ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 19, פרוטוקול מספר 13, 2013-05-29 09:00

דוד רותם: בוקר טוב, רבותי.

דוד רותם: אפשר להתחיל, מר לוין?

יריב לוין: לא זכור לי שאני קובע.

דוד רותם: לא זכור לך שאתה קובע?

דוד רותם: מי יושב-ראש הקואליציה פה?

יריב לוין: בתוך החדר הזה אין לזה משמעות.

דוד רותם: יש לזה משמעות רבה מאוד.

דוד רותם: תראה איזה מהירות נקבע החוק שלך.

יריב לוין: זה כי היושב-ראש יעיל, זה לא מחמת - - -

דוד רותם: היושב-ראש לא יעיל.

דוד רותם: בוא נאמר ככה: היושב-ראש יודע בדיוק איפה הגבינה מרוחה.

יריב לוין: הבנתי.

<דורית ואג: הרציפות על הנישואין רק שבוע הבא אמרו לי?

<דורית ואג: כי זה לא היה בנשיאות.

<דורית ואג: זה עוד איזה כלל חדש?

יריב לוין: לא יודע.

דוד רותם: בוא נאמר ככה: אתה קבעת כל מיני כללים, גם תיקנת את התקנון, ועכשיו אתה תגלה כמה זה רע.

<דורית ואג: על הפנים.

יריב לוין: לא, אבל זה לא קבוע בתקנון.

דוד רותם: מה לא קבוע בתקנון?

יריב לוין: לא על הפיצול, אני מדבר על הרציפות.

דוד רותם: אתה רוצה לעשות פה פיצול?

יריב לוין: לא, לא עושים פיצול, התגברנו כבר.

דוד רותם: אה, לא עושים פיצול?

יריב לוין: לא.

יריב לוין: רק זה חסר לנו.

דוד רותם: בבקשה, חבר הכנסת לוין, תסביר לי בבקשה מה אתה רוצה.

יריב לוין: טוב, אני אציג אולי באמת בתמצית, כי גם אם אני אנסה להאריך זה קשה בחוק הזה.

דוד רותם: איפה חבר הכנסת גפני?

יריב לוין: אני מניח שיבוא.

יריב לוין: או שאולי הסמיך אותי להיות גם ראש האופוזיציה לצורך ה- - -

<דורית ואג: זה תואם גם אתו, המועד.

יריב לוין: טוב, אני אומר ככה: הצעת החוק הזאת היא באמת תולדה של מצב שנקלענו אליו בבחירות האחרונות שהיו לבחירת מבקר המדינה, כאשר אחד המועמדים הגיש, עד כמה שאני זוכר, 11 חתימות.

יריב לוין: בדיעבד התברר, כאשר הוגשו כל המועמדויות, שארבע מתוכן היו חתימות כפולות ולכן למעשה פחת מספרן מהמינימום הדרוש כדי להיות מועמד.

יריב לוין: ואז התעורר ויכוח, האם במצב הזה יש לפסול אותו או שצריך בכל זאת למצוא איזושהי דרך להשאיר אותו?

יריב לוין: מה שקרה בסופו של עניין היה שיושב-ראש הכנסת דאז החליט לאפשר לו להתמודד.

יריב לוין: אני מוכרח לומר שאני באופן אישי סברתי שההחלטה הזאת אולי עשתה צדק מסוים עם האיש אבל הייתה קצת בעייתית מבחינת הנוסח של החוק כפי שהוא היום.

יריב לוין: ובעקבות זאת הצענו, עוד בכנסת הקודמת, להבהיר את הנושא הזה.

יריב לוין: אז בגלל פיזור הכנסת לא הספקנו לקדם את העניין ולכן הוא מגיע לכאן היום, אגב, בהסכמתו של יושב-ראש הכנסת, על דעתו, ולמען האמת גם על דעת יושב-ראש הכנסת הקודם שגם הוא בשעתו ברך על הניסיון הזה להסדיר את העניין.

דוד רותם: לא, מה הקשר של יושב-ראש הכנסת ונשיא המדינה?

יריב לוין: זה אנחנו נדע בעוד שנה.

דוד רותם: אתה אולי תדע בעוד שנה, אני יכול לספר לך את זה כבר עכשיו.

דוד רותם: אין קשר.

יריב לוין: אין קשר אתה אומר.

יריב לוין: טוב, נראה.

יריב לוין: בכל מקרה ההצעה היא פשוטה, למעשה לקבוע להקדים את המועד להגשת המועמדים, ואז לייצר איזשהו חלון זמן של מספר ימים כדי לאפשר, במקרה שיתברר שמפאת חתימות כפולות פחת מספרן של החתימות הדרושות מעשר החתימות, לאפשר לאותו מועמד שיש צורך בכך להשלים את החתימות.

יריב לוין: אם יצליח יוכל כמובן להתמודד ואם הדבר לא יעלה בידיו אז מועמדותו תיפסל.

יריב לוין: ונדמה לי שההסדר הזה הוא גם פשוט, גם הגיוני וגם יחסוך ויכוחים.

דוד רותם: מה עם הספור של שלוש הצבעות?

יריב לוין: זה חוק אחר.

דוד רותם: תגיד, אתה כל היום יושב וכותב חוקים?

יריב לוין: מה אני אמור לעשות בכנסת?

יריב לוין: בבית המחוקקים, מה אני אמור לעשות?

דוד רותם: לנהל קואליציה בעייתית מאוד.

יריב לוין: כל היום להתעסק מי ימנה שתי טוענות רבניות לגוף הבוחר של ה - - -

דוד רותם: לא, אתה לא צריך להתעסק בזה.

