו.

<מוטי וינטר: בסופו של דבר, זו הייתה הפשרה שהושגה, שידענו שהיא תעשה לנו בעיות בהמשך, אבל לא הייתה לנו ברירה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל יש מקום למקצה שיפורים.

<יצחק קדמן: אז הגיע הזמן לתקן את זה.

<מוטי וינטר: כן, בוודאי, בוודאי.

<מוטי וינטר: אבל אני אומר שזה לא מקרי.

<מוטי וינטר: זה לא שאף אחד לא ידע, ולא הבנו מה הולך להיות.

אורלי לוי אבקסיס: בהחלט.

אורלי לוי אבקסיס: נמשיך.

יעקב מרגי: יש לי רק הערה קטנה: מעלים בממצאים שבחוק הוכנס שכר לימוד.

יעקב מרגי: אני לא הייתי כשחוקק החוק, כשמחלקים בהתחלה, בהתחלה.

<שולי אבידור: לא - - -

<מריה רבינוביץ: לא, לא, לא, זו אחת הבעיות ליישום החוק.

<מריה רבינוביץ: זאת אומרת שהיום לא מצליחים לתת לכל הפעוטות בסיכון זכאות למעון יום.

<מריה רבינוביץ: נותנים, אבל לא כולם יכולים להיכנס למעון בגלל שהם מתקשים לשלם שכר לימוד.

יעקב מרגי: מי?

יעקב מרגי: מי?

<מריה רבינוביץ: המשפחות.

יעקב מרגי: המשפחות.

יעקב מרגי: תגידו - - -.

יעקב מרגי: עוד לא נתת לי להשלים את השאלה.

יעקב מרגי: ילדים בסיכון – מה הרציונל בכלל שתהיה להם מוטיבציה לשלם שכר לימוד?

אורלי לוי אבקסיס: ואנחנו מדברים על אשכול 1 ו-2, שזה של משרד הרווחה.

אורלי לוי אבקסיס: זה אפילו עוד לא בגדר של משרד הכלכלה.

יעקב מרגי: מלכתחילה זו משוכה קשה שלא יצליחו לעבור אותה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נגיע גם לזה, וטוב שהערת את ההערה הזו, כי אנחנו נשים עליה זרקור.

<מריה רבינוביץ: זו הסיבה הנוספת שרציתי לציין בקשיים ביישום החוק, וזה המצב הכלכלי.

<מריה רבינוביץ: - - - משפחות מתקשות לממן את שכר הלימוד היום.

<מריה רבינוביץ: וכפי שאמרת, זה הדרגות הכי נמוכות.

<מריה רבינוביץ: הסכומים האלה עדיין גבוהים: כ-400 שקלים בחודש עבור ילד, וכ-500 שקלים עבור תינוק.

<שמחה סחר: אם הילד הולך למוסד, כמה משלמים?

<מריה רבינוביץ: 196 שקלים?

<קריאה: כן.

<שמחה סחר: בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: שזה אבסורד.

<מוטי וינטר: אני רוצה להגיד יותר מזה: ובאופן אבסורדי המדיניות שלנו היא מדיניות קהילתית, כפי שידוע לך.

<מוטי וינטר: והיום שיעור ההשתתפות של הורים בסידור חוץ ביתי נמוך יותר – הוא מגיע ל-180 שקל, לעומת 400 שקל וכולי.

<קריאה: מר וינטר, 196 שקלים, היום.

אורלי לוי אבקסיס: אתה תצטרך לתת לנו את הארסנל.

אורלי לוי אבקסיס: אליך רציתי לפנות עם השאלה.

<מוטי וינטר: במשך שנים אנחנו - - - לשנות את העניין, שהעלות שלו בערך 25-20 מיליון שקל, ואנחנו לא מצליחים.

<יצחק קדמן: עכשיו יהיה למשפחות יותר קל, כי ביטלו להן גם את קצבת הילדים.

<מריה רבינוביץ: סוגיה נוספת שאנחנו בדקנו זה הפער בין ילדים שזכאים היום, על פי החוק, להיכנס למעון, לבין אלה שנכנסים בפועל.

<מריה רבינוביץ: כי זאת אחת הסוגיות שגם הועלתה פה, בדיון.

<מריה רבינוביץ: וסוגיה נוספת שהועלתה בדיון, שיש הרבה פעוטות שעוזבים את המעונות במהלך השנה.

<מריה רבינוביץ: ומה שאנחנו - - -

אורלי לוי אבקסיס: ולמה הם עוזבים?

<מריה רבינוביץ: הם עוזבים בגלל - - -

אורלי לוי אבקסיס: קושי כלכלי.

<מריה רבינוביץ: קושי כלכלי זה הסיבה העיקרית, כן.

<מריה רבינוביץ: תרשי לי להציג את הנתונים, ואני מציינת שזה רק מהנתונים של אותן רשויות מקומיות שמסרו נתונים - - -, שזה 22 רשויות: בשנת הלימודים תשע"ב, 13% של הפעוטות בסיכון, מתוך אלה שהיו זכאים למעון יום, לא נכנסו למעון יום.

<מריה רבינוביץ: ועל פי הנתונים העדכניים של משרד הרווחה, השנה 962 פעוטות בסיכון עזבו את המעונות.

<מריה רבינוביץ: והסיבות, כפי שאמרתי: הסיבה העיקרית היא הסיבה הכלכלית – כך גם הרשויות ציינו; סיבה נוספת זה מעבר דירה, מעבר מקום מגורים; יש עוד סיבות של בעיות רפואיות של הילד, שלא מתאימה לו המסגרת, שלמשפחה לא מתאימה המסגרת, ואז הילדים יוצאים מהמסגרות.

<מריה רבינוביץ: נקודה נוספת שבדקנו בעניין הזה היא האם קיימת בעיה של מקום, בכלל, במעונות יום.

<מריה רבינוביץ: כי על פי חוק, כל פעוט בסיכון זכאי.

<מריה רבינוביץ: עכשיו, האם יש מצבים שילד זכאי, והוא לא יכול להיכנס בגלל שאין מקום במעון באופן כללי.

<מריה רבינוביץ: אז בעצם אנחנו קיבלנו תמונה מתשובתם המלאה של 19 רשויות: 4% של הפעוטות, שהם זכאים, לא נכנסו למעונות בשל חוסר מקום.

<מריה רבינוביץ: מדובר או בגלל שאלה פעוטות שאיתרו אותם באמצע השנה, ואז אין מקום; או שאין מקום בצמוד למקום המגורים שלהם, שזה על פי חוק - - -.

<מריה רבינוביץ: והמשפחות מתקשות לעיתים להסיע את הילדים, - - - שנדרשת ההסעה.

אורלי לוי אבקסיס: בעיקר משפחות שבאשכולות 1 ו-2.

<מריה רבינוביץ: או שהן בכלל לא יכולות או שהן מתקשות לממן הסעה - - - או שיש רשויות שאין בהן הסעות, שזה נושא בעייתי שעמד, גם כן, במסגרת הסקר, שיש בעיה כזאת.

<מריה רבינוביץ: אז מבחינת העזיבות ואי כניסה של ילדים בסיכון למעונות יום זה המצב.

<מריה רבינוביץ: נקודה נוספת שעלתה זה בנוגע למצבן של אימהות עובדות, שיוצאות לעבודה.

<מריה רבינוביץ: על פי הקריטריונים לסבסוד, במסגרת משרד הרווחה מטפלים באימהות שאינן עובדות או עובדות פחות מ-24 שעות.

<מריה רבינוביץ: כאשר אימא נמצאת בעבודה ועובדת יותר מ-24 שעות – 30 שעות – אז היא עוברת כבר - -

אורלי לוי אבקסיס: למשרד הכלכלה.

<מריה רבינוביץ: למשרד הכלכלה.

אורלי לוי אבקסיס: ששם ההשתתפות העצמית שלה הרבה יותר גבוהה, ואז בכלל הורדנו אותה.

<מריה רבינוביץ: כן.

<מריה רבינוביץ: אז מה שקורה בעצם הוא שב-27 רשויות ציינו שהם כן מכירים, הבעיה הזאת מוכרת.

<מריה רבינוביץ: ולפעמים ילדים, בגלל הסיבה הזאת, עוזבים את המסגרת, שהאימא פשוט מוציאה אותם מהמסגרת ומחפשת סידור אחר.

<מריה רבינוביץ: או, לחילופין, יש מקרים שאימא לא מדווחת על כך שהיא יצאה לעבודה או בכוונה היא לוקחת משרה יותר קטנה - - - לזכאית.

אורלי לוי אבקסיס: רגע, אז בעצם כשאנחנו בודקים את הזכאות אנחנו מסתכלים על השעות ואנחנו לא מסתכלים על ההכנסות?

<קריאה: כי מספר - - -

אורלי לוי אבקסיס: זה מעניין אותי.

אורלי לוי אבקסיס: כי מספר שעות העבודה, הרבה פעמים, אנחנו יודעים שהתמורה – נגיד שהיא עבדה משרה של 25 שעות שבועיות ולא 24, היא כבר מאבדת את הזכאות של אשכול 1 ו-2, אבל לא השתפר לה המצב הכלכלי.

<ורד כרמון: כן.

<ורד כרמון: אפשר להתייחס?

אורלי לוי אבקסיס: כן.

<ורד כרמון: ורד כרמון ממשרד הרווחה.

<ורד כרמון: באמת בטבלה שמפרסם שר הכלכלה, זה לא מדבר על הכנסה לנפש.

<ורד כרמון: במשרד הרווחה אנחנו מתחילים מדרגות 1 ו2, ואפילו מאפשרים למשפחות שלא יכולות לעמוד בתשלום, לעמוד בוועדות ההנחות או אפילו בפטורים שיש לנו היום, וציינו את זה.

<ורד כרמון: לעומת זה, מה שהגברת מריה רבינוביץ ציינה, זה במשרד הכלכלה – יכולה להחיות אימא שהשתדלה, ועבדה ויצאה, ומראש היא מתחילה בדרגה 3 רק בגלל - - -

אורלי לוי אבקסיס: כלומר, לא רק שאנחנו לא מעודדים אותה לצאת לעבודה במקרה הזה, אנחנו מקצצים את כנפיה.

<ורד כרמון: בדיוק.

<ורד כרמון: אני מקבלת פניות שהן מפסיקות לעבוד, ובעצם - - -

אורלי לוי אבקסיס: וזה לא משנה כמה ההכנסה.

<ורד כרמון: לא.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו אומרים לה: או שתישארי בבית, כי יותר משתלם לך להישאר ב-1 ו-2 - - -

יעקב מרגי: לא, אם היא משתכרת 10,000 שקלים בחודש היא תישאר לעבוד.

יעקב מרגי: מדברים על 4,000 שקלים ו-5,000 שקלים שכבר אין כדאיות.

<מריה רבינוביץ: הן גם לא זכאיות.

יעקב מרגי: הייתי חייב - - -, הייתי חייב - - -

אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא – ואני מתייעצת אתכם – זה בתקנות של משרד הכלכלה או שזה בחוק?

<מריה רבינוביץ: זה בתקנות.

<קריאה: מה, מספר השעות?

יעקב מרגי: לא, זה מבחן הכנסה משפחתי - - -

<קריאה: - - - הכנסה, לא?

אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, לא, לא, זה לא מבחן הכנסה משפחתי, בגלל זה אני שואלת.

<קריאה: זה מבחני - - -

<קריאה: זה לפי - - -

יחיאל חיליק בר: זה ברווחה - - - היא אמרה שזה - - -

יעקב מרגי: היא אמרה שברווחה זה לפי נפש, הכנסה לנפש.

אורלי לוי אבקסיס: אז בואו נסדר את זה: כשאנחנו מדברים בעצם על אותה משפחה, שהייתה באשכולות 1 ו-2, שהיא תחת המטריה של משרד הרווחה, אתם בודקים את זה לפי ההכנסה לנפש?

אורלי לוי אבקסיס: אבל גם לפי שעות עבודה, אני מבינה.

אורלי לוי אבקסיס: ברגע שהיא עברה את 24 שעות העבודה - - -

<ורד כרמון: עד 24 שעות זה אצלנו.

<ורד כרמון: כל האוכלוסייה - - -

אורלי לוי אבקסיס: לא משנה אם זו שעה אחת נוספת, כי זה מה שדורש ממנה, למשל, התפקיד.

אורלי לוי אבקסיס: לפחות, מינימום.

<ורד כרמון: זאת ההחלטה שהייתה בין שני המשרדים.

אורלי לוי אבקסיס: אז משרד הכלכלה לא מסתכל על ההכנסה המשפחתית, אלא הוא מסתכל על מספר שעות העבודה?

<ורד כרמון: וגם הכנסה לנפש - - -

<גיל ארז: גם הכנסה לנפש.

אורלי לוי אבקסיס: אבל ברגע שהיא עברה את המדרגה של 24 השעות השבועיות – אני בכוונה יורדת לזה – היא אוטומטית נפלטת מההסדר הזה של משרד הרווחה.

<קריאה: מהזכאות.

אורלי לוי אבקסיס: מהזכאות.

<ורד כרמון: היא מתחילה מדרגה 3.

אורלי לוי אבקסיס: ואז היא מתחילה מדרגה 3.

<קריאה: היא מתחילה מדרגה 3, באותה טבלה.

אורלי לוי אבקסיס: ואז כמה היא צריכה להוסיף בסבסוד, פחות או יותר?

<קריאות: - - -

<שרון סופר: זה מופיע פה.

אורלי לוי אבקסיס: בסביבות 200 שקל?

<ורד כרמון: אני מציעה שמשרד הכלכלה יענה - - -

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו גם נענה על זה.

אורלי לוי אבקסיס: משרד הכלכלה, אני רוצה להבין, זה בתקנות?

<קריאה: מבחני תמיכה.

<גיל ארז: זה מבחני תמיכה, מבחני תמיכה, שלפי - - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל מבחני התמיכה האלה משתנים בהתאם לתקנות או בהתאם לחוק?

<גיל ארז: לא חוק.

<גיל ארז: זה גם לא תקנות.

יעקב מרגי: לא חוק.

יעקב מרגי: אם זה מבחני תמיכה זה יכול להשתנות - - -.

יעקב מרגי: כל שנה יכולים לשנות את - - -

אורלי לוי אבקסיס: מי קובע?

<קריאה: נהלי ההרשמה.

יעקב מרגי: הנהלת המשרד.

אורלי לוי אבקסיס: אבל פה לא אומרים מבחן הכנסה, פה אומרים שעות עבודה.

אורלי לוי אבקסיס: יש הבדל בין השניים, ולכן אני שואלת: איזה משפט אנחנו צריכים לתקן?

