ועדת המדע והטכנולוגיה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 5, 2013-05-28 14:30

משה גפני: צהריים טובים, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

משה גפני: על סדר היום השלכות הקיצוץ בתקציבי המדען הראשי על פעילותו.

משה גפני: משתתף איתנו המדען הראשי במשרד הכלכלה - מלבד האורחים הרבים והחשובים - מר אבי חסון.

משה גפני: הישיבה הזאת מתקיימת בעקבות ישיבות קודמות שהוועדה קיימה.

משה גפני: אנחנו נמצאים בעידן שבו נשאלת השאלה האם מדינת ישראל, כמו בעולם כולו, מתקדמת במחקר ופיתוח, האם היא מתקדמת בדברים שבעבר היו פחות חשובים והיום הופכים להיות קריטיים, האם היא משקיעה בנושא של המחקר והפיתוח די משאבים על מנת להגיע למצבים שבהם נוכל להתמודד עם מדינות אחרות עולם.

משה גפני: במהלך הישיבות הקודמות ביקשתי ממרכז המחקר של הכנסת להכין טבלה של מה קורה מבחינת התקצוב.

משה גפני: מתברר שישראל היא אחת המדינות הגדולות בעולם באופן יחסי מבחינת מה שהיא משקיעה במחקר ופיתוח, כאשר התקציב של המדינה פוחת כל הזמן, בעיקר במעבר בין 2012 ל-2013 ששם המדינה משקיעה פחות.

משה גפני: המשמעות של העניין היא שהגורמים העסקיים הם אלה שמשקיעים במחקר ופיתוח ואז יש אי התאמה ברצון או בדברים שמבחינה לאומית המדינה זקוקה להם.

משה גפני: התברר על פי הטבלה שהוכנה כאן שתקציב המדען הראשי הוא גם למשרדים אחרים.

משה גפני: יש משרדים אחרים שבכלל אין מדען ראשי.

משה גפני: במקומות שיש מדען ראשי יש הפחתה גדולה.

משה גפני: ב-2012 תקציב המדען הראשי עמד על מיליארד 570 מיליון.

משה גפני: הוא הולך להיות מיליארד 250 מיליון.

<אבי חסון: סדר גודל.

משה גפני: אנחנו לא מדברים עכשיו על סדר גודל.

משה גפני: הזמנו אותך כדי לדעת את הדברים המדויקים.

משה גפני: הבמה לרשותך, מר אבי חסון.

<אבי חסון: תודה רבה ליושב-ראש ולוועדה.

<אבי חסון: את חבר הכנסת גפני אנחנו מכירים היטב גם ממשרתו הקודמת.

<אבי חסון: גם שם הרגשנו שיש תמיכה בנושאים שבהם אנחנו מטפלים.

<אבי חסון: תודה רבה על האפשרות.

<אבי חסון: אני מודה לכל מי שנמצא פה.

<אבי חסון: זה מפת האקו-סיסטם של החדשנות והמחקר הישראלי שיושבת פה מולנו, אם זה יזמים, משקיעים, חוקרים אקדמיים, מנהלי חממות ועוד רבים וטובים.

<אבי חסון: ברשותך יש לי מצגת קצרה שמסבירה יותר טוב.

<אבי חסון: אני מזכיר לכולנו שאנחנו בוועדת המדע.

<אבי חסון: זה הבית הטבעי למדען הראשי שבו אנחנו מדברים על תקציב המדען הראשי, אבל התקציב שלנו מחובר ישירות לאינדיקטורים הכלכליים.

<אבי חסון: זה מתחיל בחוק מתוקפו אנחנו פועלים, שהוא חוק המחקר והפיתוח שמגדיר לנו בסעיף הראשון את המטרות.

<אבי חסון: המטרות הן ברורות.

<אבי חסון: מדובר על יצירת מקומות עבודה, עידוד צמיחה, עידוד הייצוא.

<אבי חסון: הם כולם אינדיקטורים כלכליים.

<אבי חסון: התועלת הכלכלית של פעילות המדען הראשי מוכחת לאורך השנים וגם מצביעה על נתונים לאחר מכן.

<אבי חסון: השחיקה בתקציב המדען הראשי נמצאת בחומר שהכין מרכז המחקר והמידע.

<אבי חסון: מדובר בשחיקה דרמטית.