שולי מועלם-רפאלי: יריב, איזה כיף, אתה מסכים לשתיים?

שולי מועלם-רפאלי: יש.

יריב לוין: אני לא מסכים לשתיים.

יריב לוין: אני עומד על זה שיהיו לפחות תשע.

דוד רותם: יריב, למה אתה בכלל עוסק בזה, אני לא מבין.

דוד רותם: זה לא ברור שזה צריך להיות יושב-ראש הבית היהודי?

יריב לוין: זה היה ברור לחלק מהאנשים, אבל אני לאט לאט מרגיש שמחלחלת התובנה שזה לא בדיוק יהיה ככה.

יריב לוין: אבל גם בזה עוד נעסוק פה כנראה, אז ניפגש פה בעניין הזה.

יריב לוין: יהיה לך קצת מהנחת שאני חווה מהעיסוק בנושא הזה.

דוד רותם: אוי, כמה נחת שיהיה לי מזה, אתה לא מתאר לעצמך.

דוד רותם: אולי באותה הזדמנות אנחנו גם נוסיף שם לחוק שאין יותר רבנות ראשית לישראל.

דוד רותם: טוב.

דוד רותם: כן, גברתי, אז מה אנחנו עושים בלי פיצול?

<אפרת חקאק: לא, רגע, אז יש לנו עדיין שתי שאלות.

יריב לוין: אגב, אם מותר לי עוד משפט, כמובן ההסדרים הם דומים גם לחוק המבקר, גם לחוק הנשיא, ויש לנו בעצם שני חוקים כאן שמונחים בפנינו.

<אפרת חקאק: אז בהמשך אני באמת אפרט קצת יותר על ההסדר, כי יש ניואנסים בהסדר שאולי חברי הכנסת ירצו לדון בהם.

<אפרת חקאק: זה דבר אחד.

<אפרת חקאק: דבר שני זה העניין של האכסניה של התיקון הזה.

<אפרת חקאק: אנחנו הצענו לעשות מהלך של חקיקת חוק נשיא המדינה חדש.

<אפרת חקאק: מה שהניע אותנו בהצעה שלנו, שזה מה שמופיע לכם פה, זה שהתיקון שמוצע על-ידי המציעים הוא תיקון מעין תקנוני כזה: מה קורה אם יש צורך לתקן, מה קורה אם חברי הכנסת לא פועלים בעצם לפי החוק?

<אפרת חקאק: וחשבנו שזה לא מכבד את חוק היסוד להכניס את התיקון הזה לתוכו, וחשבנו שזו הזדמנות טובה להתחיל מהלך של חקיקת חוק רגיל.

<אפרת חקאק: כמו שיש בחוקי יסוד רבים אחרים – יש חוק יסוד ויש חוק רגיל.

<אפרת חקאק: וחשבנו שדווקא הנושא הזה של בחירת מועמדים וקביעת יום הבחירה הם שני נושאים שאפשר כבר עכשיו להוציא מחוק היסוד, לחוקק בחוק רגיל.

<אפרת חקאק: ובהמשך אני מניחה שכשה

<אפרת חקאק: תיקון הבא של חבר הכנסת לוין יגיע לוועדה הזאת אז נוציא גם העניין של הסבבים של הבחירה, וגם בהמשך נעשה עבודה יותר מסודרת ונוציא את כל מה שראוי להוציא מחוק היסוד.

<אפרת חקאק: אז זו שאלה אחת:

<אפרת חקאק: האם לעשות את התיקון?

יריב לוין: אני בכלל אומר שאני הייתי בעד זה, אלא שאני מבין שלפחות מבחינת בית הנשיא יש איזושהי הסתייגות.

דוד רותם: לבית הנשיא יש הסתייגות?

<אודית קורינלדי-סירקיס: לא, המהלך כשלעצמו אין ספק שזה יהיה נכון לעשות חוק יסוד: הנשיא, ולצדו חוק הנשיא.

<אודית קורינלדי-סירקיס: וחוק יסוד: הנשיא לא צריך לכלול הוראות שהן טכניות באופיין ונכון שיחוקק חוק הנשיא.

<אודית קורינלדי-סירקיס: אבל אנחנו חושבים שלעשות חוק נשיא צריך אז לעשות חוק נשיא, לקחת את חוק יסוד: הנשיא, לנתח מה לא מתאים בו, להעביר אותו לחוק הנשיא, ולעשות את זה בצורה מסודרת.

<אודית קורינלדי-סירקיס: ולא מה שאנחנו יוצאים זה עם חוק נשיא המדינה שיש בו שני סעיפים שאף אחד לא מבין מה זה הדבר הזה, זאת אומרת שחוק נשיא המדינה פותחים ורואים שני סעיפים כאלה.

<אודית קורינלדי-סירקיס: זה מנותק מהקשר.

<אודית קורינלדי-סירקיס: לנו זה נראה משהו קצת לא מכבד ולא נכון.

<אודית קורינלדי-סירקיס: זאת אומרת כל כך הרבה שנים חיינו עם חוק יסוד: הנשיא שכלל, אז בואו נעשה את זה בצורה מסודרת.

<אודית קורינלדי-סירקיס: אני בעד, הפרויקט הזה הוא פרויקט נחמד גם להתעסק אתו, נשמח להרים את הכפפה ולעשות את זה כמו שצריך, ולא בהזדמנות הזאת לחוקק חוק נשיא.

<אודית קורינלדי-סירקיס: זו העמדה.

<אודית קורינלדי-סירקיס: כמובן היא לא לגופו של התיקון.

<אודית קורינלדי-סירקיס: התיקון אין לנו בעיה אתו.