אורלי לוי אבקסיס: איפה אנחנו צריכים לתקן – בתקנות או במשהו אחר?

אורלי לוי אבקסיס: כי זה לא מבחן הכנסה, זה מבחן שעות עבודה.

<גיל ארז: זה נהלים.

<גיל ארז: זה נהלים שאנחנו מפרסמים, ומבחני תמיכה שאנחנו מפרסמים בכל שנה.

אורלי לוי אבקסיס: והשר יכול לשנות אותם.

<מריה רבינוביץ: זה בהסכמה עם שר האוצר.

אורלי לוי אבקסיס: בידי מי היכולת לשנות?

<מריה רבינוביץ: שר האוצר.

<גיל ארז: זה בהסכמה עם משרד האוצר.

אורלי לוי אבקסיס: הבנתי, תודה.

אורלי לוי אבקסיס: בואו נמשיך.

<אלברט מור: אפשר להמשיך את הנקודה הזאת?

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נדון בכל הנקודות בהמשך, אבל יש עוד כמה נקודות חשובות.

אורלי לוי אבקסיס: תאמין לי שגם שם נצטרך לעצור.

<מריה רבינוביץ: סוגיה נוספת היא שהבאנו בפני רשויות הרווחה, אנחנו שאלנו:

<מריה רבינוביץ: עם אלה בעיות הן מתמודדות בכל הנוגע לשילוב ילדים בעלי צרכים מיוחדים במעונות היום.

<מריה רבינוביץ: ואנחנו קיבלנו תשובות מלאות מ-37 רשויות, שהעלו כמה בעיות לפנינו.

<מריה רבינוביץ: היום יש חובה לתת סייעת לילד בעל צרכים מיוחדים לצורך ההשתלבות שלו במעון.

<מריה רבינוביץ: והבעיות שעלו הן קושי למצוא סייעת בעלת הכשרה מקצועית מתאימה לצרכים המיוחדים של הילד; וקושי לשלב סייעת במעון.

<מריה רבינוביץ: זאת אומרת, יש מעונות שלא תמיד יש איזושהי התאמה עם - - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל הם מחויבים לקבל אותם.

<מריה רבינוביץ: הם מחויבים.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא קורה בפועל.

<מריה רבינוביץ: כן, יש בעייתיות, כן.

<מריה רבינוביץ: תהליך אישור סייעת הוא ארוך ומסורבל – כמה רשויות ציינו את זה.

<מריה רבינוביץ: שעות הסיוע ניתנות בעבור ילד - - -.

<מריה רבינוביץ: שעות הסיוע של הסייעת זה ארבע שעות ביום, מקסימום, וזה - - -

<קריאה: ממש לא.

<קריאה: יותר משמונה שעות.

<ורד כרמון: הנושא של הסייעות הוא לא בחוק, הוא לא בחוק פעוטות בסיכון, הוא בתקנון ענייני הסעד.

<קריאה: בתקנון ענייני הסעד.

<מריה רבינוביץ: הוא בתקנון ענייני הסעד.

<ורד כרמון: הוא בסעיף בתקנון ענייני הסעד, אוקי?

<ורד כרמון: והוא מותנה תקציב.

<ורד כרמון: כן, הוא מותנה תקציב.

אורלי לוי אבקסיס: של אגף - - -

<מריה רבינוביץ: כן, אבל יש חובה שכל ילד בעל צרכים מיוחדים, בהתאם לקריטריונים שונים - - -

<ורד כרמון: בהתאם לקריטריונים ומצבים רפואיים - - -

<קריאות: - - -

<קריאה: למצבו הרפואי של - - -

<קריאה: אבל זה לא כל ילד עם צרכים מיוחדים, זה - - - אז חשוב - - -

<קריאה: זה לא כל ילד - - -

<קריאה: יש גם ילדים - - -

<מריה רבינוביץ: כן, כי אנחנו מדברים רק על מעונות מוכרים.

<ורד כרמון: רק מעונות רגילים, לא שיקומיים ולא "מסיכון לסיכוי", שזה - - -

אורלי לוי אבקסיס: כן, כן, ברור, אנחנו מדברים על השילוביים.

<ורד כרמון: כן, שילוביים.

אורלי לוי אבקסיס: בואו נשים את זה על השולחן: מדברים על השילוביים, ועל ההשתלבות של הילדים בעלי הצרכים המיוחדים בתוך המסגרת הנורמטיבית.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו, השאלה היא: שם, פחות או יותר, זה ארבע שעות יומיות.

<קריאה: לא, זה יכול להגיע גם ל-10.

<מריה רבינוביץ: זה מה שמופיע בתקנון ענייני הסעד, - -

אורלי לוי אבקסיס: זה מה שמופיע בתקנון ענייני הסעד.

<מריה רבינוביץ: - - עד ארבע שעות יומיות.

<שולי אבידור: עד ארבע - - -

אורלי לוי אבקסיס: אז עכשיו אני אגיד עד ארבע שעות, כאשר ההסעות בעצם חותכות את הזמן.

<קריאה: כן.

<מריה רבינוביץ: לא, - - -

<קריאה: לא.

<ורד כרמון: ההסעות זה עוד נקודה נפרדת.

<ורד כרמון: אבל אני רוצה להדגיש שבנושא של סייעות, יכולות לפנות גם משפחות עם ילד מעוכב התפתחות, שהוא לא מוכר על פי חוק פעוטות בסיכון.

<ורד כרמון: ועל פי החוק – אתם יודעים – שלא מספיק שילד הוא רק מעוכב התפתחות והוא זכאי, אלא צריך שיהיה איזשהו משהו בתפקוד ההורי שפוגע.

<ורד כרמון: זו לא משפחה בריאה שנולד הילד, ויש לו.

<ורד כרמון: אני יכולה באופן אישי לחשוב אחרת, אבל כך זה מנוסח בחוק.

אורלי לוי אבקסיס: כלומר, בעצם צריך שיהיו לו את שני הקריטריונים ביחד – אחד משלים את השני: - -

<ורד כרמון: כן.

אורלי לוי אבקסיס: - - גם שתהיה לו בעיה בהתפתחות, וגם שהתפקוד ההורי של - - -

<קריאה: זה לילדים בסיכון, שבדרך כלל "מסיכון לסיכוי".

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים עדיין בתוך המסגרת של חוק פעוטות בסיכון.

<מריה רבינוביץ: אנחנו מדברים רק על חוק פעוטות בסיכון.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא מדברים על בעלי צרכים מיוחדים.

<קריאה: אוקי.

<מריה רבינוביץ: רק חוק פעוטות בסיכון, ורק מעונות מוכרים על ידי משרד הכלכלה – זה - - - עכשיו, מספר רשויות העלו בעיה שלא תמיד המסגרת הרגילה מוכנה לקבל - - -

אורלי לוי אבקסיס: למרות שהיא חייבת.

<מריה רבינוביץ: כן.

<מריה רבינוביץ: ובעניין ההסעות, הטענה שלהם היא שהמסגרת לא ערוכה לטפל בילד כזה.

אורלי לוי אבקסיס: בעיקר אם הסייעת קמה באמצע והולכת כי לא משלמים לה יותר.

<מריה רבינוביץ: כן.

<מריה רבינוביץ: עכשיו, העניין של ההסעות – מה שציינת עכשיו – ממה שאני הבנתי מקריאה של החומרים שנוגעים לעניין הזה הוא שאם לילד ניתנת סייעת לארבע שעות, אז ארבע שעות – הוא צריך הסעה.

<מריה רבינוביץ: הסייעת תהיה שם, איתו, גם בהסעה.

<קריאות: - - -

<קריאה: זה לא קשור - - -

<קריאה: זה לא קשור להסעה.

<קריאה: זה לא קשור להסעה - - -

<אלברט מור: אין קשר.

<קריאה: זה לא קשור בכלל.

אורלי לוי אבקסיס: אז תנו לי לחדד את השאלה: לילד נקבעת עכשיו זכאות לארבע שעות ליווי של סייעת.

אורלי לוי אבקסיס: הוא מתחיל את היום שלו כשהוא יוצא מהבית, אם זה בהסעה או אם זה לא בהסעה.

אורלי לוי אבקסיס: הסייעת מתלווה אליו בטח, מן הסתם, כי הוא – אז זו בעיה הרבה יותר גדולה, שלא כדאי לכם שאני אכנס אליה.

<אלברט מור: זה מעון יום רגיל.

<קריאות: - - -

<קריאה: זה לא - - -

<אלברט מור: זה לא מעון יום, זה לא שיקומי.

<קריאה: - - - מעון יום רגיל, זה מעון יום שיקומי.

<קריאות: - - -

<אלברט מור: ההורה מביא את הילד.

אורלי לוי אבקסיס: בסדר.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אם הילד גר רחוק ואין לו.

<אלברט מור: ההורה מביא אותו.

<גלית גבע: אנחנו מדברים - - -

<קריאה: זה מלווה - - -

<קריאות: - - -

<קריאה: זה לא - - -, זה מלווה של העירייה, בדרך כלל, בלי הכשרה.

<קריאה: זו לא הסייעת.

<גלית גבע: צריך לעשות כאן הפרדה.

אורלי לוי אבקסיס: אז הסייעת מגיעה לבד לגן, בלי הילד?

<גלית גבע: הסייעת מגיעה לבד.

<קריאה: ההורים מביאים את הילד.

<גלית גבע: מדובר כאן על מעון רגיל, - -

פנינה תמנו: שבתוכו מקבלים תגבור.

<גלית גבע: - - זה לא מעון יום שיקומי, שחלק גם מהתעריף כולל את ההסעות, ויש מלווה בהסעה מטעם הרשות המקומית.

אורלי לוי אבקסיס: הבנתי.

אורלי לוי אבקסיס: השעה שלה נספרת מהרגע שהיא הגיעה לגן?

<גלית גבע: הארבע שעות האלה – בזמן שהות ההגעה, הילד, במעון היום השיקומי - - -

אורלי לוי אבקסיס: מה שמך?

אורלי לוי אבקסיס: לפרוטוקול.

<גלית גבע: שמי גלית גבע.

<גלית גבע: הרגיל, סליחה.

אורלי לוי אבקסיס: סליחה?

<גלית גבע: שמי גלית גבע, אני מנהלת השירות לשיקום בקהילה, באגף השיקום במשרד הרווחה.

אורלי לוי אבקסיס: הבנתי.

אורלי לוי אבקסיס: ומה קורה, בדרך כלל, כשנגמרות הארבע שעות?

אורלי לוי אבקסיס: הרי אנחנו יודעים שהגן הוא יותר מארבע שעות.

אורלי לוי אבקסיס: מה, מתקשרים לאימא שתבוא ותיקח את הילד?

פנינה תמנו: לא, אבל השאלה האם במעון יום רגיל בגדר זה.

<קריאה: אני אענה: תראו, הסייעת - - -

אורלי לוי אבקסיס: יש מקרים מסוימים שהילד במצב - - - כששני הקריטריונים, - - -

פנינה תמנו: אבל במקרה שזה גן רגיל, והוא מקבל תגבור של ארבע שעות, יכול להיות שיהיו מצבים שהוא לא צריך יותר מזה, הילד.

<קריאה: נכון.

<קריאה: ישנם מצבים - - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל גם אם הוא צריך יותר מזה, הוא לא מקבל.

<גלית גבע: לא, אבל יש תמיד את האופציה: אם הילד עם בעיה התפתחותית מורכבת, עם בעיה רפואית מורכבת – הילד הזה, מן הסתם, יהיה זכאי להשתלב במעון יום שיקומי, - -

פנינה תמנו: שזה - - -

<גלית גבע: - - ששם זה שמונה שעות, זה תחת חוק, יש כאן את כל המעטפת, יש כאן את כל התשומות הפרא-רפואיות שהוא זכאי להן בתוך המעון.

<גלית גבע: מעבר לזה, יש קבוצות גם להורים.

<גלית גבע: יש התייחסות לכל המעטפת: לילד, להורים, לסבא ולסבתא - - -

אורלי לוי אבקסיס: ואם הילד חולה סוכרת?

<ורד כרמון: ילד חולה סוכרת מקבל, בדרך כלל, סייעת במסגרת התקציבים של מעון היום הרגיל עם סייעת.

<ורד כרמון: אבל, בדרך כלל, לא בשלב שמיד הוא מאותר, שבעצם יש לו תנודות לאורך כל היום – אז הוא צריך טיפול יותר - - -

אורלי לוי אבקסיס: ואז הגננות לא מוכנות לקבל את הילד.

<ורד כרמון: אבל אז גם צריך לשקול אם זו טובתו של הילד – יש לי כרגע מקרה - - -

אורלי לוי אבקסיס: טובתו של הילד להישאר בבית, בלי שום פדגוגי ובלי שום.

<ורד כרמון: תראי, יש אפשרות לתת משהו שההורה יכין אותו ויכיל אותו, יבין את כל התהליך - - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל אנחנו מדברים על אוכלוסייה חלשה.

<ורד כרמון: נכון, נכון.

אורלי לוי אבקסיס: אתם מדברים כאילו אנחנו מדברים על הורים נורמטיביים, שעכשיו אין להם שום בעיה אחרת על הראש.

<ורד כרמון: אז יש פתרונות ביתיים, יש פתרונות פרטניים בחיק המשפחה לשלב הקצר שבו מאותרת המחלה, ואז ניתן, אחר כך, לבחון אם הוא מתאים או לא מתאים.

<ורד כרמון: עכשיו, אני רוצה להציב סוגיה, שיש הורים - - -

אורלי לוי אבקסיס: אז מה, תשימי אותו בחוק שיקומי עם ילדים?

אורלי לוי אבקסיס: כלומר, הוא נורמטיבי - - - פשוט יש לו סוכרת, שצריך לבדוק את - - -

<ורד כרמון: תראי, כשהוא מאוזן, אז הוא יכול לקבל סביב ארוחות.

<ורד כרמון: ובדרך כלל, הסייעות ניתנות למספר מועט של שעות ביום, לצורך ספציפי.

אורלי לוי אבקסיס: אז היא תגיע לארוחת הבוקר, תלך הביתה, תחזור בחזרה – נראה לך שמישהי תיכנס לעבודה כזו?

<ורד כרמון: זה מה שקורה בפועל.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

<ורד כרמון: זה מה שקורה בפועל.

אורלי לוי אבקסיס: בואו נמשיך.

<קריאה: סליחה, אני רוצה להתייחס לנושא של הסייעות - - -

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו תיכף נגיד.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נמשיך, לא סיימנו.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו בסקירה, ואז נפתח את הדיון.