<אבי חסון: אני בכוונה פורס את תמונה של עשור כדי לא להתייחס לשנה כזאת או אחרת.

<אבי חסון: כשהשנה היא קשה והתקציב הוא אתגרי זה בוודאי נכון, אבל אפשר לראות פה לאורך עשור – אפשר גם לקחת את התמונה הזאת 5 שנים אחורה לכל מי שחושב שבחרנו נקודת אופטימום – שיש שחיקה מתמדת בתקציבים שהממשלה מפנה לטובת תמיכה במחקר ופיתוח.

<אבי חסון: מדובר בשחיקה דרמטית, כמעט 50%.

<אבי חסון: יש לזה משמעויות מאוד מאוד ברורות.

באסל גטאס: התקציב מבחינה כמותית יורד ומבחינה יחסית יורד.

<אבי חסון: שאלה מצוינת, היא נמצאת פה בשקף.

<אבי חסון: רואים שגם ביחס לתקציב המדינה תקציב המדען הראשי הולך ויורד באופן יחסי.

<אבי חסון: אם נוסיף לכך גורמים אחרים רלוונטיים, כמו הגידול בתעשייה עצמה ,הגידול בביקושים והגידול בתוצר, התמונה היא עוד יותר דרמטית.

<אבי חסון: אלה הנתונים.

<אבי חסון: עוד דבר שחשוב להזכיר – הוא גם נמצא בחומר שלפני

<אבי חסון: כם - זה שחלק לא מבוטל מתוך התקציב שאותו אנחנו רואים מגיע מתמלוגים שמשולמים על ידי התעשייה ומשקפים מענקי עבר.

<אבי חסון: זה יכול לנוע בין 28 ולפעמים עד 40 אחוזים מתוך התקציב.

<אבי חסון: זה מגיע מתוך החברות עצמן, כך שהתמיכה נטו שהממשלה נותנת היא נמוכה עוד יותר מהמספר שעליו אנחנו מדברים.

<אבי חסון: התמלוגים האלה משקפים מיזמים שלשכת המדען תמכה בהם בעבר.

<אבי חסון: מכיוון שהן הגיעו להצלחה כלכלית, הן משלמות חזרה את המענק באמצעות תמלוגים מהמכירות אותן הן מייצרות.

באסל גטאס: למה בסעיף התקציבי אתם מכניסים את התמלוגים?

באסל גטאס: המדינה לא משלמת את הסכום הזה.

<אבי חסון: התמלוגים זורמים לאוצר המדינה.

<אבי חסון: כנגד התמלוגים האלה מוקצים ללשכת המדען הראשי סעיפים בתקנה תקציבית.

<אבי חסון: חשוב להראות את זה מתוך ההצגה נטו.

אברהם מיכאלי: האם את הכספים שירדו מכם העבירו במקרה לחברים אחרים במשרדים אחרים?

<אבי חסון: אין לי את כל התמונה התקציבית כולה.

אברהם מיכאלי: השאלה אם קרה מצב שהורידו תקציב מהמשרד שאתה יושב שם והעבירו אותו למדען ראשי במשרד אחר.

<אבי חסון: אין לי את התמונה הכללית.

<אבי חסון: למיטב ידיעתי תקציבי המדענים הראשיים לא רק שלא עלו במשרדים אחרים, הם במקומות מסוימים גם קוצצו.

<אבי חסון: פה חשוב לעשות את האבחנה שהחוק עושה.

<אבי חסון: תפקיד המדען הראשי במשרד הכלכלה שונה מתפקיד המדענים הראשיים בכל שאר המשרדים.

<אבי חסון: תקציבי התמיכה, המחקר והפיתוח על פי חוק נמצאים תחת אחריותנו.

<אבי חסון: מלכתחילה ייעוד המדענים הראשיים במשרדים אחרים שונה, פעילותם אחרת, תקציבם - לצערי אני אומר - נמוך יותר באופן מסורתי גם השנה.

אברהם מיכאלי: התשובה היא שאין חשש שזה ברח לשם.

<אבי חסון: לא לדאוג.

<אבי חסון: דבר שחשוב להבין כשאנחנו מדברים על העולם הזה של מחקר ופיתוח זה שאנחנו לא לבד.

<אבי חסון: בעולם הגלובלי המגמה ברורה.