דוד רותם: כן, ארבל.

<ארבל אסטרחן: זו באמת החלטה עקרונית, והעמדה שנשמעה פה, אני מתארת לעצמי שחברי הכנסת יקבלו אותה, אבל גם לגופו של עניין אני סברתי ש - - -

דוד רותם: לגופו של עניין, אני לא עושה פיצולים, אני היום מצביע על החוק.

<ארבל אסטרחן: כן כן.

<ארבל אסטרחן: אגב, אני לא יודעת איך אמור להתחיל חוק נשיא המדינה, הוא גם הרי לא יתחיל באיזושהי צורה חגיגית.

<ארבל אסטרחן: בכל מקרה, גם אם זה ייעשה מסודר, יש לשער שאלה הסעיפים שיהיו ראשונים בו, כי חוק היסוד מתחיל בצורה חגיגית.

<אודית קורינלדי-סירקיס: לא, בסדר.

<ארבל אסטרחן: הוא בכל מקרה יגיד את הדברים הטכניים, אבל בסדר.

דוד רותם: יריב, מה אתה רוצה?

יריב לוין: אין לי עמדה.

דוד רותם: מה זה אין לך עמדה?

דוד רותם: אתה רוצה היום להצביע על החוק?

יריב לוין: לא, זו תמיד העמדה שלי, שמצביעים היום על החוק, זה לא חדש.

דוד רותם: בסדר, אז מה אתה רוצה ממני עכשיו?

יריב לוין: תראו, כל השאלה היא שאלה הרי טכנית לחלוטין.

יריב לוין: האם אנחנו קודם נעשה את זה עכשיו במסגרת הזאת ואחר כך נרחיב את חוק הנשיא או שאנחנו עכשיו נשאיר את זה בתוך חוק היסוד ונייצר את חוק הנשיא אחר כך?

יריב לוין: כשלעצמי אני אומר שאני מרגיש לא כל כך בנוח לעשות מהלך, שבאים מבית הנשיא ואומרים: לא קל לנו אתו, למרות שאני באופן אישי חושב שהוא יותר נכון טכנית, כי ההפרדה היא במקומה, היא באמת הפרדה נכונה.

יריב לוין: אבל אם יש בקשה כזאת שלהם, אני מציע שנכבד אותה.

דוד רותם: לא, יש לי בעיה.

דוד רותם: אתה יודע, הוועדה הזאת היא ועדה עסוקה.

דוד רותם: אני לא יכול לקבוע מועדים ולא לנצל אותם.

יריב לוין: לא, זה אין שום בעיה.

יריב לוין: אז אם אנחנו מכבדים את הבקשה שלהם, אז אנחנו נשאיר כרגע את התיקון בתוך חוק היסוד ואחר כך אנחנו - - -

<עמי ברקוביץ: כפי שהיה בהצעה הטרומית.

יריב לוין: בדיוק, כמו שהיה בהצעה הטרומית, אין שום בעיה.

דוד רותם: אז בואו נשאיר את זה.

יריב לוין: כן, נשאיר את זה בצורה הזאת.

<אפרת חקאק: החיסרון בהחלטה הזו זה שהתיקון המעין תקנוני הזה כן יופיע בחוק היסוד.

יריב לוין: בסדר, לא נורא, אז הוא יופיע כרגע בחוק היסוד.

שולי מועלם-רפאלי: אבל כן ילך לכיוון של ההפרדה הזאת?

יריב לוין: כן.

דוד רותם: אני לא מבין, התקנון זה דבר - - -

<קריאה: לא ילכו, לא.

<אפרת חקאק: זה לא יקרה.

<עמי ברקוביץ: לא בהזדמנות הזאת.

יריב לוין: אחר כך יהיה לי תרוץ להכין עוד הצעת חוק אחת, הפעם בתאום עם בית הנשיא.

יריב לוין: אז זה בסדר.

דוד רותם: התקנון הוא דבר חשוב ולא צריך - - -

יריב לוין: בסדר גמור.

יריב לוין: אני מציע שנשאיר, למרות שעוד פעם, אין ספק שההפרדה היא נכונה.

יריב לוין: אבל אם זאת הבקשה, אני מציע שניענה לה.

יריב לוין: אני לא חושב שזה יהיה נכון לנהוג אחרת.

דוד רותם: אוי, איזה זכות גדולה יש לבית הנשיא שיריב לוין מסכים איתה.

אורי מקלב: כל עוד זה לא בית-המשפט אז זה בסדר.

יריב לוין: האמת, נכון.

אורית סטרוק: יריב, אתה מסכים איתם רק בזה, לא למשל בדברים אחרים שעשה הנשיא השבוע?

דוד רותם: זה הוא בוודאי מסכים.

אורי מקלב: הוא לא מסכים עם הנשיא, הוא מסכים עם בית הנשיא.

יריב לוין: בדיוק.

יריב לוין: או.

שולי מועלם-רפאלי: כן, בדיוק.

שולי מועלם-רפאלי: יפה.

יריב לוין: היה מי שהקשיב.

אורי מקלב: אני לא הקשבתי אבל אני יודע מה אתה אומר.

דוד רותם: לא הבנתי, מה הבעיה שלכם עם הנשיא השבוע?

דוד רותם: מה הוא אמר?

<דורית ואג: יש מי שהיה בירדן ויש מי שהיה באילת.

אורית סטרוק: ניסה עוד פעם למכור לנו אשליות מבית אוסלו וההתנתקות וכן הלאה.

דוד רותם: איזה אשליות?

דוד רותם: זה הכול דברים נכונים, למה זה אשליות?

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, עזוב את הנשיא.