<ורד כרמון: אני רוצה עוד משפט אחד: כשילד צריך, הוא חולה בסוכרת, לעיתים הוא לא צריך רק השגחה כדי שהוא לא יגע בדברים מתוקים, אלא יש פה בעיה, שמשרד הבריאות אולי צריך להידבר איתנו.

<ורד כרמון: כי הנושא של סייעות רפואיות לא נמצא היום בכלל על סדר היום.

<ורד כרמון: אני חושבת שכמו שיש בבתי הספר מענים לילדים שחולים – הם יותר גדולים ואולי הם יודעים יותר לטפל בעצמם – על אחת כמה וכמה לילדים הצעירים שנמצאים במעונות, צריך התייחסות של סייעת רפואית, שנהיה בשותפות עם משרד הבריאות.

<שמחה סחר: ואין.

<ורד כרמון: ואין לנו היום, בכלל.

<קריאה: אין לנו.

אורלי לוי אבקסיס: את יודעת מה?

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעשה ישיבה נפרדת לדברים האלו.

יעקב מרגי: - - - כי הפיזור של המעונות - - -

פנינה תמנו: אז אפשר לפי חתך - - - של ארגונים.

אורלי לוי אבקסיס: כן, האמת היא שיש פיזור של הרבה בעיות, שבעצם נדמה לנו שהן נכנסות תחת קורת גג אחת.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אז אתה אומר: זה שייך למשרד הזה, וזה למשרד הכלכלה, וזה למשרד החינוך, וזה למשרד הבריאות, וזה למשרד הרווחה – ואת כולם, בסופו של דבר, אתה מוצא באותו הגן.

אורלי לוי אבקסיס: ובגלל זה יש גם קושי למשפחות, אני מאמינה, לדעת איפה הזכאויות שלהם, וללכת וללקט את זה מכל משרד ומשרד.

אורלי לוי אבקסיס: וכשאנחנו מדברים על משפחות מוחלשות שכאלה, אנחנו נותנים להן, אולי, עבודה שהם לא יכולים לעמוד בה.

<קריאות: - - -

אורלי לוי אבקסיס: מבחינת המורכבות.

אורלי לוי אבקסיס: ולכן אנחנו נצטרך לעשות חשיבה שתארגן את הדברים מחדש, ואנחנו ננסה ליצור איזושהי פלטפורמה שתיתן איזשהו מענה לכל הדברים האלה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אולי זה נושא נפרד לוועדה אחרת – לא יודעת.

אורלי לוי אבקסיס: בואו נתחיל עם זה, נראה כמה זמן יש לנו.

אורלי לוי אבקסיס: ואם לא, אנחנו נעשה ועדה שתיגע רק בנושאים האלה, ותבקש פה את כל המשרדים הרלוונטיים כדי לנסות ולראות שיתוף פעולה.

<מריה רבינוביץ: סוגיה נוספת שבדקנו אותה בסקר זה תפקוד ועדות החריגים – ועדות חריגים מחוזיות שמאשרות היום הנחה בהשתתפות עצמית בשכר לימוד עבור המעון למשפחות המבקשות.

<מריה רבינוביץ: ושל ועדת חריגים ארצית, שמאשרת פטור מתשלום דמי השתתפות עצמית.

אורלי לוי אבקסיס: כמה ניצלו את הפטור הזה?

<קריאה: 260.

<מריה רבינוביץ: יש פה נתונים - - - אתמול בערב – במסגרת ועדת ההנחות, ועדת החריגים לפטור, בסך הכול הוגשו 1,551 בקשות.

<מריה רבינוביץ: מתוכן, עבור 986 בקשות התקבלה הנחה במהלך השנה.

<מריה רבינוביץ: עבור 304 בקשות ניתן פטור מתשלום, ו-261 בקשות נדחו.

<ורד כרמון: אני רוצה לתקן פה: זה לא הנתונים שהעברתי – זה לא בקשות, זה ילדים, כי זה הרבה יותר בקשות.

<ורד כרמון: מה שאני העברתי זה נתונים על מספר הילדים, לא על הבקשות.

<מריה רבינוביץ: אוקי.

<ורד כרמון: כי יכול להיות שילד, פנו לגביו באמצע השנה, והוא קיבל חצי שנה, ואז הייתי סופרת מכסות.

<ורד כרמון: אני ספרתי את מספר הילדים בפועל שקיבלו או לא קיבלו הנחה עבורם במסגרת.

אורלי לוי אבקסיס: כמה נדחו?

<מוטי וינטר: 261.

<ורד כרמון: נדחו 261 ילדים.

אורלי לוי אבקסיס: באיזה - - -?

אורלי לוי אבקסיס: על מה הם נפלו?

<מריה רבינוביץ: זה הפטורים - - - הנחות.

<ורד כרמון: אני פחות יכולה לומר על ההנחות, אני יכולה להגיד על פטור, שאני מרכזת את זה: זה, בדרך כלל, לא עמד בקריטריון של גם רמת הכנסה גבוהה לנפש.

<ורד כרמון: התחלנו מרמות הכנסה של 200 שקלים, 300 שקלים, 500 שקלים לנפש, ועד 1,000 שקלים.

<ורד כרמון: היו כאלו שהגישו 2,000 שקלים, 2,200 שקלים וכולי.

<ורד כרמון: אני רוצה להגיד שהקריטריון של ההכנסה לנפש הוא לא העיקרי.

<ורד כרמון: הוא הראשון, ואליו מצטרפים אחד מכל כמה קריטריונים נוספים והם: מצבי משבר במשפחה, הוצאות רפואיות, הוצאות נסיעה, חובות, עיקולים, מצבי משבר אפילו אקוטיים שקרו באותה שנה.

<ורד כרמון: זאת אומרת, אלה שקיבלו זה באמת שבחנו אותם לפי אמות מידה מאוד נרחבות.

<ורד כרמון: אנחנו גם עוסקים כרגע בריכוז כל הנתונים.

<ורד כרמון: אבל שראיתי את כל המקרים של ההנחות, כולם, אני יכולה להגיד בלב שקט שאלה שנדחו היו רחוקים מאוד מאלה שקיבלו.

<ורד כרמון: זאת אומרת, זה ממחלקות שאולי לא היו הרבה מקרים, ושלחו מקרה אחד, וחשבו שאולי זה יעבור.

אורלי לוי אבקסיס: הבנתי.

<ורד כרמון: תראי, זה על כל הארץ.

<ורד כרמון: אני מרכזת מכל - - -

אורלי לוי אבקסיס: ואליכם מגיעים רק אלו שעברו את המסננת המחוזית.

<ורד כרמון: את המחוז, את המסננת המחוזית, כן.

<ורד כרמון: כן.

אורלי לוי אבקסיס: הבנתי.

<מריה רבינוביץ: אז באמת, מה שעלה הוא שרוב הרשויות המקומיות התייחסו לתפקוד של הוועדה המחוזית, של מתן ההנחות, ושם הייתה יותר ביקורת מאשר בנוגע לוועדה הארצית.

<מריה רבינוביץ: לגבי הוועדה הארצית, פחות רשויות מקומיות התייחסו.

אורלי לוי אבקסיס: כן, מה הביקורת?

<מריה רבינוביץ: הביקורת הייתה שמתן תשובות לוקח הרבה זמן - - -

אורלי לוי אבקסיס: ואז, כשנקבעת זכאות, נותנים לו רטרואקטיבי או לא?

<שולי אבידור: כן, כן.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

<ורד כרמון: - - - שנה, אפשר.

<ורד כרמון: תלוי – מהיום שהגישו את הבקשה, ניתן עד שלושה חודשים אחורה.

<קריאה: מהגשת הבקשה.

<קריאה: או אפילו יותר.

<אלברט מור: אבל עד שיתקבל האישור, הילד יכול להיפלט מהמעון – אחת הסיבות להיפלטות.

<מריה רבינוביץ: אבל עד שמקבלים, כבר לצאת, כן.

<מריה רבינוביץ: נכון.

<ורד כרמון: מה הביקורת?

<ורד כרמון: את יכולה לחזור?

אורלי לוי אבקסיס: עד שיתקבל האישור, המעון גם צריך לכלכל את עצמו, וצריך לשלם לעובדים, והוא תופס לו מקום, ולא מקבל כסף, אז הוא יפלוט אותו.

אורלי לוי אבקסיס: או שההורים, בגלל שהם לא יכולים לשלם, יוציאו אותו.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו, השאלה היא אם יש לנו נתונים כמה ילדים כאלה יצאו החוצה בגלל הקושי?

<ורד כרמון: תראו, יש לנו הסכמים עם הארגונים, שמיד כשהם רואים שיש בעיה, נגיד: אם הורה לא פנה, הם פונים למחלקה, והם מחכים 30 יום.

<ורד כרמון: כל היתר, זה קשור לתפקוד העובד הסוציאלי במחלקה, כמה - - -

<אלברט מור: אני לא מסכים איתך.

<ורד כרמון: מטעם ההסתכלות שלי.

<ורד כרמון: שנייה, אתה תגיד את הסתכלותך.

<ורד כרמון: אני רואה את זה שבעצם כל הפניות מגיעות, לפחות לוועדה הארצית.

<ורד כרמון: במהלך שבוע עד שבוע וחצי, כל - - -

אורלי לוי אבקסיס: כן, אבל אצלכם זה מגיע אחרי שזה עובר את הוועדה המחוזית.

אורלי לוי אבקסיס: ורוב הטענות – גם של השלטון המקומי – שלוועדות המחוזיות לוקח הרבה זמן, ויש להם סחבת.

<ורד כרמון: אני לא - - -

אורלי לוי אבקסיס: אני לא יודעת.

אורלי לוי אבקסיס: אבל יכול להיות שאתם - - -

<מריה רבינוביץ: הקריטריונים נוקשים מדי, ויש מעט זכאים להנחה.

אורלי לוי אבקסיס: שאת זה המחלקות ברשויות המקומיות אומרות את זה, לא המשפחות.

אורלי לוי אבקסיס: בדרך הכלל, למשפחות יש טענות יותר גדולות.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על אלה ששיתפו פעולה, והם אנשים שנושאים בתפקידים ציבוריים.

<ורד כרמון: אנחנו נוכל לבדוק את זה יותר לעומק.

אורלי לוי אבקסיס: אני אשמח.

<ורד כרמון: בסדר, אנחנו נבדוק את זה.

<מריה רבינוביץ: אני רק רוצה לציין בנוגע לנקודה הזאת, שברשויות המקומיות ציינו שהן ממליצות לפנות לעמותות ולגורמים תורמים, כדי לגייס תרומות ולעזור למשפחות, שהילד יישאר במסגרת.

<קריאה: לכסות חובות.

<מריה רבינוביץ: לכסות את החובות של המשפחה, כן.

<מריה רבינוביץ: אנחנו שאלנו שאלה: האם נדרש שינוי חקיקה.

<מריה רבינוביץ: ול-45 מחלקות רווחה, מ-92 המחלקות שהשתתפו בסקר, אנחנו קיבלנו את התשובה: כן, נדרש שינוי חוק, ונדרש שינוי חוק דחוף, באופן דחוף.

<מריה רבינוביץ: חלק מהן ציינו את זה, כן.

<מריה רבינוביץ: 43 מחלקות ציינו כיצד לדעתן יש לתקן את החוק.

אורלי לוי אבקסיס: מה?

<מריה רבינוביץ: - - - ציינו את הצורך בהרחבת הקריטריונים לזכאות למעון, והכנסת מצבי סיכון ומצבים העלולים להביא לסיכון ולמצוקה כלכלית קשה של המשפחה, אי תפקוד של ההורים - - -

אורלי לוי אבקסיס: מר וינטר, זה כל הנורות האדומות של הוועדה שלך לאיתור ילדים בסיכון.

פנינה תמנו: נכון.

<מוטי וינטר: - - -, זה משהו אחר.

אורלי לוי אבקסיס: כן, אבל אם אנחנו מכניסים לשם מצבי משבר, נושא של הזנחות וכדומה, שלא צריך שם את הרופא, אבל הם בעצם צריכים לסמן לנו את האורות האדומים.

<מוטי וינטר: בישיבה אחרת נדבר על זה - - -

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נדבר גם על זה.

<מוטי וינטר: זה לא אותו דבר.

אורלי לוי אבקסיס: למה לא?

<מוטי וינטר: תיכף נתייחס.

<אודאה איפרגן: אגב, בחוק לא הכול דורש אישור רופא.

<אודאה איפרגן: כל מה שקשור להזנחה ולילד מוכה, קשור לרופא.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

<אודאה איפרגן: אבל כל הנושא של קריטריונים של מצב של הורים כמו: - - -

אורלי לוי אבקסיס: אלימות - - -

<קריאה: - - - הלימודים.

<קריאה: כל הנושא של תפקוד ההורים.

<אודאה איפרגן: כל הנושא של תפקוד ההורים שלא קשור לילד, אלא תפקוד ההורים - - - אישור רפואי.

<אודאה איפרגן: זה סעיף - - -

<קריאה: נכון.

<מריה רבינוביץ: נכון, אבל לא - - -

פנינה תמנו: אני חושבת שמעניין לדעת כמה ילדים נמצאים שלא במסגרת מעון, ונשארים בבית, שזה הילדים שמדאיגים אותי.

פנינה תמנו: שבכלל ההורה אפילו לא מתאמץ לשלוח אותם למעון או להתמודד מול המערכת, כי יש הורים שהם בסף של סיכון גבוה מעצם העובדה שההורה אפילו לא מתחיל בתהליך כלשהו.

אורלי לוי אבקסיס: הרי מחלקות הרווחה - - -

יעקב מרגי: כל שירותי הרווחה נכנסים.

יעקב מרגי: שוב, תלוי בתדירות, תלוי - - -

פנינה תמנו: אז זהו, זה מעניין כמה - - - לא בטוח.

אורלי לוי אבקסיס: אני שואלת, בגלל זה אני שואלת כמה כאלה יש.

<מריה רבינוביץ: יש לי מענה חלקי לשאלה הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: כמה פעוטות בסיכון אנחנו יודעים שקיימים בחתך הרוחבי של המדינה?

אורלי לוי אבקסיס: פחות או יותר, כמה שאנחנו, משרד הרווחה יכולים.

<סיגלית אלאנדרי: 2,617.

אורלי לוי אבקסיס: כמה?

<סיגלית אלאנדרי: 2,617.

<קריאות: - - -

<קריאה: מה אמרת?

<סיגלית אלאנדרי: כן.

<קריאה: לא, לא - - -

<קריאה: אני ראיתי פה - - -

<קריאות: - - -

<סיגלית אלאנדרי: רגע, סליחה - - -

<קריאות: - - -

אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, זה לא - - -

<רחל שוכמן: אלה שלא איתרו אותם, לא יודעים עליהם.