<אבי חסון: בעוד אנחנו נמצאים בכיוון שכבר הראינו אותו, כל שאר המדינות בעולם מתפתח, מפותח, אם זה דרום אמריקה, אסיה, אירופה, מגדילות את ההשקעה שלהן במחקר ופיתוח.

<אבי חסון: הסיבה מאוד ברורה.

<אבי חסון: הן רואות את ההצלחות המוכחות במדינות כמו ישראל.

<אבי חסון: הן מבינות שאחת ההשקעות הטובות ביותר שהממשלה יכולה לעשות על מנת לייצר מקומות עבודה, על מנת לייצר צמיחה, על מנת לשפר את החוסן הלאומי ואת התחרותיות זה השקעה בחדשנות ובמחקר ופיתוח.

<אבי חסון: יש פה מספר מדינות נבחרות.

<אבי חסון: אני אומר לכם מתוך ידיעה אישית שאין מדינה בעולם שלא מגדילה את ההשקעות.

<אבי חסון: שתי דוגמאות כדי לסבר את האוזן, אדוני היושב-ראש.

<אבי חסון: אחת היא דרום קוריאה, שהיא מדינה קטנה ודי מוצלחת.

<אבי חסון: אגב, היא נמצאת במקום השני בהשקעה הלאומית למחקר ופיתוח.

<אבי חסון: הנשיאה החדשה שמונתה שם לא מכבר קבעה שהכלכלה של דרום קוריאה צריכה להפוך לכלכלה יצירתית.

<אבי חסון: היא הסבירה לאנשיה שהמודל לכלכלה כזאת היא ישראל.

<אבי חסון: הקוריאנים הם עם ממושמע.

<אבי חסון: התוצאה הלא פשוטה מבחינתי היא שמידי שבוע 3 משלחות מקוריאה באות אלינו כדי ללמוד את התורה, כדי לראות איך היהודים עושים את זה ואיך הישראלים מגיעים להישגים הגדולים שלהם.

<אבי חסון: מה שאנחנו מבינים טוב מהם, וצריך להגיד את זה גם אם אנחנו נמצאים עכשיו בשידור, זה שהרבה מהתמונה החיובית שאנחנו רואים היום היא תוצאה של השקעות שנעשו לפני 20 ו-30 שנה.

<אבי חסון: השקעות שנעשה היום יקבעו איך ניראה בעוד 5 ו-10 שנים.

<אבי חסון: בעולם שכולם רצים נורא מהר אנחנו צריכים לרוץ כפליים.

<אבי חסון: בניגוד למדינות אחרות - על אף הגז שמצאנו שאני מברך עליו - הנכס העיקרי שיש לנו במדינה זה השכל שלנו , זה ההון האנושי.

<אבי חסון: אלו היכולות שיש לנו.

<אבי חסון: זאת התכנית העסקית של המדינה.

<אבי חסון: זה מה שיש לנו להציע.

<אבי חסון: בחברת סטארט- אפ, בין אם היא תעשיית היי-טק ובין אם היא התעשייה המסורתית, התחרות היא לא החברה בנתניה, היא לא החברה במעלות, התחרות שלה היא החברה בשנחאי, התחרות שלה היא החברה בשבדיה.

<אבי חסון: זאת התחרות איתה היא מתמודדת.

<אבי חסון: זה אומר שהיא צריכה כל הזמן להמשיך ולהשקיע ביתרונות היחסיים שלה.

<אבי חסון: במקרה שלנו זה יתרונות החדשנות.

<אבי חסון: הוזכר פה בהקדמה של חבר הכנסת גפני שחלקה של הממשלה בהוצאה הממשלתית למחקר ופיתוח בישראל היא הנמוכה מבין מדינות ה-OECD.

<אבי חסון: היא נמוכה בצורה משמעותית.

<אבי חסון: כשמסתכלים בעולם המו"פ העסקי רואים שהיא נמוכה בפחות מ-5%.

<אבי חסון: חשוב להבין שהשקל הממשלתי לא מחליף פה שקל פרטי.

<אבי חסון: עיקר ההשקעה במחקר ופיתוח הייתה, נמצאת ותמשיך להיות על ידי הסקטור הפרטי.

<אבי חסון: כך היה וראוי שיהיה.

<אבי חסון: השקל הממשלתי הוא שקל קצת אחר.

<אבי חסון: הוא מסתכל על מיזמים שהם בפריפריה, לאו דווקא במרכז.