יריב לוין: הוא לא על השולחן עכשיו.

דוד רותם: כן, בסדר.

דוד רותם: אז בואו נקרא את החוק.

<אפרת חקאק: אולי אני אפרט את ההסדר שמוצע פה בנוסח?

<אפרת חקאק: כי יש כמה שינויים מהמצב הקיים.

<אפרת חקאק: ראשית, קבענו שכל ההצעות למועמדות יוגשו ביום אחד, ביום ה-14 שלפני יום הבחירה, שזה שונה ממה שכתוב היום.

<אפרת חקאק: היום יש תקופה יותר ארוכה, היום כל ההצעות תוגשנה ביום אחד, ואז אין בעיות של חזרה מחתימה וכל אלה.

<אפרת חקאק: ההצעות תוגשנה כולן באותו זמן.

<אפרת חקאק: מי שעשרה חברי כנסת הציעו את מועמדותו - - -

דוד רותם: ואם זה יוגש באותו זמן, למה זה משנה?

דוד רותם: הרי אני יכול לחתום לארבעה.

אורי מקלב: אתה לא נתון ללחצים, לא נתון לשינויים, הדברים יותר ברורים, באותו יום.

אורי מקלב: יכול להיות שחתמת גם עשרה ימים קודם, אבל כשזה מוגש, כשזה מונח, אנחנו יותר מצמצמים את הזמן הזה שיכולים להיות שינויים או בעקבות שהוא לא ידע, או בעקבות שלחצו אותו.

אורי מקלב: כפי שאנחנו נוהגים למשל בדברים אחרים, גם במועמדים של הכנסת לבית המשפט או לוועדה למינוי שופטים.

דוד רותם: שם זו הצבעה אחת וזהו.

אורי מקלב: כן, אבל החתימה – קובעים יום שהוא הקובע, מי שמגיש את המועמדות שלו.

דוד רותם: עד אותו יום.

<אפרת חקאק: אבל פה זה יהיה קצת יותר מסודר אם כולם מגישים את ההצעות באותו יום.

<אפרת חקאק: באותו יום אם יש למועמד עשר חתימות אז המועמד יהיה מועמד, לא משנה אם חבר הכנסת מת, התפטר, לא משנה מה, הוא מועמד חוץ מהעניין הזה של חתימה כפולה.

<אפרת חקאק: אם חבר כנסת אחד חתם על שתי הצעות אז הסנקציה המוצעת פה היא כפולה.

<אפרת חקאק: סנקציה אחת שמוחקים את חבר הכנסת משתי ההצעות, ושנית שחבר הכנסת הזה לא יוכל לתקן ולחזור ולחתום לאחד מהמועמדים.

<אפרת חקאק: כי אנחנו כן ניתן למועמד ארבעה ימים לאסוף עוד כמה חתימות כדי שהוא יוכל להגיע לעשר חתימות, אבל לא ניתן לחבר הכנסת שחתם פעמיים לחתום לאחד מהמועמדים.

דוד רותם: זאת אומרת, אתם קובעים דבר נורא פשוט: חבר כנסת שחתם פעמיים הופך להיות חבר כנסת נכה.

יריב לוין: לא.

דוד רותם: כן, הוא לא יכול לחתום עוד פעם.

שולי מועלם-רפאלי: אדם צריך לקחת אחריות על המעשים שלו.

<קריאה: הוא כנראה כבר נכה, הוא לא יודע - - -

דוד רותם: אני לא מבין.

דוד רותם: את לא יודעת שחותמים פה על כל מה שזז?

יריב לוין: לא, אני אומר לך: לכן אנחנו עושים גם את האיזון במובן הזה שאנחנו קובעים את המועד, מועד אחד שבו מגישים.

יריב לוין: ואז אם השתנו דברים, פתאום הופיע מועמד שלא היה כשמישהו חתם והוא החליט לשנות את דעתו, אז הוא מודיע לאותו מועמד: תסיר את חתימתי, אני עובר לתמוך במועמד אחר.

יריב לוין: מי שבכל זאת ואף על פי כן הגיש ביום הקובע את חתימתו בשתי מקומות, מאחר שהחוק אומר ששתי חתימות הן פסולות, אז הוא נפסל.

<עמי ברקוביץ: השאלה: נפסל זה אומר בעצם שאתה מוחק את שתי החתימות שלו?

יריב לוין: ודאי, את שתיהן.

<עמי ברקוביץ: בהמשך לשאלה שעלתה כאן, כי הנוסח בטרומית לא היה ברור, השאלה אם אתה גם בעצם קובע איזושהי סנקציה שהוא לא יכול לצרף ב-14 יום את קולו לאחד - - -

יריב לוין: התשובה היא כן.

<קריאה: זה מה שהיא הסבירה.

<עמי ברקוביץ: גם אם שכח.

יריב לוין: התשובה כן כי המטרה היא לתמרץ מצב שבו אין שתי חתימות.

יריב לוין: הרי אם נקבע קביעה כזאת ואנחנו עלולים ליצור מצב שאנשים יחתמו לכולם ואחר כך יראו מי המועמדים ויבחרו אחד.

יריב לוין: אני לא חושב שזה תהליך נכון.

יריב לוין: זה לא יהיה תהליך נכון.

<עמי ברקוביץ: מצד שני, שוב, אני מתמצא בזה הרבה פחות, אבל כיוון שתהליך ההחתמה עלול להיות תהליך ממושך יכול להיות שמישהו חתם לפני - - -

יריב לוין: לכן אני אומר:

יריב לוין: אז הוא מודיע לו.