אורלי לוי אבקסיס: ברור.

<רחל שוכמן: הם לא נספרים בכלל.

אורלי לוי אבקסיס: אבל במחלקות הרווחה המקומיות אמורים לדעת ולבדוק איפה כל ילד, ומה המצב.

אורלי לוי אבקסיס: בעיקר אלה שלא נמצאים בתוך המסגרות.

פנינה תמנו: אז מי יכול לענות על - - -

אורלי לוי אבקסיס: הרווחה אמורים לדעת איפה הילדים האלה, ולמה הם לא נמצאים במסגרות.

אורלי לוי אבקסיס: לכן, אני שואלת את הרווחה.

<יצחק קדמן: יש נתונים.

<ורד כרמון: תראו, על פי החוק, רק במשרד הרווחה – ראיתם בנתונים ששלחנו היום – משולבים כ-19 אלף פעוטות במערכת.

<ורד כרמון: ויש את אלה שהאימא עובדת והם משולבים במשרד הכלכלה, שאני לא יודעת לפלח כרגע.

<ורד כרמון: אין לי עוד את הפיתרון איך למצוא את נוסחת הקסם ולהגיד כמה - - -

אורלי לוי אבקסיס: אין ביניכם ממשק?

<ורד כרמון: זה לא של הממשק, כי הם לא כותבים אם הם בסיכון או לא.

<ורד כרמון: אין לנו חיבור.

פנינה תמנו: סליחה, את יכולה לחזור על המשפט האחרון?

<ורד כרמון: אמרתי שיש גם פעוטות מוכרים ברווחה, שהאימא עובדת מעל 24 שעות, - -

אורלי לוי אבקסיס: ולכן הם לא באשכול 1 ו-2.

<ורד כרמון: - - ולכן הם לא נספרים אצלי – זה לא אשכול 1 ו-2 – - -

אורלי לוי אבקסיס: הם במשרד הכלכלה.

<ורד כרמון: - - הם לא נמצאים אצלי כזכאים על פי חוק פעוטות בסיכון.

<ורד כרמון: ויש נתון אחר – שהעברתי לאחרונה לוועדה אחרת – שיש פעוטות מגילאי לידה עד שלוש, שרשום עליהם בדיווחי נתוני הייסוד, שהם פעוטות – זה לא חוק פעוטות בסיכון, אבל הם פעוטות באיזשהו מצב סיכוני במשפחה – זה כמעט כפול, זה כמעט 40 אלף.

<ורד כרמון: אוקי?

<ורד כרמון: מכל מיני מצבים.

<ורד כרמון: עכשיו, זה לא בהכרח שכולם צריכים את המסגרת, ויכול להיות שחלקם הולכים למעונות היום השיקומיים, וחלקם הולכים לכל מיני פתרונות אחרים.

<ורד כרמון: אבל, נכון להיום, - -

פנינה תמנו: זה כאלה שאין להם פיתרון.

<ורד כרמון: - - כ-20 אלף כבר מוכרים.

<ורד כרמון: אז זה בטח לא 2,000 - - -

<יצחק קדמן: יש לפחות מספר כפול של כאלה שהיו צריכים והם לא יכולים להיכנס בגלל מגבלות תקציביות, ושום דבר אחר לא.

<ורד כרמון: אני לא יודעת להגיד את זה.

אורלי לוי אבקסיס: כן, מר וינטר.

<מוטי וינטר: תראו, כשהחוק הזה נידון, זאת אומרת, היה מצב מסודר, שאנחנו סידרנו ילדים למעונות יום לפי תקנות עבודה סוציאלית.

<מוטי וינטר: באותה תקופה אנחנו סידרנו 13,000-12,000 ילדים, ככה.

<מוטי וינטר: החשש הגדול בעת חקיקת החוק היה ההערכות השונות של משרד הרווחה לעומת אגף התקציבים.

<מוטי וינטר: אגף התקציבים העריך שיש 40,000-35,000.

<מוטי וינטר: לכן, המאבק היה, בעת החקיקה, על הקריטריונים, כמו שהערת.

<מוטי וינטר: מה שאנחנו רואים כרגע שדה-פקטו, עברו את החוק 19 אלף.

<מוטי וינטר: 19 אלף, ואנחנו הערכנו שלא יהיה, ובאמת זה התפתח הדרגתית.

<מוטי וינטר: עכשיו, כאשר פעלנו לפי תקנון ענייני הסעד, שהיה הרבה יותר גמיש, היו לנו 13 אלף ילדים.

<מוטי וינטר: לפי ההצעות שהגברת מריה רבינוביץ – הם שאלו את הלשכות השונות – השאלה מה מחליטים.

<מוטי וינטר: זאת אומרת, אם הולכים - - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל מר וינטר, אני פונה אליך בגלל שאתה מתעסק בכל הנושא של ילדים בסיכון, עשית ועדה בין-משרדית וכדומה, ואני באמת חושבת שהמסקנות שם היו מסקנות, וכמו שאמרת: זה לסיפור אחר.

אורלי לוי אבקסיס: יכול להיות, למרות שיש קווים משיקים.

<מוטי וינטר: כן - - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל מר וינטר, השאלה שלי היא: כאשר יש ילד בסיכון – ותעזוב עכשיו את הקריטריונים בצד – אתה מבין שישנם ילדים בסיכון, והם בסיכון ממשי, שלא נכנסים פה.

אורלי לוי אבקסיס: איך אנחנו יוצרים מנגנון, שלא רק שאנחנו יודעים לזהות אותם – קודם כל, זה באמת הנושא של לזהות אותם – אבל לתת להם מענה?

<מוטי וינטר: תראי, הוויכוח פה, התשובה - - -

אורלי לוי אבקסיס: אם בא אליך עובד סוציאלי ואומר לך: הילד הזה נמצא במצב סיכון, - -

<מוטי וינטר: אבל הילדים לא מסודרים רק - - -

אורלי לוי אבקסיס: - - אין סיכוי שאני יכול לקחת אותו לרופא, כי יש חסינות רפואית וכדומה.

אורלי לוי אבקסיס: רק ההורים שלו יכולים לקחת אותו, להוציא את האישור הזה, כדי להיכנס לקריטריונים.

אורלי לוי אבקסיס: בשאלה פשוטה, למה העובד הסוציאלי שלך, שמכיר את המשפחה, שהיה בבית שלהם, אומר לך: יש פה הזנחה פושעת, ויש פה אפילו אלימות במשפחה – למה חוות דעתו לא תהיה מספקת בשביל להכניס אותם תחת הגג הזה?

<מוטי וינטר: השאלה מופנית אלייך.

אורלי לוי אבקסיס: אני אחוקק את החוק, אתם תתמכו בו?

<מוטי וינטר: כן, בוודאי.

<מוטי וינטר: אני אענה לך כעובד סוציאלי, וכנציג המשרד – יש שתי תשובות: כעובד סוציאלי, אני מזדהה עם מה שאמרתם.

<מוטי וינטר: אני חושב שעובד סוציאלי, במסגרת ועדת תכנון וטיפול, יכול לתת הערכה, ויכול להחליט על - - - צריך רופא וכל הדברים האלה.

<מוטי וינטר: כנציג המשרד, שאני מייצג מדיניות של הממשלה, אני אומר: זה מה שהממשלה החליטה, וזה מה שאת החלטת בכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, לא - - -

<מוטי וינטר: עכשיו, אם את רוצה לשנות את זה, לכל דבר, תביני - - -

אורלי לוי אבקסיס: איך אתם, כמשרד הרווחה, לא יוצרים מנגנון – אתה יודע מה?

אורלי לוי אבקסיס: תגיד לי: אנחנו נלחמים עליו, אבל לא יוצרים איזשהו תזכיר חוק שבא - - -

<מריה רבינוביץ: יש כאן מנגנון.

<מוטי וינטר: יש כאן.

<מריה רבינוביץ: יש מנגנון.

<מוטי וינטר: רגע, עוד לא הגענו למה אנחנו עושים.

פנינה תמנו: אבל צריך לחשוב על זה שיכולה להיות בעיה, שאם אנחנו מסתמכים רק על הקביעה של פקיד הסעד או של העובד הסוציאלי, לפעמים זה יוצר בעיות מסוימות, ולא סתם יש את הדרישה הנוספת, המצטברת, של אישור גם מהרופא.

פנינה תמנו: נכון שישנם מצבים שאם זה חבלות, אז אי אפשר לראות.

פנינה תמנו: אבל צריך - - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל חברת הכנסת תמנו-שטה, את מבינה את ההיגיון שכדי לקבל את האישור הזה ההורה צריך לבוא לרופא ולהגיד לו: תרשום לי שאני הורה מכה.

אורלי לוי אבקסיס: נראה לך מצב נורמלי, שבן אדם, גם אם הוא מכה, יגיד לרופא?

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, קח אותי לחקירה.

פנינה תמנו: לא, אבל צריך לחשוב.

אורלי לוי אבקסיס: לכן, מנסים לחפש מנגנון אחר שיענה על הבעיה.

פנינה תמנו: נכון.

פנינה תמנו: זה, ללא ספק, צריך למצוא איזשהו - - -

יעקב מרגי: אין ספק שיש עוד הרבה אלפים שקשורים לפעוטות בסיכון, שצריך לטפל בהם.

יעקב מרגי: עכשיו, אם הישיבה היא מעקב על יישום החוק – כולם רואים נתונים באמת מעודדים, כי בסך הכול האחוזים לא גדולים של מי שלא מצליח להשתלב.

יעקב מרגי: אבל בואו נטפל, קודם כל, בבעיות שיש בחוק הנוכחי, כן?

יעקב מרגי: ואחר כך נתחיל לטפל במה שלא נכנס לחוק.

יעקב מרגי: יש לנו דברים שלא נכנסים לחוק, והבדיקה מצביעה לפחות על שלוש נקודות מרכזיות: בעיות התשלום, בעיות של מיקום והעומס על העובדים הסוציאליים שלא מצליחים - - -

<קריאה: - - - יש הרחבה של - - -

יעקב מרגי: אלה שלוש הנקודות, אם אני לא טועה.

יעקב מרגי: אלה, פחות או יותר, כבדות המשקל.

<מריה רבינוביץ: כבדות המשקל זה - -

אורלי לוי אבקסיס: כולל - - -

<קריאות: - - -

<מריה רבינוביץ: - - המצב הכלכלי - - -

יעקב מרגי: המצב הכלכלי, חוסר מקום.

<מריה רבינוביץ: חוסר מקום זו אחת הבעיות.

<מריה רבינוביץ: אבל - - -

יעקב מרגי: והעובדות הסוציאליות - - -

<מריה רבינוביץ: העובדות הסוציאליות, שלא ניתן להן שיקול דעת.

יעקב מרגי: לא ניתן להן.

יעקב מרגי: אני חושב שקודם כל כאן אנחנו צריכים או לפשט, מצד אחד, את התנאים בחוק ולתקן, ומר מוטי וינטר צודק – זה המגרש שלנו; או לבדוק כשלים, לדוגמה: חוסר מקום.

יעקב מרגי: כמה שתחוקקי בחוק הזה, לא יעזור כלום.

יעקב מרגי: כי אם ראש רשות מעדיף את כספי הפיתוח שלו למזרקות, כדי - - - ייראה יותר יפה, ובונה פחות מעונות; או שיש אינטרסים לגופים כאלה לא לעודד פתיחת מעונות בשכונות כאלה, כי זה "דופק" - - - כזה ואחר במקום כזה.

פנינה תמנו: מה שיושב פה - - - בכמה משרדים.

יעקב מרגי: לכן, פה צריך להיכנס בחקיקה, ופה טוב שמשרד הכלכלה שומע אותי, ואני חושב שהמבחנים שלכם צריכים להיות באמת-באמת לתמרץ ראש רשות, ולא מי שיש לו כוח, ובא ודורש, אלא לראות מה הוא עשה משלו לטובת מעונות.

יעקב מרגי: לקבוע תקינה של כיתות מעון ביישוב.

יעקב מרגי: כי אני אומר לכם – מתוך ידיעה, מתוך ניסיון בתחום הזה – אני אומר לכם: יש רשויות מקומיות, שנושא מעונות היום זה בסדר העדיפות האחרון.

יעקב מרגי: הוא, קודם כל, יעשה מזרקות, והוא, קודם כל, - - -.

יעקב מרגי: ואני מכיר גם לחצים בתוך היישוב: אל תבנה בשכונה הזאת, תבנה פה, כי זה "ידפוק" לי את העסק.

יעקב מרגי: לצערנו הרב, בבני אדם אנחנו עוסקים, ויש נגיעות ויש אינטרסים.

יעקב מרגי: לכן, אני חושב שאם רוצים באמת לפתור את הנקודות האלה, שהחקיקה הזו מעלה, צריך לשים דגש על שלושת הבעיות המרכזיות.

יעקב מרגי: ונתתי רק - - - אחת של כיתות המעון.

יעקב מרגי: זו תשומת לב שצריך לתת אותה.

יעקב מרגי: כי אין היום תקינה – מה - - - ראש רשות.

יעקב מרגי: ראש רשות יכול "לשחק" בכספי הפיתוח שלו, כפי שהוא יכול לשעבד את כל הכספים שלו מ"מפעל הפיס", מכספי הפיתוח שלו, ל-20 שנה בשביל איזה, לא יודע, היכל תרבות, בלי לפגוע בשום צורך כזה או אחר.

אורלי לוי אבקסיס: זה נכון?

יעקב מרגי: ודאי.

יעקב מרגי: יש תקינה?

יעקב מרגי: יש חובה לכיתות מעון?

<קריאה: לא.

<גיל ארז: לא.

<קריאה: לא.

<גיל ארז: לא.

יעקב מרגי: לא.

<קריאה: אין חוק - - -

יעקב מרגי: תדברי את בכנסת 20 פעם ו-30 פעם על עידוד נשים לצאת לעבודה, ולתת כלים – יד אחת עושה ככה, והיד השנייה - - -

אורלי לוי אבקסיס: ואיפה משרד הכלכלה?

<קריאה: אין חובה.

<גיל ארז: אין חובה.

<קריאות: - - -

יעקב מרגי: זה אנחנו, זה אנחנו, זה אנחנו - - -

<קריאות: - - -

יעקב מרגי: זו הנקודה שזועקת.

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, יכול להיות ישוב שלם עם ילדים, אבל לא תהיה בו בכלל מסגרת?

פנינה תמנו: לא.

<קריאות: - - -

<קריאה: אבל יש תופעה - - -

יעקב מרגי: כן, - - - שתביני.

<קריאות: - - -

אורלי לוי אבקסיס: אוקי, חבר'ה, בואו נכניס סדר.