<אבי חסון: הוא מסתכל על מיזמים שהם עתירי סיכון, שמסתכלים לעתיד רחוק, שהם עתירי הון.

<אבי חסון: חשוב מאוד ששני מקורות המימון האלה יבואו ביחד.

<אבי חסון: יש בישראל אנומליה שהיא חיובית עד שלוקחים אותה לקיצוניות כדרכנו.

<אבי חסון: רוב המימון של תעשיית ההייטק במדינת ישראל מגיע ממקורות זרים, בין אם אלה קרנות הון זרות, משקיעים עסקיים זרים.

באסל גטאס: זה לא תקציבי מחקר.

<אבי חסון: זה כסף שמממן תעשייה עתירת ידע.

<אבי חסון: זאת הכוונה.

אברהם מיכאלי: אלה מקורות פרטיים שמממנים את המחקר.

<אבי חסון: רוב המחקר והפיתוח בישראל מתנהל בסקטור העסקי.

<אבי חסון: הוא לא ממומן.

<אבי חסון: הוא מתנהל בתעשייה עצמה.

באסל גטאס: אין לנו שליטה עליו?

באסל גטאס: אתם לא יודעים למפות אותו, לכמת או לזהות אותו?

<אבי חסון: אנחנו בוודאי יודעים לעשות את כל הדברים שאמרת.

<אבי חסון: אנחנו יודעים למפות, לזהות ולכמת.

<אבי חסון: השאלה היא יכולת ההשפעה שלנו.

באסל גטאס: האם אתה יודע על מחקר שנעשה בטבע בתקופה מסוימת?

באסל גטאס: האם אתה יודע עליו?

באסל גטאס: האם אתה יודע כמה מושקע בו?

אברהם מיכאלי: הם יודעים כמה הוציאו, הם לא יודעים איך לתכנן את ההשקעה שלהם באותו מחקר.

<אבי חסון: החברות הציבוריות מדווחות על מבנה ההוצאות שלהן, שכולל גם את מבנה הוצאות המו"פ.

<אבי חסון: המידע הזה נאסף, נאגר על ידי המועצה הלאומית למחקר ופיתוח.

<אבי חסון: הוא זמין.

אברהם מיכאלי: יש לך טבלה של ההוצאה הממשלתית במשך עשור?

<אבי חסון: אנחנו ירדנו מ-25% ל-14% .

<אבי חסון: זה החלק הממשלתי בכל המו"פ.

<אבי חסון: כשמסתכלים על המו"פ העסקי החלק הוא כ-4.5% בלבד.

<אבי חסון: הוא נמוך בהרבה מהחציון הממוצע, מאיך שתציגו את הנתונים.

<אבי חסון: זה המצב.

<אבי חסון: ההישענות שלנו על מקורות זרים היא אנומליה ובעייתית, כיוון שהכסף הזה שבא היום לישראל יכול ללכת מחר גם לסין, לאירופה או למדינות מתפתחות אחרות.

<אבי חסון: אני רוצה לדבר על הבעייתיות בקיצוץ תקציב המדען הראשי ולהסביר כמה דברים שלא בטוח שהם ברורים.

<אבי חסון: הרוב המוחלט של כספי המדען הראשי ניתנים לחברות קטנות.

<אבי חסון: 85% מהכסף ניתן לחברות קטנות ובינוניות.

<אבי חסון: אתם רואים פה כמעט שני שליש שניתנים לחברות שמוכרות פחות ממיליון דולר.

<אבי חסון: לחברות האלו יש מקורות מימון חלופיים.

<אבי חסון: זה במקרה הטוב משאלת לב, במקרה הרע פשוט לא להסתכל על המציאות.

<אבי חסון: אם ניקח את תחום מדעי החיים למשל, אז 70% מהמיזמים שמוקמים בתחום הזה בארץ מוקמים בחממות הטכנולוגיות של לשכת המדען הראשי.

<אבי חסון: היום השוק הפרטי מתכווץ.

<אבי חסון: אנחנו מכירים את האתגרים, אנחנו מכירים את תמונת המקרו כלכלית בעולם.

<אבי חסון: בתמונה כזאת יזם שרוצה להקים חברה, בוודאי בתחום מסוכן שאולי יש לו פוטנציאל אדיר, לא מוצא היום את המקורות הבסיסיים להתחיל.

<אבי חסון: אנחנו לא נותנים אף פעם 100% ממענק.