<עמי ברקוביץ: אבל יכול להיות שהוא לא זוכר בכלל, כי הוא חתם לפני כמה חודשים.

דוד רותם: בוא נאמר ככה: אם בן אדם חותם על אישור של מועמד לנשיא, אז הוא זוכר.

שולי מועלם-רפאלי: לא יודעת, יש פה המון הנחות שלא צריך לעשות אותן.

שולי מועלם-רפאלי: אנשים צריכים לקחת אחריות על המעשים שלהם.

אורי מקלב: אי זיכרון זה נכות.

<עמי ברקוביץ: מסתבר שלא.

יריב לוין: אני חושב שהמצב הזה, אם אנחנו נעשה הסדר כזה כמו שאתה מציע, אלטרנטיבי, זה ייראה נורא.

יריב לוין: אני אומר: גם יש איזה נראות לכל התהליך הזה.

יריב לוין: אנחנו בוחרים פה שני בעלי תפקידים משמעותיים, גם איך שהכנסת נראית, אנחנו רוצים לתמרץ אנשים לא לחתום פעמיים, ובטח לא לתמרץ אותם לחתום חמש פעמים ואחר כך לבחור.

<עמי ברקוביץ: רק עוד שאלה אחת:

<עמי ברקוביץ: מבחינת המועמד עצמו, שבעצם אם מישהו היו לו עשר חתימות ועכשיו הוא כתוצאה מהמהלך הזה יורד לתשע חתימות, השאלה אם טווח הזמן שאתה קובע כאן הוא מספיק בעצם לארבעה ימים.

יריב לוין: אני חושב שכן.

<עמי ברקוביץ: שלא תהיה פגיעה במועמד.

יריב לוין: אני חושב שכן.

יריב לוין: אי-אפשר למתוח את תהליך הבחירות יותר מדי.

<קריאה: זה צריך להיות ארבעה ימי עבודה.

אורי מקלב: ארבעה ימים זה ימים רודפים גם אחד את השני, וארבעה ימים יכול לצאת גם סוף שבוע.

<עמי ברקוביץ: זה יכול להיות גם שבת?

אורי מקלב: זו שאלה אחת שיכולה להיות.

יריב לוין: בסדר, אז לזה צריך להסדיר, שזה ישאיר לו.

דוד רותם: השאלה היא רק אם לא השלמתי, האם אני נפסל?

יריב לוין: כן, בטח, ודאי.

<עמי ברקוביץ: כן, אין לך מספיק חתימות.

<עמי ברקוביץ: ירדת מעשר לתשע.

דוד רותם: הייתה חוות דעת משפטית ליושב-ראש הקודם לגבי מבקר המדינה - - -

יריב לוין: בדיוק את זה אנחנו רוצים לתקן.

<עמי ברקוביץ: לפי המצב המשפטי הקודם.

<עמי ברקוביץ: עכשיו אתה מגדיר את המצב המשפטי.

דוד רותם: אתם רוצים לבטל משהו שכתוב בחוות דעת של יועץ משפטי?

יריב לוין: לא, חוות הדעת של היועץ המשפטי הייתה, שבמצב החוקי הקיים זה המצב.

יריב לוין: אבל לשאלתך, יש לא מעט מקרים שהתשובה היא כן.

דוד רותם: חבל שלא היית באילת.

יריב לוין: זה באמת נכון.

יריב לוין: בגלל שאני אזכיר לך, שהתכנון המקורי לפחות מבחינתי היה שאני אשב במקום שלך ואתה תהיה במקום שלי.

יריב לוין: אז אני הייתי יכול לנסוע לאילת.

יריב לוין: אבל יש מי שידעו לנהל את זה יותר טוב ממני ולכן זה המצב.

אורי מקלב: זה נכון שאנחנו בעצם מציפים דבר שיכול לפגוע או בכל אופן להקשות על המועמד, מכיוון שהמועמד לא יודע שהוא חתם פעמיים.

אורי מקלב: זה לא חייב להיות, זה בטוח אפילו לא.

<דורית ואג: מה זה לא יודע?

<עמי ברקוביץ: אבל מרגע שהוא הגיש את הרשימה הוא יודע.

שולי מועלם-רפאלי: אבל יש לו ארבעה ימים.

<עמי ברקוביץ: יש לו ארבעה ימים.

<עמי ברקוביץ: השאלה אם טווח הזמן הזה הוא מספיק כדי שלא תהיה - - -

יריב לוין: בקיצור, אפשר לקבוע שבוע.

אורית סטרוק: אני מציעה במקום ארבעה ימים, ארבעה ימי כנסת.

דוד רותם: אין דבר כזה "ארבעה ימי כנסת", זה דבר שלא קיים.

דוד רותם: ארבעה ימי כנסת זה שנה.

יריב לוין: אני מציע: בואו נקבע פרק זמן של שבעה ימים, אז אנחנו יודעים שנופל בזה גם ה - - - זה פותר את הבעיות.

<ארבל אסטרחן: שאלה.

<ארבל אסטרחן: אפרת אמרה שהמקרה היחיד שבו לא יהיה מועמד זה אם פחת מספר האנשים.

<ארבל אסטרחן: אם המועמד עצמו פתאום התחרט, האם אי-אפשר ללמוד מכאן שכתוב: מי שעשרה הציעו אותו יהיה מועמד אלא אם המספר פחת?

<ארבל אסטרחן: – ברור שהוא יכול להגיד יום לפני: בעצם אני התחרטתי.

יריב לוין: כן, זה צריך להבהיר, אין ויכוח על זה.

יריב לוין: בוודאי.

<ארבל אסטרחן: לא יודעת אם צריך להבהיר את זה בחוק.