יעקב מרגי: כיתות המעון רווחיות.

יעקב מרגי: רבותיי, אני מדבר מניסיון ומפרקטיקה: כיתות מעון היום רווחיות.

יעקב מרגי: זה סטרט-אפ לארגונים, אני אומר לכם.

יעקב מרגי: הן רווחיות, הן צפופות.

יעקב מרגי: אין מעון היום שהכיתה שלו חסרה בתקן, והם משחקים בסדרי העדיפויות.

יעקב מרגי: ראש רשות אין דחף.

אורלי לוי אבקסיס: אין נציג של השלטון המקומי?

יעקב מרגי: אין לו דחף.

<קריאה: יש עיריות.

אורלי לוי אבקסיס: אין.

<קריאה: יש, יש.

<קריאה: הנה, יש.

<קריאה: יש, מכפר יונה.

<אלברט מור: אני רוצה להתייחס לנקודה הזאת, אם יש מעונות, אם יש רשויות.

<אלברט מור: קודם כל, שמי אלברט מור, ואני מנהל מחלקת הרווחה בכפר יונה.

<אלברט מור: אני יכול לדבר על כפר יונה: יש מספיק מעונות, אין מספיק מקומות כי היישוב גדל, וכל הזמן יש תפוסה מלאה.

יעקב מרגי: זה לא מעיד על הכלל.

<אלברט מור: רק שנייה, אני מדבר - - -

יעקב מרגי: - - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל היא הנותנת, הוא אומר שיש יותר ביקוש אבל אין לו היצע.

<קריאה: - - - חוסר.

<קריאה: יש חוסר.

<אלברט מור: אבל לעומת זה, יש תופעה נוספת, שמתפתחת על יד, וזה המון משפחתונים פרטיים, שאני לא בטוח שכולם מבוקרים או מפוקחים.

<קריאות: - - -

<קריאה: זה סיפור אחר.

אורלי לוי אבקסיס: ולמה העירייה לא מפתחת עוד מוסדות כאלה, עוד מעונות?

<שמחה סחר: זה - - - חוק פיקוח.

<יצחק קדמן: תראי, בנו עיר חדשה במודיעין, לא תכננו שם בכלל מעונות.

<יצחק קדמן: התחילו לפתוח בבתים פרטיים, השכנים מתנגדים, הם לא רוצים - - -

<אודאה איפרגן: אבל החוק - - - גם על משפחתונים.

<קריאה: בוודאי.

<קריאה: זה - - -

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת מרדכי יוגב, אולי גם תפנה לראש המפלגה שלך ותשאל על בעיות שעלו פה בנוגע למשרד הכלכלה.

מרדכי יוגב: כן, זו שאלה שיכול להיות – ואני אומר זאת בכנות – שהיא תהיה בחילוקי דעות ביני לבין ראש המפלגה שלי.

מרדכי יוגב: בחמש השנים שקדמו לכניסה שלנו, עכשיו, לכנסת הנוכחית, כיהנתי כסגן ראש המועצה האזורית מטה בנימין, המועצה האזורית הכי גדולה בישראל – היום 61 אלף נפש – שדואגת למעונות, ויש לה מחלקת מעונות מועצתית.

<שמחה סחר: אבל יש לכם תקציבים, זה דבר אחר.

מרדכי יוגב: וחשה בצורך הזה, בחינוך מהילדות.

מרדכי יוגב: אני חושב שהבעיה, אחת מהבעיות שלנו היא שכל סיפור המעונות הוא בכדי להוציא את האימא לעבודה, - -

<יצחק קדמן: נכון מאוד.

מרדכי יוגב: - - ומתקשר עם מיצוי ההשתכרות והכול, ולא בראייה של הילד, אלא בראייה של אימא שלו.

מרדכי יוגב: ומבחינה זאת – אני אקצין – כמו שאני אומר:

מרדכי יוגב: המעונות הם האפסנאות בשביל לאפסן את הילד לצורך העבודה, והם נמצאים בחוק החינוך, שראש המועצה מחויב עליו.

מרדכי יוגב: אני חושב שזו רעה חולה, ואני ממליץ שנדון בה באחת מהפעמים בדיון עקרוני, ונביא לכאן גם את השרים או את נציגיהם.

מרדכי יוגב: בחלוקת השלל, גם בכנסת הנוכחית, שבין השר שמחון לבין שר החינוך, וניסיתי גם - - -

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו ניסינו בכנסת שעברה - - -

<יצחק קדמן: - - -

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: והייתה איזושהי אופציה לרגע שמשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה היה מוותר על הקולוניה הזו, - -

<נירה לאמעי רכלבסקי: - - - לעולם לא, ועכשיו יש סיכוי.

<מריה רבינוביץ: - - - יש סיכום.

<מריה רבינוביץ: עכשיו, יש סיכום.

אורלי לוי אבקסיס: - - ואחר כך זה חזר אחורנית.

אורלי לוי אבקסיס: באמת, המקום האידיאלי, הנורמלי, - -

<שמחה סחר: הטבעי.

אורלי לוי אבקסיס: - - שמגיל אפס ועד בכלל, כל החינוך יהיה במשרד אחד.

<מריה רבינוביץ: יש סיכום.

יעקב מרגי: אתם רוצים שנספר לכם את הנאום שהיה בממשלה על הדיון הזה?

מרדכי יוגב: אנחנו, בתחומים מסוימים, ויש את השדולה של השלטון המקומי, שלא יהיה מצב שהשלטון המרכזי מפיל הכול על השלטון המקומי: בכסף ובאחריויות שונות.

מרדכי יוגב: אבל הנקודה הזאת איננה אחריות שבהכרח בכסף.

מרדכי יוגב: אני מסכים עם חבר הכנסת מרגי, השר לשעבר, שהמעונות רווחיים.

מרדכי יוגב: אני אהיה כנה מאוד: אני רציתי להכניס את "אמונה" לתוך ישובים מסוימים: עלי, שילה – הייתה התנגדות של הגזברות של המועצה.

אורלי לוי אבקסיס: למה?

מרדכי יוגב: כי המעונות רווחיים.

יעקב מרגי: ראשי הרשויות למדו זאת, והם מפעילים מעונות באמצעות חברת המתנ"סים.

אורלי לוי אבקסיס: אז למה הם לא מקימים מעונות אם הם רווחיים?

מרדכי יוגב: מה?

אורלי לוי אבקסיס: אז למה הם לא מקימים אם הם רווחיים?

מרדכי יוגב: מקימים, מה זה "לא מקימים"?

אורלי לוי אבקסיס: זה לא הגיוני.

אורלי לוי אבקסיס: לא מספיק, מסתבר.

מרדכי יוגב: לספר לך כמה כיתות מעון בנינו בחמש השנים האחרונות?

מרדכי יוגב: לפחות 40.

אורלי לוי אבקסיס: אבל זה תלוי בסדרי העדיפויות של אותו - - -

מרדכי יוגב: ולכן אני חושב ואני מבקש שהכי קדימה לפרק זמן זה ואחר – לא יודע מתי – שנוכל לקיים דיון כזה באופן רחב ובאופן עמוק.

מרדכי יוגב: אני יוצא עכשיו מדיון שהיה פה – עמוק – שזימן יושב-ראש ועדת חוץ וביטחון, את ציפי לבני, והיה דיון עמוק בנושא תפיסת המדיניות שהיא מובילה, ושאין שלמות איתה בכל הממשלה.

מרדכי יוגב: אני חושב שהדיון הזה ראוי לא פחות, והוא עתיד כל ילדינו, ועמדתי תושמע ברמה, בניגוד אולי לדעת עמדת ראש מפלגתי – לא ניהלנו שום דיון כזה לפני כן.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעשה דיון מורחב בנושא:

אורלי לוי אבקסיס: תחת איזו קורת גג צריך להיות כל החינוך.

מרדכי יוגב: מיקומו של הילד, מגיל אפס ועד גיל חינוך חובה – היום שלוש, בהתאם להרחבה – האם תחת כנפיו של משרד החינוך, באחריות ראשי הרשויות או שמשרד הכלכלה, בצד, לאפסן, בשביל שהאימא תצא לעבוד.

<קריאה: היום - - - שלוש.

<קריאה: - - -

מרדכי יוגב: אני אומר, אני שואל.

<גיל ארז: רק כנציג משרד הכלכלה אנחנו חונכים בזה, אבל יהיה דיון אחר.

אורלי לוי אבקסיס: בוודאי, אף אחד לא רוצה לוותר על נתח כזה בתוך המשרד.

<גיל ארז: לא, לא קשור, זה עניין של - - - ורק עוד הערה אחת: בשנתיים האחרונות יש בנייה מאוד מאסיבית, שאנחנו מקווים שלקראת סוף השנה - - -

יעקב מרגי: זה בעידוד משרד הכלכלה.

<גיל ארז: בעידוד משרד הכלכלה - - -

יעקב מרגי: אני אמרתי.

יעקב מרגי: אבל לא תמיד כפוף למוטיבציה של הרשויות, ולתרומת הרשויות.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו ננסה לחשוב ביחד איך לא לעשות את זה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל בוא לא נחרוג מהנושא שלנו.

מרדכי יוגב: מבחינה זאת נהנינו מכל השרים, כולל מהשר בנימין בן אליעזר וכולל מהשר שלום שמחון – שרי מפלגת העבודה ואחרים.

יעקב מרגי: - - - היה אקטיבי.

<גיל ארז: אני נפגשתי רק לאחרונה עם ראש המועצה האזורית שלכם.

אורלי לוי אבקסיס: כן, מר וינטר.

<מוטי וינטר: אל"ף, הערה, לחזק את דבריו של חבר הכנסת מרגי: במיוחד בכוח אדם, לא מספיק הגדיר.

<מוטי וינטר: והחוק הזה לא ניתן עם תוספת שמתבקשת, יש רק תוספת של 20 אלף פעוטות שדורשים התערבות.

<מוטי וינטר: אין תוספת ליושב-ראש ועדה לילדים בסיכון.

<מוטי וינטר: אנחנו מאלתרים, בעצם.

<מוטי וינטר: מה שהגברת מריה רבינוביץ נתנה זה רק חלק מהתמונה של האלתור הגדול שאנחנו נאלצים לעשות, ובין השאר בנושא של כוח אדם.

<קריאה: וגם הכשרה.

<מוטי וינטר: וההערה שלו מאוד חשובה.

<מוטי וינטר: ואין לנו, לאורך כל הקו לא קיבלנו שום תוספת - - -

אורלי לוי אבקסיס: מה, של כוח אדם, של עובדים סוציאליים.

<מוטי וינטר: כן, בתשתית, בתשתית של החוק הזה.

<מוטי וינטר: היינו צריכים לעכל אותו - - -

אורלי לוי אבקסיס: איך אפשר לעשות את זה, מר וינטר?

אורלי לוי אבקסיס: תשתמש בנו, בכנסת, בוועדה.

יעקב מרגי: אני אגיד לך איפה הבעיה, אני אומר לך איפה הבעיה: אנחנו פה לוחצים לפעמים לחוקק חוק, בסדר?

יעקב מרגי: תופסים פה את נציג משרד האוצר, יושבים ונותנים לו – יש לי את שני הכובעים, אני יכול לומר לך.

יעקב מרגי: ואז הוא גומר, יוצא החוק, הוא חוזר אלייך, למשרד.

יעקב מרגי: הוא אומר: אתה ביקשת ממני את זה?

יעקב מרגי: אני עכשיו לא יכול לתת לך, כי - - - ייקחו לי את זה.

יעקב מרגי: וזה סחר מכר, וזה בסוף נופל על המשרד, אז הוא לא יקבל תקנים.

יעקב מרגי: החוק משית עליו משימות, והוא לא נותן לו את זה.

יעקב מרגי: כי הוא אומר לו: תשמע, השר ביקש זה, ויש לו את זה.

יעקב מרגי: למשרד האוצר זה תמיד סכום אפס, בסוף.

אורלי לוי אבקסיס: איך אנחנו יכולים להתגבר על הנקודה הזאת?

<מוטי וינטר: רגע, לא סיימתי את דבריי, אני אתייחס למה שאת רוצה.

<מוטי וינטר: הערה שנייה, לדברים שאמר חבר הכנסת מוטי יוגב: צריך לעשות צדק עם משרד הכלכלה.

<מוטי וינטר: משרד הכלכלה, בשנים האחרונות, פיתח תכנית מאוד מקיפה, בראשותה של פרופסור מיקי רוזנטל, תכנית שהיא סטנדרטים של כל מעונות היום.

<מוטי וינטר: זאת אומרת, כל מה שאתה אומר לא מדויק בכלל.

מרדכי יוגב: לא אמרתי שיש שם פגיעה.

מרדכי יוגב: אני ציינתי לחיוב.

<מיכל כרמל: - - - לאפסון.

יעקב מרגי: האפסון היה קיצוני.

יעקב מרגי: הוא אמר שהוא מקצין.

מרדכי יוגב: נכון.

<מוטי וינטר: אני חושב שנעשתה עבודה גדולה.

<מוטי וינטר: וגם ההערה, היו פה תפיסות לגבי מעונות היום, זה לא התחיל מחינוך.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אני אגיד לך: בתוך הסיפור הזה – ואני יודעת על מה אתם מדברים, אתם מדברים על חוק הפיקוח על מעונות היום – יש שם בעיות שלא לקחו אותן בחשבון: כמו שימוש חורג, שמה שהיה מביא בעצם לסגירה של מעונות שנמצאים בתוך הרשויות המקומיות, בעיקר כשהתכנון והבנייה נמצאים בוועדת הפנים והגנת הסביבה, ולא נסגר שם.

אורלי לוי אבקסיס: שימוש חורג ניתן לבתי כנסת וכדומה, אבל לא למעונות יום.

אורלי לוי אבקסיס: הנושא של הפיקוח, המיבדקות – היו שם יותר מדי בעיות.

<מוטי וינטר: אבל יש הצעות, יש תכניות.

אורלי לוי אבקסיס: וגם השמירה על המחיר, הפיקוח על המחיר, שזו הקטסטרופה, כל העלות, איך אמרת?

אורלי לוי אבקסיס: משרד האוצר עושה משהו, אבל, בסופו של דבר, מה שאנחנו דרשנו זה שיהיה תקצוב, כדי שהורים שהיום לא יכולים לעמוד בסכום הזה, מחר-מחרתיים יצטרכו לעמוד בסכום כפול ומכופל.

אורלי לוי אבקסיס: ולכן אנחנו רוצים פתרונות כדי לא ליצור מצב, שאתה שאומר: של אבסורד, שאנחנו מחוקקים חוק, אבל הציבור לא יכול לעמוד בו.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא רציתי לחוקק חוק, ואני הייתי בין אלה - - - שהיו בו יותר מדי בעיות, שאחר כך היו נופלות על כתפי ההורים.