<אבי חסון: תמיד יהיה משקיע פרטי שיבוא לצידנו.

<אבי חסון: היכולת שלנו לבוא לאותו משקיע פרטי ולהוריד לו את הסיכון שהוא רואה לנגד עיניו היא מאוד מאוד משמעותית.

<אבי חסון: ב-2012 קמו בישראל הכי פחות חברות מאז 2003.

<אבי חסון: סימני ההאטה הם ברורים.

<אבי חסון: כמו שאמרתי, רוב הכסף שהולך מלשכת המדען הראשי הולך לחברות קטנות.

<אבי חסון: אגב, שליש מהכסף שלנו הולך לחברות בפריפריה - גם זאת נקודה שלא תמיד ידועה וחשוב להגיד אותה - בין אם זה לחברות תעשייה מסורתית, חברות שפועלות בחממות, מרכזי מו"פ של חברות גדולות בפריפריה וכן הלאה.

<אבי חסון: הדבר השני הוא האנטי מחזוריות.

<אבי חסון: רואים את זה בצורה ברורה.

<אבי חסון: כשהמקורות הפרטיים מצטמצמים, הביקושים לכספי המדען הראשי עולים.

<אבי חסון: מדיניות תמיכות מסוג זה חייבת להיות אנטי מחזורית.

<אבי חסון: דווקא בעת משבר ודווקא כשהשוק הפרטי מתכווץ הממשלה צריכה לבוא עם אמירה ברורה, סיגנל ברור שאומר שאנחנו עכשיו מגדירים את ההשקעות שלנו כדי שכשנצא מהמשבר הזה נצא מחוזקים יותר, נצא טובים יותר בהשוואה למדינות אחרות.

<אבי חסון: זה אומר שהשקעה מהסוג הזה לא יכולה להיות כבולה בצמצומים תקציביים כאלה ואחרים, היא חייבת להיות בדיוק במאפיינים אחרים.

אברהם מיכאלי: ואם פונים אליך ואין לך כסף זה דו-שיח של חירשים?

<אבי חסון: אין ספק.

<אבי חסון: אנחנו נמצאים היום בתמונת ביקושים של פי 5 על התקציב שלנו.

<אבי חסון: יש פי 5 ביקושים ממה שאנחנו יכולים לספק.

<אבי חסון: הדבר השלישי מדבר על התרומה של המענקים האלה לכלכלה.

<אבי חסון: זאת לא תאוריה כלכלית, יש פה הוכחה אמפירית.

<אבי חסון: המדינה הזאת השכילה להקים את לשכת המדען כבר בסוף שנות ה-60.

<אבי חסון: לאורך הרבה עשורים היא תמכה בצורה רציפה וטובה בכל הנושא הזה כך שיש לנו הרבה מאוד נתונים.

<אבי חסון: בשנת 2008 התבצע מחקר בהובלת פרופ' שאול לאך, ראש המחלקה לכלכלה מהאוניברסיטה העברית.

<אבי חסון: המחקר הזה אומץ על ידי בנק ישראל, משרד האוצר וכל מי שתרצו.

<אבי חסון: אני אחסוך לכם את הטבלאות ואת המספרים.

<אבי חסון: השורה התחתונה ברורה ואין עליה מחלוקת.

<אבי חסון: כל שקל שניתן כמענקים מחזיר את עצמו לכלכלת ישראל בין פי 5 לפי 13.

<אבי חסון: הכסף הזה מממן עובדים שמשלמים מסים ויוצרים אפקטים של זליגת ידע ומייצרים מעגלי תעסוקה וייצוא.

<אבי חסון: הרבה מיתרות המטבע שאנחנו גאים בהן ומרוצים מהן באו מתוך ההייטק .

<אבי חסון: מחצית מהייצוא התעשייתי של מדינת ישראל בא מתעשיית ההייטק.

<אבי חסון: לשכת המדען הראשי והמנוע הזה הם אחד הגורמים המרכזיים לצמיחה, לייצור.

<אבי חסון: הם מאוד מאוד חשובים.

באסל גטאס: ראיתי לפי המספרים שהפגיעה היא 300 מיליון שקל.

באסל גטאס: זה פגיעה יותר קשה משאר המשרדים.

באסל גטאס: זה לא cross the board ירידה של 2%,3% .