<עמי ברקוביץ: זה ברור.

<ארבל אסטרחן: זה ברור, אוקיי.

<אפרת חקאק: רגע, אבל לגבי השבעה ימים, אתם רוצים - - -

דוד רותם: ארבל, יש לך דמיון.

יריב לוין: אנחנו רוצים עשרה ימים ושבעה ימים בפועל.

דוד רותם: האם את באמת מעלה בדעתך שאם יש מישהו שעשרה חברי כנסת חתמו עליו להיות מועמד לנשיא המדינה הוא יפרוש?

<ארבל אסטרחן: הוא משתכנע שיש מועמד טוב ממנו.

<דורית ואג: מה זאת אומרת?

<דורית ואג: איזו שאלה.

דוד רותם: לא קבעו פה שחברי כנסת לא יכולים להגיש מועמדות.

אורי מקלב: אבל אתה נשאר עם המקרה הזה, אדוני היושב-ראש, שמי שלא רלוונטי לא יכול להיות כזה דבר שחבר הכנסת נכה.

יריב לוין: אני יכול לגלות שעל מבקר המדינה עבדנו שנה.

דוד רותם: טוב, כי שמה הייתם צריכים לעשות עסקה עם רוני בר-און.

יריב לוין: והצלחנו.

אורי מקלב: אפרת, אפשר לצורך חברי כנסת שבאו קצת מאוחר להסביר את ההשגה או את ההערה של בית הנשיא?

דוד רותם: לא הבנתי, מי זה חבר הכנסת שהגיע מאוחר?

אורי מקלב: אני.

דוד רותם: אתה הגעת בזמן.

אורי מקלב: לא.

דוד רותם: אתה מתכוון לחבר הכנסת הרב גפני?

דוד רותם: הוא החבר כנסת.

אורי מקלב: קודם כול, כשאני מגיע אז אני מגיע בזמן.

אורי מקלב: מכיוון שלא שמעתי, לא זכיתי לשמוע את דברי בית הנשיא, הנציגות של בית הנשיא, אני מאוד אודה, לצורך העניין, אם יחזרו על הדברים.

דוד רותם: טוב, אודית, תגידי שוב.

<אודית קורינלדי-סירקיס: אנחנו אמרנו שכמובן לגבי התיקון אין לנו שום הערות, והתיקון הוא כשלעצמו לא בעייתי.

<אודית קורינלדי-סירקיס: מה שאנחנו חשבנו שהוא לא מהלך נכון, זה בהזדמנות הזאת שעושים את התיקון הזה לחוקק את חוק נשיא המדינה.

<אודית קורינלדי-סירקיס: באופן עקרוני לחוקק את חוק נשיא המדינה לצדו של חוק יסוד: הנשיא, זה מהלך נכון וצריך לקדם אותו, רק שזה נכון שזה ייעשה בצורה מסודרת לדעתנו, עם באמת הסעיפים שלא מתאימים להיות בחוק יסוד: הנשיא, שיעברו לחוק הנשיא, ולא שחוק הנשיא יהיה בנוי משני סעיפים באופן אקראי בגלל שהיה פה היום דיון בתיקון הזה.

<אודית קורינלדי-סירקיס: אז אנחנו מציעים בשלב הזה לתקן את זה בחוק יסוד: הנשיא, ולנסות להיערך לתיקון לחוקק את חוק הנשיא.

<אודית קורינלדי-סירקיס: אולי הם לא רואים את זה כי זה בנוסח המשולב, אני לא יודעת.

<אודית קורינלדי-סירקיס: אתם רואים על מה אני מדברת?

משה גפני: סליחה, על מה מדובר?

<אפרת חקאק: אנחנו הצענו נוסח.

משה גפני: זה שמונח פה?

<אפרת חקאק: כן, זה שיש לכם על השולחן.

משה גפני: אז על מה היא מעירה?

<אפרת חקאק: אנחנו הצענו נוסח שנוציא את הפרוצדורה הזאת מחוק היסוד ונחוקק חוק חדש, חוק נשיא המדינה חדש, ונתחיל את המהלך של חקיקת חוק נשיא רגיל.

<אפרת חקאק: ואחר כך במהלך הכנסת הזאת, אנחנו קיווינו, נוסיף עוד סעיפים מחוק היסוד ונעביר אותם לחוק הנשיא.

דוד רותם: חבר הכנסת הרב גפני, אתה וחבר הכנסת יריב לוין תגישו הצעה משותפת לחוק נשיא המדינה, כאשר אתם תתאמו את זה מראש עם בית הנשיא ויהיה לכם תמיכה של בית הנשיא.

משה גפני: אנחנו לא דיברנו על זה.

משה גפני: אני מסכים אתך.

שולי מועלם-רפאלי: זאת הייתה הצעה של היועצת המשפטית.

יריב לוין: כן.

יריב לוין: בסדר, לא חשוב, זה ירד כרגע.

משה גפני: זה לא קריטי ולא עקרוני.

משה גפני: בסדר.

<אפרת חקאק: אבל אנחנו הצענו את התיקון הזה, כי חשבנו שזה תיקון מעין תקנוני.

<אפרת חקאק: וזה לא המקום לעשות את התיקון.

משה גפני: בסדר, לא חשוב.

משה גפני: אבל אם הם לא רוצים אז אני לא חושב שצריך לעשות את זה.

<אפרת חקאק: לעניין התאריכים שוב, אז אני כן רוצה לעבור על התאריכים, כי אולי תרצו לתת תאריכים קצת שונים.