אורלי לוי אבקסיס: ברגע שנפתור את הבעיות האלה, יהיה חוק; לא יפתרו את הבעיות האלה, אנחנו, לא רק בוועדה הזאת - - -

<קריאה: איך יפתרו?

אורלי לוי אבקסיס: קודם-כל, בתכנון ובנייה.

אורלי לוי אבקסיס: השימוש החורג הוא משהו שאי אפשר לעבור עליו, צריך להחריג.

אורלי לוי אבקסיס: כמו שהחריגו בתי כנסת, צריך להחריג את מעונות היום.

אורלי לוי אבקסיס: לא ייתכן שאנחנו נסגור עכשיו את מעונות היום, אבל אין לנו פיתרון אחר.

אורלי לוי אבקסיס: או שנזרוק אותם, אחר כך, לשולי החברה, באזורי תעשייה או לא יודעת מה.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא משהו שאנחנו רוצים.

אורלי לוי אבקסיס: יש את הנושא של הפיקוח על המחירים, ואנחנו לא רוצים שהוא יתחיל להמריא: במקום 2,000 שקל, 4,000 שקל וכדומה.

אורלי לוי אבקסיס: הורים לא ייצאו לעבוד, לא יהיה שווה להם.

אורלי לוי אבקסיס: שווה לאימא לשבת בבית, להחזיק את הילד שלה, ולא לתת אותו למישהו אחר, לגדל לה אותו, בסכום שהיא עוד צריכה לשלם על זה שהיא רוצה לצאת לעבוד.

אורלי לוי אבקסיס: יש בעיות אחרות, אנחנו לא ניגע בנושא הזה.

אורלי לוי אבקסיס: עדיין, במעונות המוכרים יש סוג של פיקוח, כזה או אחר, הוא לא מספיק.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אנחנו עכשיו לא נזרוק את התינוק ביחד עם המים.

אורלי לוי אבקסיס: את רצית להגיד משהו?

<מוטי וינטר: אבל עוד לא הגעת - - -

אורלי לוי אבקסיס: לא סיימת.

אורלי לוי אבקסיס: מר וינטר, בבקשה.

<מוטי וינטר: בעצם התכנסנו לצורך העניין של חבר הכנסת זבולון אורלב – ההערה שהוא הטיל להקים פה ועדה וכולי וכולי.

<מוטי וינטר: אז זה בעצם, יש מה שאנחנו עשינו, המשפטנים, ביחד עם המרכז לשלטון מקומי: גיבשנו כל מיני הצעות, שחלקן עונות על הדברים שהגברת מריה רבינוביץ העלתה.

<מוטי וינטר: אלא מה?

<מוטי וינטר: שאנחנו לא יכולנו להקים את הוועדה, משום שיש לנו, אנחנו בסיכום עם אגף התקציבים במשרד האוצר, שאנחנו לא עוסקים בשום דבר שעוסק בחקיקה או בתיקוני חקיקה.

<מוטי וינטר: לכן, כשאת שואלת אותי מה לעשות - - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל זו חובתכם, מר וינטר.

<מוטי וינטר: עכשיו אני מדבר כפקיד ממשלתי.

אורלי לוי אבקסיס: אוקי.

<מוטי וינטר: ואני מדבר אלייך – את במעמד אחר, ואני במעמד אחר.

<מוטי וינטר: אמר מקודם חבר הכנסת מרגי, אני נותן לך את העובדות.

<מוטי וינטר: אני יושב פה, אני אגיד לה, יש מקצוע, כל מה שאת רוצה.

<מוטי וינטר: אבל כפקיד ממשלה, שאני לא מייצג את עצמי, אז אני אומר:

<מוטי וינטר: יש לנו הסכם ל-2014-2012, שאנחנו לא יכולים להיכנס לדברים שכרוכים בהצעות חוק חדשות, בתיקוני חקיקה, שיש להם השלכות כספיות.

אורלי לוי אבקסיס: כמה?

אורלי לוי אבקסיס: בשביל 20 מיליון שקל אתה אומר שעל זה יפלו ילדים - - -

<קריאה: על פחות - - -

<מוטי וינטר: בואי, תיכנסי איתי פעם לדיונים ותשאלי - - -

אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת.

יעקב מרגי: יש סעיפים שאם תתני לו 20 מיליון שקל, הוא - - -

אורלי לוי אבקסיס: מר וינטר, אבל מה החלופה?

אורלי לוי אבקסיס: להשאיר אותם - - -

<מוטי וינטר: רגע.

<מוטי וינטר: אני חייב להגיד לך את העובדות.

<מוטי וינטר: יש לנו הצעות, אין בעיה.

<מוטי וינטר: יש לנו הצעות.

אורלי לוי אבקסיס: מה ההצעות?

<מוטי וינטר: על שינוי של הקריטריונים, על כל מיני דברים.

אורלי לוי אבקסיס: אתם תוכלו להעביר לנו, לוועדה, את הרעיון להצעות?

<מוטי וינטר: בבקשה?

<שמחה סחר: - - - את ההצעות.

אורלי לוי אבקסיס: אתם תוכלו להעביר לנו את הרעיונות לשינויים?

<מוטי וינטר: תפני לכבוד השר, ומה שהוא יגיד לנו נעשה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: מר וינטר, אני רוצה לדעת משהו:

אורלי לוי אבקסיס: אם יש לכם חוות דעת מקצועית שלא תלויה בתקציבים, אני רוצה שתביאו אותה לוועדה.

<מוטי וינטר: תראי, לכל דבר יש השלכה תקציבית, גם אם נגיד - - -

אורלי לוי אבקסיס: בסדר, אבל אני מבקשת את חוות הדעת המקצועית.

<מוטי וינטר: תפני לשר, בסדר.

<מוטי וינטר: את תקבלי.

<מוטי וינטר: אני לא יכול לתת לך תשובה כרגע.

<מוטי וינטר: כן, אני מוגבל.

יעקב מרגי: - - - את יודעת על מה להצביע היום.

אורלי לוי אבקסיס: אוקי, אנחנו נבדוק.

<מוטי וינטר: אני אומר לך: יש מקצוע - - -.

<מוטי וינטר: כל הצוות פה, אנשים נהדרים.

אורלי לוי אבקסיס: קודם כל, תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: וזה יבוצע.

אורלי לוי אבקסיס: כן.

<שולי אבידור: שמי שולי אבידור, אני עובדת סוציאלית מעיריית רעננה, ויושבת-ראש הוועדה לזכאות למעון יום לפי חוק פעוטות בסיכון.

<שולי אבידור: עוד מאז חקיקת החוק ולפני היישום שלו, התרעתי וראיתי, זיהיתי את הלקונות ובעצם את החוסרים בחוק.

<שולי אבידור: גם עבודת המאסטר שלי עסקה בזה, בהצעות לשינוי החוק.

<שולי אבידור: אבל אני יכולה להגיד שאני, כעובדת סוציאלית במדינת ישראל, מאוד מקווה שפעוטות בסיכון שעונים לקריטריונים של החוק, אבל שהמשפחות לא הצליחו להביא אישור רפואי – לא בגלל זה הם לא נכנסו למעון.

<שולי אבידור: כי אני מודה שאחרי שיחות עם מפקחים במשרד הרווחה, כדי לחשוב איך לעקוף את החוק, עובדים סוציאליים פועלים בדרכים יצירתיות.

<שולי אבידור: אני אומרת לאימא: תיגשי לרופא הילדים, ותגידי שהוא ממליץ על סידור במעון.

<שולי אבידור: בלי כי את מכה אותו או מזניחה אותו או לא יודעת להקריא לו סיפור בלילה.

<שולי אבידור: העובדת הסוציאלית, שרואה אינטראקציה אם-ילד, שעושה ביקורי בית, שרואה איך הילד אוכל, אני רואה בתוך החדר: התינוקות יושבים אצלי, חונים את העגלה בחוץ, ויושבים אצלי, בוועדה, וגם בשבילי זאת הזדמנות לתצפית.

<שולי אבידור: שנותנת את כל המידע על התפקוד ההורי, ועל ההזנחה בבית – מספיקה לי, האישור הרפואי בשבילי זה איזושהי חותמת, זה אישור.

<שולי אבידור: סידרתי ילד במעון.

<שולי אבידור: ילד - - -

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, בסופו של דבר, הכול בעצם נחתך על העובד הסוציאלי?

<שולי אבידור: בוודאי.

<שולי אבידור: החוק מאוד כובל את ידו של העובד הסוציאלי.

אורלי לוי אבקסיס: הוא כבל בעצם את זה רק בשביל שפחות ייכנסו, כמו איזה - - - בוא נצמצם.

<יצחק קדמן: נכון.

יעקב מרגי: נכון.

פנינה תמנו: אני לא מסכימה.

פנינה תמנו: לא נכון, אני לא מסכימה.

<יצחק קדמן: מאה אחוז נכון, חברת הכנסת תמנו-שטה.

פנינה תמנו: סליחה, אי אפשר להרחיב יותר מדי - - -

<יצחק קדמן: חברת הכנסת תמנו-שטה, - -

פנינה תמנו: אני לא מסכימה, ואני אסביר לך למה.

<יצחק קדמן: אני הייתי כשחוק

<יצחק קדמן: קו את החוק – הכול היה טריקים כדי להקטין את מספר הילדים, זה הכול.

<יצחק קדמן: לא הייתה על זה שום מחשבה פרופסיונלית, רפואית.

<יצחק קדמן: שום דבר.

אורלי לוי אבקסיס: חברת הכנסת תמנו-שטה, אנחנו רוצים לתת מסגרות לילדים.

פנינה תמנו: זה בסדר, אני רוצה לתת להם מסגרות - - -

אורלי לוי אבקסיס: את לא מרחיבה את הסמכות.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא מדברים, חלילה וחס, על הוצאת ילדים מהמשפחה.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא קשור.

אורלי לוי אבקסיס: זה רק בשביל הסידור.

<שמחה סחר: אנחנו לא מוציאים את הילד מהבית כבר.

פנינה תמנו: אבל זה מעונות יום.

פנינה תמנו: השאלה אם - - -

אורלי לוי אבקסיס: ובוקר.

פנינה תמנו: מעונות יום - - -

אורלי לוי אבקסיס: רגילים, רגילים.

פנינה תמנו: בסדר.

אורלי לוי אבקסיס: אני קלטתי לרגע שיש פה זה.

פנינה תמנו: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא מדברים על הפנימיות, אנחנו לא מדברים על זה - - -

פנינה תמנו: מעונות יום – אני הבנתי שיש מעונות יום מיוחדים.

<קריאות: לא.

יעקב מרגי: לא, זה שילוב, זה שילוב.

אורלי לוי אבקסיס: לא, רגיל, רגיל, רגיל.

אורלי לוי אבקסיס: של משרד הכלכלה - - - הילד שלי והילד של ההיא, ושכולם יהיו ביחד.

<קריאות: - - -

יעקב מרגי: אז הוא לא יצא לאומנה.

יעקב מרגי: אז הוא לא יגיע בסוף לאומנה, ולא - - -

אורלי לוי אבקסיס: לא אומנה ולא - - -

מרדכי יוגב: גברתי היושבת-ראש, בשביל להבהיר, אז בתוך מעון היום, כמו - - - שפה, יש סייעת נוספת, יש - - - נוספת.

פנינה תמנו: את זה אני יודעת, לארבע שעות.

<קריאה: אגב, יובהר שבחוק עצמו כתוב שהתאמה למעון יום זה כדי למנוע את הוצאתו מביתו.

<קריאה: זה כתוב במפורש בחוק.

יעקב מרגי: כן, זה הרציונל.

פנינה תמנו: אז השאלה היא שכאשר נדרשת סייעת כזאת, שמחריגה את הילד, וילדים הם מספיק אינטליגנטים להבין את זה גם בגיל הזה – שם אני חושבת שצריך להשאיר את הסעיף של הרופא.

<קריאות: - - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל בשביל הסייעת - - - רופא, זו ועדת שילוב.

<קריאה: זו ועדה אחרת.

אורלי לוי אבקסיס: זו ועדת שילוב.

<קריאות: - - -

<קריאה: זה - - - שלא דרך החוק.

אורלי לוי אבקסיס: זה משהו אחר.

יעקב מרגי: אני רוצה להתחבר לדברים שהיא אמרה – אני חושב שזה לא דרכים יצירתיות, זו חובתה.

יעקב מרגי: כי כמו שאת רואה ומכירה את המשפחה, גם רופא המשפחה בסוף מכיר את המשפחה, הוא יודע.

<אלברט מור: לא בהכרח.

יעקב מרגי: וכשהיא באה בשם העובדת הסוציאלית שאומרת: המלצה כזו, רופא המשפחה קורא את המפה.

<שמחה סחר: אבל למה צריך לעשות ככה?

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת מרגי, למה להחמיר את זה?

יעקב מרגי: לא מחמיר, ההיפך.

אורלי לוי אבקסיס: ואני אגיד לך: אבל יש הורים שיפחדו.

אורלי לוי אבקסיס: הורים שיפחדו.

יעקב מרגי: ההיפך, כי ללכת ולהביא אישור רפואי שנוגע באלימות ובהזנחה – הורה יפחד באמת.

<יצחק קדמן: נו, זהו.

אורלי לוי אבקסיס: אז גם זה לא פותר את כל המקרים.

יעקב מרגי: את רוצה להוריד את זה לגמרי?

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה שיסתמכו, הרי גם ככה היא הקובעת.

יעקב מרגי: הלוואי.

אורלי לוי אבקסיס: מי שקובע זו העובדת הסוציאלית.

יעקב מרגי: הלוואי, הלוואי.

אורלי לוי אבקסיס: הפך להיות, כל העניין של החתימה של הרופא זו רק חותמת גומי כדי - - - משפחות ילכו.

פנינה תמנו: אז מה - - - הרציונל?

אורלי לוי אבקסיס: להקטין

<יצחק קדמן: להקטין את מספר - - -

יעקב מרגי: משרד האוצר רצה שעוד - - -

אורלי לוי אבקסיס: אם היו יכולים להגיד: רק בעלי עיניים כחולות, היו אומרים: רק בעלי עיניים כחולות.

פנינה תמנו: אז מה אנחנו רוצים מהם?

פנינה תמנו: זה אנחנו שצריכים לשנות את החוק.

<יצחק קדמן: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

<קריאה: בדיוק.

אורלי לוי אבקסיס: כן, את מזמן ביקשת רשות דיבור.

אורלי לוי אבקסיס: רק את שמך לפרוטוקול.