באסל גטאס: זה בא מהאוצר או ממדיניות פנים בתוך המשרד?

<אבי חסון: אנחנו בוודאי לא יזמנו את הקיצוץ בתקציב.

<אבי חסון: בואו נדייק בעובדות.

<אבי חסון: תקציב המדען הראשי בסוף שנת 2012 עמד על מיליארד 570 מיליון שקל.

<אבי חסון: התקציב הזה כלל בתוכו כחצי מיליארד שקל תוספות שניתנו במהלך השנה מעבר לבסיס התקציב.

<אבי חסון: בסיס התקציב השנה עומד לפי ההצעה ולפני הקיצוצים הרוחביים – אלה שאנחנו יודעים שכבר קרו ואלה שעוד, חלילה, יקרו - על 1.3 מיליארד שקל.

<אבי חסון: את ההפרש קל לחשב.

משה גפני: מיליארד 270.

<אבי חסון: קשה להניח שיגיעו תוספות במהלך השנה.

<אבי חסון: השנה קצרה והתקציב קטן .

<אבי חסון: גם אם התוספות יגיעו אנחנו נצטרך להיערך אליהן.

משה גפני: אם לא נלחם הן לא יגיעו.

<אבי חסון: כרגע אנחנו ניצבים מול מצב של קיצוץ של 20% בתקציב.

<אבי חסון: הוא מקוצץ לכשעצמו בהשוואה היסטורית.

באסל גטאס: מה לגבי שאר המשרד?

באסל גטאס: כל המשרד סובל ככה, או רק תקציב המדען הראשי?

<אבי חסון: יש תקציבים במשרד שקוצצו בצורה יותר משמעותית, יש תקציבים במשרד שקוצצו בצורה פחות משמעותית.

<אבי חסון: בסופו של דבר זה הסיכום שהגיעו אליו משרד האוצר ומשרד הכלכלה.

בועז טופורובסקי: אני רק מציע לדייק.

בועז טופורובסקי: בסיס התקציב נשאר אותו בסיס תקציב כמו ב-2012 וכמו ב-2011, שיתקנו אותי החבר'ה מהאוצר.

בועז טופורובסקי: לפני זה בסיס התקציב היה אפילו נמוך יותר.

בועז טופורובסקי: כל התוספות שהיו ב-2012, ב-2011 היו במהלך השנה.

בועז טופורובסקי: זה נכון שאנחנו כבר במהלך השנה, אבל השנה עוד לא נגמרה.

בועז טופורובסקי: אני אתחיל מהנקודה הבסיסית שברור ואין עוררין שכל מה שנאמר כאן מקודם היה נכון.

בועז טופורובסקי: כמה שיותר תקציב למחקר ופיתוח הוא must .

בועז טופורובסקי: אנחנו צריכים לשאוף בוועדה הזאת, לדאוג ולעשות כל שביכולתנו להעלות את התקציב ולהביא כמה שיותר תקציב, אבל חייבים גם לשים את הדברים על דיוקם.

בועז טופורובסקי: בסיס התקציב, למעט הקיצוץ הרוחבי, לא נפגע.

בועז טופורובסקי: כשאני מדבר על הקיצוץ הרוחבי אני מדבר על 30 מיליון שקל.

משה גפני: מה אתה רוצה להרוויח באמירה הזאת?

בועז טופורובסקי: אני רוצה להרוויח את זה שאנחנו נדע שלא באו עכשיו וקיצצו.

בועז טופורובסקי: היה במקור רצון לקצץ את זה למיליארד שקל.

בועז טופורובסקי: עם מאבק של שר המדע, הטכנולוגיה והחלל זה חזר.

בועז טופורובסקי: יש כאן איזה שהוא בור שנוצר כתוצאה מתוספות תקציביות שניתנו בשנים עברו ועדיין לא ניתנו השנה.

בועז טופורובסקי: אני חושב שאנחנו צריכים לעשות כל מה שביכולתנו כדי שיינתנו גם השנה.

<בני לשם: עם כל ההתייחסות המאוד רצינית לקיצוץ בתקציב של המדען הראשי של משרד הכלכלה, אנחנו יושבים כאן עם קיצוצים הרבה הרבה יותר רציניים ומשמעותיים.

<בני לשם: בסיס התקציב שלנו הרבה יותר קטן.