<אפרת חקאק: אז אולי נלך לנוסח של חוק מבקר המדינה, נעשה אותו דבר בחוק הנשיא, אבל יהיה לכם הכי קל בנוסח המשולב של חוק מבקר המדינה, וזה עמוד 2.

משה גפני: מה שמדברים על הנשיא, מדברים גם על המבקר.

יריב לוין: כן, אותו דבר, זה אותו תהליך.

<אפרת חקאק: על כל תיקון שנעשה באחד, נעשה בשני.

דוד רותם: לא, רק חוק נשיא המדינה זה אתה וחוק המבקר זה גפני.

משה גפני: אותו דבר.

משה גפני: אותם חתומים, גם לפי אותו סדר.

דוד רותם: אה, כן?

<אפרת חקאק: כן, זה אותו דבר.

משה גפני: במליאה יריב דיבר על הנשיא, אני דיברתי על המבקר, אבל אין לזה שום משמעות.

משה גפני: החתימות הן אותן חתימות.

משה גפני: יש הרבה דברים שאני ויריב מסכימים יחד.

משה גפני: וגם אורי.

משה גפני: יש דברים שלא.

דוד רותם: טוב, תגיד לנו באיזה נושאים אתם מסכימים ובאיזה נושאים אתם לא מסכימים.

משה גפני: הנה, אתה רואה שאנחנו מסכימים ברוב הדברים.

דוד רותם: הבנתי.

אורי מקלב: אנחנו לא מדברים על דברים שנוצרו בקדנציה הקודמת, אנחנו מדברים על כאלה של עכשיו.

יריב לוין: כן, יש לי איתם מחלוקת קשה.

יריב לוין: הם חושבים שלא הוספנו מספיק נשים בחוק של שטרן.

יריב לוין: אנחנו מנסים לגשר על הפערים.

משה גפני: אנחנו חושבים שאתם פשוט נמושות.

דוד רותם: זה נכון.

דוד רותם: אבל בוא נאמר ככה: אין חוק שטרן כי הבית היהודי לא מסכים.

דוד רותם: הוא לא רוצה נשים.

משה גפני: זה בסדר, הכול בסדר.

משה גפני: הציבור עומד וצוחק.

דוד רותם: הציבור בצדק צוחק.

יריב לוין: משה, הקביעה הזאת היא במסגרת הדברים שאנחנו מסכימים עליהם או לא מסכימים עליהם?

אורי מקלב: בוא נראה בסוף היום.

משה גפני: אני לא רוצה לחשוף אותך.

אורי מקלב: נראה כמה שעות אתה יכול להחזיק מעמד.

דוד רותם: טוב.

<אפרת חקאק: אוקיי, אז אנחנו הצענו שבסעיף 2(ב) אנחנו נשנה את היום, שיושב-ראש הכנסת יקבע את יום הבחירה ויודיע עליו בכתב.

<אפרת חקאק: היום כתוב "עשרים ימים", אנחנו ניתן עוד יום – שלושה שבועות.

<אפרת חקאק: ובגלל זה גם בסעיף 3 הצענו שיום ההגשה יהיה ביום ה-14.

<אפרת חקאק: נשנה את זה, אבל אני אפרט את המועדים שאנחנו קבענו פה.

<אפרת חקאק: יום ההגשה היה אמור להיות היום ה-14, ואז יש לו ארבעה ימים לתקן עד יום העשירי לפני.

שולי מועלם-רפאלי: זה בעצם צריך להשתנות לשבעה-עשר ושבעה.

<אפרת חקאק: רגע, יש עוד אפשרות, כי בסעיף 3(ב) כתוב ש"יושב-ראש הכנסת יודיע לכל חברי הכנסת, בכתב, לא יאוחר משבעה ימים לפני יום הבחירה".

<אפרת חקאק: אז אפשר להגיד - - -

דוד רותם: לא, זה צריך להיות עשרה ימים, כי ב-3 את כתבת.

<אפרת חקאק: לא, אז ב-3, יש לו כמה ימים לתקן, אז אפשר לתת לו דווקא עד היום השמיני, במקום עשרה ימים אפשר לתת לו עד שמונה ימים לפני יום הבחירה.

<אפרת חקאק: חבר הכנסת לוין, הבנת את ההצעה שלי?

יריב לוין: כן, ההצעה הברורה.

<אפרת חקאק: נשאיר את "ביום הארבעה-עשר" ואז ניתן לו עד יום השביעי.

<ארבל אסטרחן: צריך רק לראות שזה לא יכול להיות יום שישי נגיד או משהו כזה.

<עמי ברקוביץ: או שבת.

<ארבל אסטרחן: זאת אומרת כשזה בשבועות שלמים אנחנו יודעים שלא, אבל פה צריך רק לספור את זה.

<ארבל אסטרחן: ואם נגיד הבחירה היא ביום שני במליאה, אז - - -

שולי מועלם-רפאלי: אז שמונה ימים זה יום ראשון שלפני כן.

<ארבל אסטרחן: נכון.

<ארבל אסטרחן: אז זה בעצם יכול להיות ראשון או שני או שלישי מבחינת השני, שלישי, רביעי.

משה גפני: יריב, יש שינויים ממה שדיברנו?

יריב לוין: לא, אין.

יריב לוין: השינוי הוא רק למתוח טיפה את זמן התיקונים.

שולי מועלם-רפאלי: עלה העניין פה שארבעה ימים למועמד לתקן את החתימות זה מעט, כי אם זה נופל על שישי-שבת.

משה גפני: אז כמה?

שולי מועלם-רפאלי: זה עלה פה לשבעה.

יריב לוין: אנחנו מציעים למעשה שזה יהיה שבעה ימים - - -

<אפרת חקאק: מה שהצעתי עכשיו זה שזה יהיה שישה בעצם.