<רחל שוכמן: רחל שוכמן.

<רחל שוכמן: אני חוזרת כרגע חזרה לנושא של חוסר במקומות ובמעונות: כל רשות מקומית אחראית מגיל שלוש לילדים, ומקימה בתי ספר.

<רחל שוכמן: למה לא לחייב את הרשויות המקומיות, שהם אחראים לילד מיום היוולדו?

<רחל שוכמן: כמו שאף ראש עירייה לא יחשוב שהוא לא פותח בית ספר מפני שאין לו תקציב, כי הוא חייב לילדים.

<רחל שוכמן: צריכים פשוט להחיל את זה מגיל אפס.

יעקב מרגי: אגלה לך סוד: גם בתי ספר לא פותחים מספיק.

פנינה תמנו: זה דיון אחר לגמרי.

<רחל שוכמן: לא, בתי ספר – אין רשות שאין לה בתי ספר.

<רחל שוכמן: ואם אין, אז הם דואגים להסיע ילדים, ולשלם אגרת לימודי חוץ.

מרדכי יוגב: גברתי היושבת-ראש, זה פשוט מדי: זה נתונים.

מרדכי יוגב: במשרד החינוך יושבים אנשים במינהל הפיתוח, - -

<קריאה: יש להם תקינה.

מרדכי יוגב: - - ומיום לידתו של הילד הוא כבר אצלם במחשב.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

יעקב מרגי: ויש תקינה, פה אין תקינה.

<רחל שוכמן: אז זה מה שאנחנו - - -

יעקב מרגי: זה מה שאני העליתי.

<רחל שוכמן: אבל זה בדיוק מה שאני אומרת לכם: תקינה.

<גיל ארז: אני רוצה להבהיר - - - עד גיל שלוש אין חוק, בניגוד לחוק חינוך - - -

<רחל שוכמן: לכן אני אומרת.

<רחל שוכמן: זה מה שאני אומרת.

<קריאות: - - -

מרדכי יוגב: ולכן ישבתי קודם ואמרתי: זה דורש את דיון העומק הזה – שרשרת החינוך.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת מוטי יוגב, אנחנו לוקחים את הרעיון שלך.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעשה - - -

מרדכי יוגב: זה לא במשרד הכלכלה ולא במשרד הרווחה.

מרדכי יוגב: בשני המשרדים הללו אין קריטריונים.

מרדכי יוגב: ולצורך העניין, - - -

<יצחק קדמן: - - -

<רחל שוכמן: אז זה מה שצריכים לעשות.

<רחל שוכמן: בשביל זה אנחנו פה.

מרדכי יוגב: ציינתי לחיוב שרים ממפלגת העבודה, שתרמו לבנייתן של הרבה כיתות מעון ביהודה ושומרון.

מרדכי יוגב: אבל באותה מידה יכול היה להיות – וחייתי גם את זה – שיבנה רק פה או רק שם.

<מיכל כרמל: אז תעזרו לנו.

מרדכי יוגב: וילדים יזכו - - -

<קריאות: - - -

אורלי לוי אבקסיס: - - - למי שמחזיק באותו תפקיד.

מרדכי יוגב: לכן, שרשרת החינוך תביא אותנו למקום אחר.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת מוטי יוגב, אנחנו ננסה לקדם את הרעיון הזה, כמו שניסינו בפעם שעברה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מקווה שחילופי האישים במשרדים השונים יגרמו לכך שאולי בקדנציה הזו נצליח להביא איזושהי מהפיכה.

<גיל ארז: רק להגיד שאתה צודק בגלל - - -, כי אין חוק.

אורלי לוי אבקסיס: אין חוק.

אורלי לוי אבקסיס: כן, אני ממשיכה איתך.

<רחל שוכמן: אני רוצה לחזור לעניין של הסייעות: זה חוסר אחריות מצידנו שאנחנו מאפשרים, שילדים עם לקויות מסוימות, לא תהיה אחות מוסמכת שתטפל בילד.

<רחל שוכמן: כי אם יושבים ילדים - - -

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נלחמים על אחיות בית ספר, את לא יודעת כמה.

<קריאות: - - -

יעקב מרגי: - - - הלוואי.

<רחל שוכמן: אבל תינוק - - -

אורלי לוי אבקסיס: אני מסכימה איתך, אבל זה לא יקרה, אין לנו תקציבים.

<קריאה: אבל מה זה החוק?

<קריאות: - - -

אורלי לוי אבקסיס: בואו, עכשיו נחזור לנושא.

יעקב מרגי: זה יהיה הכול או לא כלום.

אורלי לוי אבקסיס: כן.

<שולי אבידור: קודם כל, מה שהייתי צריכה להגיד קודם הוא שאני מברכת על קיום המפגש הזה, ואני רוצה לחזור לזה שחוק פעוטות בסיכון הוא חוק מבורך.

<שולי אבידור: כלומר, הוא חוק שנחקק כדי למנוע שילדים יישארו בבתים שלהם במצבים שמסכנים אותם, כי לרשויות אין תקציבים או אין מכסות, ולכן המדינה לקחה את האחריות על המכסות.

<שולי אבידור: ולהתייחס למה שחבר הכנסת מרדכי יוגב אמר קודם:

<שולי אבידור: אנחנו לא מכניסים פעוטות בסיכון למעונות יום כדי שהאימהות שלהם תצאנה לעבוד.

<שולי אבידור: בהרבה מקרים מוטב לו, לפעוט, להיות במעון, מאשר להיות עם אימא בבית.

<שולי אבידור: אבל החוק קבע גם – כמו שהוא חייב קיום ועדה – קביעת תכנית טיפולית למשפחה.

<שולי אבידור: כלומר, לא מספיק שהפעוט נכנס למעון, הוא חוזר בעצם לאותו הבית.

<אודאה איפרגן: לא, זה לא בחוק.

<אלברט מור: לא, זה לא בחוק.

<שמחה סחר: זה לא בחוק.

<אלברט מור: זה לא בחוק, זה יצירתי.

<מיכל כרמל: זה בתקנון ענייני הסעד.

<שולי אבידור: זה בתקנון ענייני הסעד?

<שולי אבידור: אני מחייבת את זה בוועדה.

<שולי אבידור: כלומר, ההורים חותמים על פרוטוקול שהם חייבים ללכת לטיפול זוגי, להדרכה הורית, להגיע לעובד סוציאלי, שהאחים ילכו למועדונית.

<שולי אבידור: תכנית טיפולית נקבעת למשפחה.

<מריה רבינוביץ: זו אחת ההצעות - - -

<קריאה: אבל גם כולנו מבינים - - -

אורלי לוי אבקסיס: טוב, חברים, בגלל שהרבה דברים נמצאים בתקנות, והתקנות שייכות לוועדה אחרת - - -

<נירה לאמעי רכלבסקי: כרגע, אין תקנות.

<נירה לאמעי רכלבסקי: כרגע, אין תקנות - - -

אורלי לוי אבקסיס: כרגע, אין תקנות.

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, יש פה הוראת סעיף בחוק להעביר תקנות לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אורלי לוי אבקסיס: אני יכולה להגיד לכם שלא הגיעו לשם שום תקנות, אבל אנחנו נבקש לשנות ולהעביר תקנות לוועדה הזו, כי אני חושבת שיש חשיבות לנושא הזה, שזו הוועדה שדנה במעונות היום בכלל.

אורלי לוי אבקסיס: אבל, מר וינטר, אם יש לך עוד משהו להוסיף לפני שאנחנו מגיעים לאיזשהו סיכום?

<מוטי וינטר: תראי, - - - את הצד החיובי של התפתחות הנושא של החוק הזה.

<מוטי וינטר: סך הכול, זה 18 אלף ילדים.

<מוטי וינטר: יש פה הרבה מאוד התפתחויות חיוביות היום, בארץ, בכל הנושא של הגיל הרך, וצריך לברך על כך.

<מוטי וינטר: לא התייחסנו ל-74 המעונות הרב תכליתיים, שגם זו מהפיכה בתחום – הן מעונות היום והן המשפחתונים.

<מוטי וינטר: אפשר לשנות ואפשר לעשות פה הרבה מאוד - - - יש לנו הצעות, אם ייתנו למערכת לעשות.

<מוטי וינטר: זה כל מה שאני יכול להגיד.

<מוטי וינטר: אנחנו - - -

אורלי לוי אבקסיס: תראה, אבל עכשיו יש לך שר שמחובר מאוד לשר האוצר.

אורלי לוי אבקסיס: מה גם שאומרים שאין פגיעה במשרד הרווחה ולא תהיה.

אורלי לוי אבקסיס: והבנתי שיש עוד 200 מיליון שקל תוספת לנושא.

יעקב מרגי: בכל מקרה, מצד אחד, אנחנו לא מקצצים, אבל דוחפים לו עוד 50 אלף ילדים.

יעקב מרגי: אז מר וינטר, צפה פגיעה, מה שנקרא.

יעקב מרגי: יש לך פה פוטנציאל של 50 אלף ילדים.

אורלי לוי אבקסיס: אז בגלל הנושא של ההורדה, יש דברים מסוימים, למשל: בנושא של ההורדה של הכסף של הילדים, והיא תרד ותפגע, בעיקר במשפחות האלה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו ננסה ליצור איזשהו איזון.

אורלי לוי אבקסיס: בפגישה שלי עם שר האוצר אני אעלה את הנושא הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שזה אחד הנושאים.

אורלי לוי אבקסיס: כי בפה אחד אומרים: לא פוגעים באוכלוסיות המוחלשות, וביד השנייה חותכים להם בקצבת הילדים.

אורלי לוי אבקסיס: ויכול להיות, מהיכולת שלהם לתת את ההשלמה - - -

פנינה תמנו: אבל אותה קצבה הולכת בסוף לביטחון תזונתי.

פנינה תמנו: זה לא נכון לצייר את זה בצורה כזאת.

פנינה תמנו: אותם כספים שנגזרים מהצמצום והקיצוץ בקצבאות הילדים - -

<יצחק קדמן: איפה - - -

פנינה תמנו: - - הולכים לטובת משרד הרווחה, לביטחון תזונתי.

פנינה תמנו: יש הרבה מאוד פרויקטים.

פנינה תמנו: יש הרבה.

אורלי לוי אבקסיס: מה, לעמותות שיחלקו אוכל למי שהולך לשם?

<יצחק קדמן: שניים וחצי מיליארד שקל - - -

יעקב מרגי: בואי, אני אגיד לך מניסיון: זה אופטימי - - -

פנינה תמנו: לא נכון.

פנינה תמנו: יש הרבה מאוד פרויקטים סביב החינוך, - -

אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, לא, לא.

אורלי לוי אבקסיס: טוב, אנחנו לא נסכם - - -

פנינה תמנו: - - משרד החינוך - - -

אורלי לוי אבקסיס: חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה.

פנינה תמנו: לצייר את זה בצורה - - -

יעקב מרגי: חברת הכנסת תמנו-שטה, מניסיון יבואו פקידי משרד האוצר, וישימו לו קריטריונים - - -

מרדכי יוגב: אני חושב שאנחנו חייבים להשפיע על התקציב עכשיו.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

מרדכי יוגב: אני לא יודע את מקומך במשרד הרווחה – מה התפקיד המדויק?

אורלי לוי אבקסיס: סמנכ"ל לשירותים חברתיים.

מרדכי יוגב: מצוין.

מרדכי יוגב: ובהתאם לתקציב, שיש פה כמה נציגים של יש עתיד, וגם אני אצטרך לדבר עם שר האוצר.

מרדכי יוגב: הוא הצמיד היום את כל ההנחות במשרד הכלכלה למעונות, למיצוי ההשתכרות - - -

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

פנינה תמנו: זה לא נכון, זה בוטל.

פנינה תמנו: זה בוטל.

פנינה תמנו: זה מוקפא, בינתיים.

אורלי לוי אבקסיס: זה בוטל.

אורלי לוי אבקסיס: ההקפאה אמורה להיות לשנה וחצי.

פנינה תמנו: צריך להילחם בדברים האלה.

פנינה תמנו: בהתחלה זה היה - - -, באמת שהם מיצו את כושר ההשתכרות - - -

<קריאה: זה לא השנה.

אורלי לוי אבקסיס: שנה וחצי, עד התקציב הבא.

<קריאה: - - -

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת מרדכי יוגב, עשינו פה קצת רעש ודרשנו.

מרדכי יוגב: כמה אחוזים זה היום?

פנינה תמנו: נשאר אותו הדבר.

אורלי לוי אבקסיס: הוא רצה שני הורים עובדים – זה לא יקרה בתקציב הזה, אבל זה יהיה בהיכון לתקציב הבא.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעמוד על המשמר.

מרדכי יוגב: אוקי, אז אני רוצה להגיד גם בהיכון לתקציב הבא, ויש לי מה להגיד, אבל לא נבלבל את השכל על מה שלא.

מרדכי יוגב: וגם בשביל חבר הכנסת מרגי, כי זה מוצמד גם למתווה המשותף – עוד הצמדה של עוד שלוש פעמים לסובב על החרדים.

מרדכי יוגב: אני רוצה לומר שבואו נחריג - - -

יעקב מרגי: אין לי בעיה לסובב על החרדים.

יעקב מרגי: אבל על הדרך נפגעים גם הלא חרדים.

מרדכי יוגב: נכון.

מרדכי יוגב: בואו נגיד שפעוטות בסיכון עם המלצת עובדת סוציאלית, לא יהיו כפופים לשום מגבלה: לא של מיצוי ההשתכרות העתידי לשנת 2014 - - -

<גיל ארז: אבל זה גם עכשיו, דרך אגב.

<יצחק קדמן: לא נכון.

מרדכי יוגב: לגבי הפעוטות בסיכון.

אורלי לוי אבקסיס: למה?

אורלי לוי אבקסיס: יש 24 שעות עבודה שבועיות.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו צריכים להוריד את זה.

מרדכי יוגב: פעוטות בסיכון לא יהיו כפופים.

מרדכי יוגב: פעוטות בסיכון בלבד.

מרדכי יוגב: לא דיברתי על ליצור את השינויים הגדולים, האחרים, שעליהם יש לי גם התייחסויות לדיון אחר.

מרדכי יוגב: פעוטות בסיכון לא יהיו כפופים למגבלות התקציב: לא של מיצוי ההשתכרות במחשבה עתידית, ולא של מתווה משותף, ועוד כל מיני דברים אחרים.

מרדכי יוגב: - - - הפעוט הוא בסיכון.

מרדכי יוגב: נסתכל מצד הילד, ולא מצד האם אבא שלו לומד בישיבה עכשיו או אימא שלו עובדת רק 20 שעות, - -

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: רעיון.