<בני לשם: רק כדי לסבר את האוזן, כל התקציב השנתי של המדען הראשי במשרד הבריאות הוא פחות מ-3% מהקיצוץ שמתבקש במשרד הכלכלה.

<בני לשם: רק תראו באיזה סד תקציבי אנחנו עובדים.

משה גפני: עזוב את משרד הכלכלה.

משה גפני: מה אתם עושים במחקר ופיתוח במשרד הבריאות?

<בני לשם: אנחנו תומכים במחקרים רפואיים שלא רק יש להם משמעות כלכלית עצומה וזה מנוע כלכלי – תראו את כל התרופות ואת כל המכשור הרפואי שמייצר הרבה מאוד כסף, כולל הרבה מאוד ייצוא - אלא מדובר בחיי אדם, מדובר בהפחתת כאב וסבל.

משה גפני: כמה כסף יש לכם?

<בני לשם: 7 מיליון שקל זה בסיס התקציב שלנו.

<בני לשם: 7 מיליון שקל לכל המחקר הרפואי זה 35 שקל לבן אדם לשנה.

משה גפני: וזה מחקר ופיתוח שמציל חיי אדם?

<בני לשם: זה מחקר ופיתוח שמציל חיי אדם.

משה גפני: מה הולך להיות ב-2013?

<בני לשם: משום מה לא מתייחסים כל כך לחיי אדם, מתייחסים יותר לכספים, אבל אין כלום.

משה גפני: כמה הולך להיות ב-2013?

<בני לשם: זה התקציב שלנו ל-2013.

משה גפני: כמה היה בשנה שעברה?

<בני לשם: אותו תקציב.

<בני לשם: לא קיצצו.

<בני לשם: ממה יקצצו?

משה גפני: אפשר להפוך את זה ל-6 מיליון.

< סיניה נתניהו: כתבתי לך על הפעילות הנרחבת של המשרד בתחומים שקשורים לבריאות הציבור, בריאות סביבה והגנה על המערכות האקולוגיות של מדינת ישראל.

< סיניה נתניהו: מדובר בעשרות נושאים, החל מרעש, קרינה מייננת ובלתי מייננת, חומרים מסוכנים, שיקום נחלים.

< סיניה נתניהו: קצרה היריעה מלהרחיב על הנושאים.

< סיניה נתניהו: אני רוצה לציין שהתפקיד של המדענים הראשיים במשרדים הוא שונה אחד מהשני, כפי שמר חסון ציין.

< סיניה נתניהו: אנחנו מייעצים לשר ולמשרד.

< סיניה נתניהו: אנחנו בונים את התשתית המדעית כדי לקבל החלטות שקשורות במדיניות.

< סיניה נתניהו: שקל שמושקע אחר כך במדיניות ולא מבוסס על ידע מדעי הוא שקל שיכול ללכת לאבדון.

< סיניה נתניהו: גם לזה צריך לשים לב.

משה גפני: כמה כסף יש לכם?

<סיניה נתניהו: למדען הראשי במשרד להגנת הסביבה אין סעיף תקציבי.

<סיניה נתניהו: זה פחות או יותר במו"מ אל מול תקציב המשרד.

<סיניה נתניהו: בשנת 2011 ובשנת 2012 היו 2 מיליון שקל שייועדו לכל הפעולות המדעיות ולמחקרים שאנחנו עושים.

<סיניה נתניהו: אני הפניתי 1.2 למחקרים.

<סיניה נתניהו: מזלי הוא שיש החלטות ממשלה.

<סיניה נתניהו: להחלטות ממשלה, שהן החלטות אד-הוק בנושאים מסוימים, כמו תחליפי נפט לתחבורה, בנייה ירוקה, הפקת אנרגיה מביו-מאסה ודברים נקודתיים, ניתן כסף של כמה מיליונים או כמה מאות אלפי שקלים, תלוי בהחלטה.

<סיניה נתניהו: זה נקודתי.

<סיניה נתניהו: זה לא משהו שמסייע לכלל פעולות המשרד.

<סיניה נתניהו: ברגע שהחלטת הממשלה שמקצה כסף לשנתיים, שלוש מסתיימת, הכסף מתאדה.

<סיניה נתניהו: בסיס התקציב אפילו לא מסומן.

<סיניה נתניהו: בקושי יש מיליון שקל למדינת ישראל בשביל הגנת הסביבה.

אראל מרגלית: מה לגבי החממה לאנרגיה חלופית בקטורה?