יריב לוין: שישה ושמונה, כן.

<אפרת חקאק: יושב-ראש הכנסת קובע את יום הבחירה שלושה שבועות לפני, ההגשה שבועיים לפני, ואז יש לו עד יום השמיני לפני ה - - -

יריב לוין: מאה אחוז, אין שום בעיה.

<אפרת חקאק: ככה מותחים טיפה את הזמן.

<אפרת חקאק: אתה רוצה שנקריא גם את סעיף 3, שיהיה ברור?

דוד רותם: כן, בוודאי.

<אפרת חקאק: "הצעת מועמד למבקר המדינה תוגש ליושב-ראש הכנסת, בצירוף הסכמת המועמד בכתב, ביום הארבעה-עשר שלפני יום הבחירה; לא ישתף עצמו חבר הכנסת בהצעה של יותר ממועמד אחד.

<אפרת חקאק: (2) מי שעשרה חברי הכנסת לפחות הציעו את מועמדותו יהיה מועמד למבקר המדינה" – ונעשה את אותו דבר בנשיא המדינה – "אלא אם כן פחת מספר המציעים מעשרה בשל מחיקת שם של חבר הכנסת כאמור בפסקה (3)".

<אפרת חקאק: חבר הכנסת גפני, זה טיפה שונה ממה שהצגנו לך אז, שביום הארבעה-עשר, ביום ההגשה, מהיום הזה ואילך המועמד הוא מועמד אפילו אם מישהו נפטר, יצא מהכנסת, לא משנה מה, הוא המועמד.

דוד רותם: אין דבר כזה מישהו יצא מהכנסת.

דוד רותם: לכנסת רק נכנסים, אף אחד לא יוצא.

<אפרת חקאק: החריג היחיד זה באמת אם חבר כנסת אחד חתם פעמיים.

<אפרת חקאק: על זה דיברנו לפני שהגעת.

<אפרת חקאק: זה טיפה שונה ממה שהצגנו לך.

יריב לוין: זה גם יותר נכון.

יריב לוין: שלא יהיו מניפולציות.

<אפרת חקאק: שלא יהיו חזרות בכלל.

משה גפני: זאת אומרת, היום ה-14 הוא היום הקובע.

יריב לוין: פתאום מישהו התפטר ביום ה-12, אז עכשיו פתאום מודיעים להוא: לך תשיג עוד חתימה, כי ההוא התפטר מהכנסת.

יריב לוין: זה לא הגיוני.

משה גפני: והחתימה שלו נחשבת?

יריב לוין: נשארת.

משה גפני: נחשבת.

יריב לוין: כי מה שקובע.

יריב לוין: החיתוך הוא לא במועד ההצבעה, הוא במועד ההגשה, ככה זה הרי תמיד.

משה גפני: אוקיי.

יריב לוין: זה גם נכון לעשות את זה.

משה גפני: טוב.

יריב לוין: זה יוצר איזה ודאות בכל התהליך הזה.

משה גפני: דיברנו אחרת, אבל בסדר.

יריב לוין: לא, אני חושב שזה יותר נכון, זה יותר נכון.

<אפרת חקאק: "(3) שיתף עצמו חבר הכנסת בהצעה של יותר ממועמד אחד, יימחק שמו של חבר הכנסת מרשימת המציעים של כל המועמדים שהציע; פחת מספר המציעים של מועמד מעשרה בשל מחיקת שם מרשימת המציעים, רשאי חבר הכנסת שלא שיתף עצמו באף הצעה לצרף את שמו לרשימת המציעים של אותו מועמד" – זו הסנקציה הכפולה – "לא יאוחר" – אנחנו נכתוב: משמונה ימים – "לפני יום הבחירה".

דוד רותם: מצוין.

<אפרת חקאק: נעשה אותו דבר בחוק יסוד: הנשיא.

דוד רותם: יפה.

דוד רותם: רבותי, אפשר להצביע?

דוד רותם: זה הולך ככה: הקואליציה מצביעה בעד, כך הנוהל בוועדה הזאת, האופוזיציה, אלא אם כן היא הציעה את החוק, רשאית להצביע נגד, אבל רק אחד מהאופוזיציה.

דוד רותם: ועדיף שהאופוזיציה לא תצביע נגד, כי זה חוקים טובים.

דוד רותם: טוב, מי בעד?

<דורית ואג: פה אחד.

יריב לוין: שני החוקים יחד.

דוד רותם: שני החוקים יחד.

<אפרת חקאק: שתי ההצעות חוק.

<אפרת חקאק: שתי הצעות נפרדות.

משה גפני: מה, זה משולב, איך זה?

דוד רותם: לא, זה לא משולב.

<דורית ואג: לא, אז תעשו שתי הצבעות.

דוד רותם: שתי הצבעות.

דוד רותם: מי בעד התיקון לחוק מבקר המדינה, נוסח משולב?

דוד רותם: בעד התיקון לחוק מבקר המדינה – פה אחד

<דורית ואג: פה אחד.

דוד רותם: תודה רבה.

דוד רותם: מי נגד?

<דורית ואג: אין.

דוד רותם: אין.

דוד רותם: מי בעד הצעת חוק יסוד: נשיא המדינה (תיקון - הצעת מועמדים לכהונת נשיא המדינה)?

דוד רותם: בעד התיקון לחוק יסוד: נשיא המדינה – פה אחד

<דורית ואג: אושר פה אחד.

דוד רותם: תודה רבה.

דוד רותם: אושר פה אחד.

יריב לוין: תודה רבה.

דוד רותם: אני נועל את הישיבה.