מרדכי יוגב: - - כי היא לא מצאה עבדה, כן מצאה עבודה, חד הורית או לא יודע מה.

מרדכי יוגב: נסתכל על טובת הפעוט, ונגיד שאותו נחריג מכל קונסטלציה של שיקול כלכלי אחר.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: כן.

<אלברט מור: אני רוצה לציין שהחוק מבורך.

<אלברט מור: אגב, כפר יונה ועוד ישוב אחד היו שני הישובים הראשונים שהיו הפיילוט של החוק.

<אלברט מור: וזה נחת עלינו, כלומר, אף אחד לא אמר לנו מה דעתכם על החוק, איך אתם רוצים ליישם אותו.

<אלברט מור: רק אחרי שנה וחצי התחלנו לקבל שאלות מה היתרונות והמגרעות של החוק.

<אלברט מור: אני חוזר במשהו על הדברים של חבר הכנסת מוטי יוגב, וזה נתונים שהוא ציין אותם כרגע: כשלא היה החוק, הייתה איזושהי גמישות לעובדים הסוציאליים לקבל החלטה את מי להכניס למעון ואת מי לא, אבל הייתה בזה גם מגרעת.

<אלברט מור: כלומר, לכל רשות הוקצו מספר מכסות.

אורלי לוי אבקסיס: זה הסיפור של המכסות האלה, כן.

<אלברט מור: כלומר, אם היו לי יותר ילדים הייתי צריך לוותר על מישהו מהילדים.

<אלברט מור: אז - - -

אורלי לוי אבקסיס: כן, ברור, אני מכירה את זה מהסידור החוץ ביתי.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

<אלברט מור: רק מילה אחת, מילה אחת, - -

אורלי לוי אבקסיס: כן.

<אלברט מור: - - שקשורה לנושא השכר: כשאימא רוצה לצאת לעבודה, והיא מתחילה בראשון לספטמבר לעבוד, עוד אין לה תלושי שכר – קובעים לה דרגה גבוהה, את כל מלוא השכר.

אורלי לוי אבקסיס: נכון, נכון, אנחנו מכירים את זה.

<אלברט מור: המשמעות היא שהיא לא תוכל להכניס את הילד.

<אלברט מור: כלומר, - - -

אורלי לוי אבקסיס: תודה, תודה.

אורלי לוי אבקסיס: דוקטור יצחק קדמן, ואני אסכם את הדיון.

<יצחק קדמן: תראי, אני אהיה מאוד קצר.

<יצחק קדמן: קודם כל, אני ליוויתי את החוק כשהוא נחקק, יחד עם חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

<יצחק קדמן: ואני זוכר שמר מוטי וינטר התנגד אז לחוק, וטעמיו היו עימו, כי הוא אמר: כובלים את ידינו.

<קריאה: זה - - -

<יצחק קדמן: כמו בכל תהליך חקיקה כמעט, החוק היה פרי של פשרה.

<יצחק קדמן: תאמינו לי שחברת הכנסת תמר גוז'נסקי היא האחרונה שאפשר לקרוא לה פשרנית, למי שהכיר אותה בעבודתה בכנסת.

<יצחק קדמן: אבל היא הבינה שאם הולכים בגדול - - -

<מוטי וינטר: זה היה יום לפני שהיא פרשה, היא הציגה את זה.

<יצחק קדמן: ומיהרו לגמור את זה.

<יצחק קדמן: והיא הבינה שאם היא לא שמה רגל בדלת, לא יהיה חוק.

<יצחק קדמן: משרד האוצר היה קיים גם אז, לא רק היום.

<יצחק קדמן: אגב, אני אומר את זה גם לחברת הכנסת פנינה תמנו-שטה: כל המגבלות עם רופאים היו המצאות.

<יצחק קדמן: כל כולם נועדו לצמצם, לקבוע עוד מגבלה, עוד - - -

פנינה תמנו: בשביל לצמצם.

אורלי לוי אבקסיס: את הזכאות.

פנינה תמנו: לא, לא, לא, אני טעיתי וחשבתי - - - למעונות - - -

<יצחק קדמן: זה לא שמישהו חשב שהרופא מכיר את המשפחה יותר טוב מאשר העובדת הסוציאלית.

<יצחק קדמן: זה בכלל לא היה קשור לזה.

<יצחק קדמן: זה היה קשור בניסיונות להגביל.

<יצחק קדמן: גם עוד דברים שיש בחוק נועדו לצמצם.

<יצחק קדמן: המספרים שיש היום, שהם מבורכים, לא עונים למספר המשפחות שאתה מכיר אותן כמשפחות בסיכון.

<יצחק קדמן: התוצאה – אני אומר לך שוב: בהיעדר אפשרות לתת שירות בקהילה, נותר לחץ להוציא את הילד מהבית.

<יצחק קדמן: זה מה שאתם רוצים?

<יצחק קדמן: אגב, זה גם יעלה הרבה יותר.

<יצחק קדמן: זה יעלה הרבה יותר.

פנינה תמנו: זה מה שלא רציתי, ולכן אני עוד פעם אומרת:

פנינה תמנו: אני מאוד שמחה על חוות דעתך - - -

<יצחק קדמן: לכן, אני אומר לך: צריך לוותר על עניין הרופא, אין לו שום ערך.

<יצחק קדמן: אגב, חלק מהרופאים לא מוכנים בכלל לחתום על דברים כאלה.

<יצחק קדמן: הם אומרים: מה אתם רוצים ממני?

<יצחק קדמן: אני אקבע אם הם זקוקים למעון, לא זקוקים למעון?

<יצחק קדמן: אני יכול לתת לך הבחנה רפואית, אני לא מחלק פתקים.

<יצחק קדמן: רופא טוב ומקצועי לא יחלק פתקים.

<יצחק קדמן: אז מזלך שברעננה כנראה הרופאים עובדים אתכם בשיתוף פעולה.

<שולי אבידור: החוק דרש שיתוף פעולה, בין הרווחה - - -

<יצחק קדמן: במקומות אחרים הרופאים לא מוכנים לכתוב.

אורלי לוי אבקסיס: כי מחר-מחרתיים יבקשו מהם לתת חוות דעת בבית המשפט.

<יצחק קדמן: עכשיו, החוק איננו מקיף את מספר הילדים שזקוקים לו.

<יצחק קדמן: מה שצריך לעשות זה לתקן את החוק.

<יצחק קדמן: אם לך יש קשרים עם שר האוצר, חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה, צריך לבוא למשרד האוצר ולהגיד: אנחנו רוצים לעשות - - -.

<יצחק קדמן: אני אומר את זה באמת ובתמים.

<יצחק קדמן: ככל שיהיו ליותר ילדים אפשרות, ילדים בסיכון, לסדר אותם במעונות יום, אנחנו נבזבז פחות כסף על פתרונות הרבה יותר יקרים ואולי פחות טובים.

<שולי אבידור: כי הסידור מניעתי.

<יצחק קדמן: בוודאי, בוודאי.

פנינה תמנו: אבל לא קיבלנו באמת תשובה כמה ילדים בסוף נשארים בבית כי האימא לא יצאה לעבוד או כי הרווחה לא - - -

אורלי לוי אבקסיס: טוב, חברים, אנחנו מסכמים.

אורלי לוי אבקסיס: דוקטור יצחק קדמן, אם סיימת?

<יצחק קדמן: עוד מילה אחת:

<יצחק קדמן: כשהגברת מריה רבינוביץ הקריאה את כל מה שהיא כתבה, אני הסתכלתי במסמך אחר, מפברואר 2012, וכל הדברים שאת אמרת עכשיו, שעלו כתוצאה מהמחקר שלכם, הופיעו כבר ב-2012, לא השתנה הרבה, - -

<מריה רבינוביץ: אני אמרתי את זה - - -

<יצחק קדמן: - - וזה עצוב שלא השתנה הרבה.

<יצחק קדמן: אנחנו צריכים לדאוג שיותר ילדים, מבחינה טיפולית, מבחינה מניעתית, יהיו במסגרות האלה.

<יצחק קדמן: זה יכול להציל אותם.

<יצחק קדמן: זה יכול גם לחסוך הרבה כסף למדינה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: אז אנחנו נסכם את הדיון הזה, והוא רק דיון אחד בשרשרת דיונים שיהיו, כדי לפקח ולראות מה קורה עם זה ולהעלות רעיונות.

אורלי לוי אבקסיס: ראשית, אנחנו מברכים על חוק פעוטות בסיכון, הזכות למעון יום.

אורלי לוי אבקסיס: אולם, אנחנו מודעים לקושי האמיתי שבלהקיף את כל הילדים המוגדרים או הידועים כנמצאים, הפעוטות הנמצאים בסיכון.

אורלי לוי אבקסיס: אחת הבעיות שעלתה בדיון היא הקריטריונים הנוקשים, שאינם באמת משקפים חוות דעת של אנשים שמכירים את המשפחה ויודעים, אלא מצמצמים את הזכאויות.

אורלי לוי אבקסיס: ואנחנו נפעל לתיקון החוק על ידי שינוי חלק מהקריטריונים – יש לנו פה את היועצת המשפטית שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: בנוסף, אנחנו קוראים למשרד הרווחה, לשר הרווחה, להעביר אלינו את חוות הדעת המקצועיות של הדרג המקצועי בכל מה שקשור לרעיונות לשינוי חקיקתי, גם אם הוא לא מקודם.

<נירה לאמעי רכלבסקי: אדרבה.

אורלי לוי אבקסיס: סליחה?

<נירה לאמעי רכלבסקי: אני אומרת אדרבה.

<נירה לאמעי רכלבסקי: דווקא ההמלצות שלהם יכולות לגלות לנו דברים שאנחנו אולי לא יודעים.

אורלי לוי אבקסיס: נכון, בוודאי, כמי שנמצא בשטח, וכמי שמקבל את כל הפידבקים מהאנשים שנמצאים בתוך המערכת.

אורלי לוי אבקסיס: להעביר אלינו את הרעיונות לשינוי.

אורלי לוי אבקסיס: הוועדה גם מקבלת את ההצעה על כך שאנחנו נפנה למשרד האוצר, ונבקש ממנו להחריג את נושא - -

<קריאה: ומשרד הכלכלה.

אורלי לוי אבקסיס: כמובן, אבל את - - - של משרד האוצר.

אורלי לוי אבקסיס: - - הפעוטות בסיכון מכל תכנון או תקצוב עתידי שקשור לכושר השתכרות או – איך אמרת, חבר הכנסת מרדכי יוגב?

מרדכי יוגב: מיצוי כושר ההשתכרות.

אורלי לוי אבקסיס: היה עוד משהו חוץ ממיצוי כושר ההשתכרות.

פנינה תמנו: שלא תהיה פגיעה בהם.

פנינה תמנו: הם צריכים לבחון איפה - - -

מרדכי יוגב: ההתניה למתווה המשותף.

יעקב מרגי: מתווים משותפים.

אורלי לוי אבקסיס: בהתניה למתווה המשותף.

מרדכי יוגב: בחוק ההסדרים הכול מותנה, כל ההנחות מותנות במתווה משותף.

אורלי לוי אבקסיס: כשכל הנושא של החוק הזה בעצם יהיה מוחרג, ויתייחסו אליו אחרת.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעשה בהמשך גם דיון עקרוני על החינוך בגיל הרך – לאן?

אורלי לוי אבקסיס: תחת משרדי החינוך, הרווחה והכלכלה.

יעקב מרגי: - - - את נושא תקינה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נפנה למשרדים הרלוונטיים וננסה לבדוק האם יש צורך בשינוי חקיקתי לגבי תקינה, ואיך מחייבים או איך מביאים לכך שהשלטון המקומי יבנה בהתאם לצורך.

אורלי לוי אבקסיס: כמו שיש במשרד החינוך כיתות לגבי מספר הילדים, לראות איך אפשר לקדם את הנושא הזה לגבי מספר הפעוטות.

אורלי לוי אבקסיס: גם בנושא - -

<אלברט מור: הסייעות.

אורלי לוי אבקסיס: - - הסייעות, אנחנו ניגע בזה בהמשך.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעשה ועדה נפרדת, אני לא אגע בזה עכשיו, כי קצר זמננו בנושא הזה.

<יצחק קדמן: אם אפשר עוד הצעה?

אורלי לוי אבקסיס: כן.

<יצחק קדמן: שההשתתפות העצמית של משפחות לא תעלה על ההשתתפות העצמית בהשמה חוץ ביתית, זה אבסורד - - -

<שמחה סחר: כן, זה ממש מצחיק.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

<קריאה: מה - - - מחירים של - - - יותר יקר.

<קריאה: לא, לא, - - -

<קריאה: 196 שקלים לא היה, - - -

<קריאה: דרגה 1 ו-2.

יעקב מרגי: - - -

אורלי לוי אבקסיס: הוועדה קוראת למשרדים הרלוונטיים לבדוק ולמנוע מצב שבו ההשתתפות העצמית של משפחות במצוקה, של אותם פעוטות בסיכון, לגבי סידור חוץ ביתי, יהיה נמוך יותר מסידור בתוך מעונות היום.

אורלי לוי אבקסיס: זה מצב אבסורדי שאנחנו לא יכולים לקבל אותו.

<מוטי וינטר: תשתית כוח אדם, מה שאמרתי עכשיו.

פנינה תמנו: מה עם - - -

אורלי לוי אבקסיס: וכמובן שאנחנו נצטרך לבחון – אבל אתם תצטרכו להעביר לנו את הנתונים, כי אנחנו לא יודעים איך – לגבי תקינת כוח אדם לכך שאפשר יהיה לקיים בכלל את החוק הזה.

אורלי לוי אבקסיס: כי ישנו חוק שלקח בחשבון, בתחילה, x ילדים, - -

<שמחה סחר: להכשרת כוח אדם.

<קריאה: יש הכשרה.

אורלי לוי אבקסיס: יש הכשרה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו צריכים - - - שתהיה תקינה.

<ורד כרמון: יש הכשרות.

<קריאה: שתהיה תקינה לתפקידים - - -

אורלי לוי אבקסיס: - - ואז, אחרי חקיקת החוק, אנחנו מגלים שיש x y.

אורלי לוי אבקסיס: ולכן אנחנו נבקש שהתקינה תהיה בהתאם למספר הילדים, ולא בהתאם לרעיון של כמה ילדים יהיו כאשר החוק חוקק.

אורלי לוי אבקסיס: אני מוסיפה עוד דבר אחד: הוועדה תפנה ותבקש להעביר את התקנות בחוק פעוטות בסיכון, הזכות למעון יום, לוועדה לזכויות הילד, ולקחת את זה מוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה, הישיבה נעולה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו ניפגש פה בהמשך.