<סיניה נתניהו: היא לא שייכת למשרד להגנת הסביבה.

<סיניה נתניהו: לגבי 2013 ו-2014 ביקשנו 7 וחצי, אבל בגלל התכנית של צמיחה ירוקה, שזאת עוד החלטת ממשלה שאושרה ולא מומנה, לא יגיע הכסף אלינו וגם לא לאבי חסון.

<סיניה נתניהו: אמנם ביקשו 3 מיליון, אבל נתנו לזה עדיפות מספר 3.

<סיניה נתניהו: אם לא תהיה תוספת תקציבית למשרד אני עלולה לקבל 0 שקלים.

<סיניה נתניהו: זה מה שזה אומר.

<סיניה נתניהו: למשרד להגנת הסביבה אין גופי סמך, כמו למשל חקר ימים ואגמים, כמו המכון הגיאולוגי שמסייע למשרד האנרגיה, כמו מינהל המחקר החקלאי שמסייע למשרד החקלאות.

<סיניה נתניהו: למשרד להגנת הסביבה אין.

<סיניה נתניהו: מקובל בכל העולם שיהיה מינהל איכות סביבה.

<סיניה נתניהו: זה לא קיים.

<שלמה ולד: אני רוצה להקריא מתוך חוק ההסדרים.

משה גפני: לכם יש סיוע מחקר ימים ואגמים.

<שלמה ולד: אלו יחידות סמך שכפופות לשר האנרגיה.

<שלמה ולד: מינהל מחקר מדעי האדמה והים כפוף לשר האנרגיה.

<שלמה ולד: אני רוצה לדבר על נושא המו"פ במשרד האנרגיה, שזה חשוב בשבילי.

<שלמה ולד: כתוב בחוק ההסדרים שמחליטים להפחית סך של 5 מיליוני שקלים מבסיס התקציב של משרד האנרגיה והמים עבור פעילות המדען הראשי במשרד האנרגיה והמים.

<שלמה ולד: מדובר ב-5 מיליון ₪ מתוך 6.

משה גפני: נשארת עם מיליון?

<שלמה ולד: רציתי להקריא את דברי ההסבר, שהם עוד יותר מזעזעים.

<שלמה ולד: "כחלק מקביעת סדרי עדיפות בתקציב המדינה, מוצע לקצץ בתקציב משרד האנרגיה סך של 4 מיליוני ₪ בגין פעילות המדען הראשי.

<שלמה ולד: בשנים האחרונות הוקצו תקציבים נרחבים" - עוד מעט נשמע מה זה תקציבים נרחבים – "לקידום המחקר בתחום האנרגיה והמסגרות השונות, ועל כן מוצע לקצץ בתקציב משרד האנרגיה והמים בתחום פעילות המדען הראשי".

באסל גטאס: זה שקר.

באסל גטאס: רוב ההסברים בחוק ההסדרים הם שקרים.

<שלמה ולד: אני רוצה לומר משהו לגבי תפקיד המדען הראשי.

<שלמה ולד: אנשים לא מכירים את התפקיד, פרט למשרדים טכנולוגיים מובהקים כמו משרד האנרגיה והמים שמתעסק בתשתיות.

<שלמה ולד: כל החלטה כיום תשפיע רק בעוד 10 שנים.

<שלמה ולד: מה שנעשה כיום נקבע כבר לפני 10 שנים.

<שלמה ולד: השר צריך יועץ שייתן לו עצות לגבי קביעת מדיניות אנרגיה ארוכת טווח מוטת טכנולוגיה.

<שלמה ולד: לכל מילה במשפט הזה יש משמעות.

באסל גטאס: לא צריך, יש גז.

<שלמה ולד: הנושא הזה שקובעים מדיניות שהיא מוטת טכנולוגיה מתבסס על טכנולוגיות שעדיין לא נמצאות בידנו.

<שלמה ולד: יש לזה הרבה דוגמאות.

<שלמה ולד: אנחנו צריכים להגדיר את הטכנולוגיות האלו, לעשות את המאמצים לחפש, לבדוק ולהכשיר כך שהטכנולוגיות האלו יהיו זמינות ב-due time, גם שהאנשים יהיו זמינים ב-due time.

<שלמה ולד: התפקיד הזה לא חופף לתפקיד של אבי.

<שלמה ולד: יש בו המון אלמנטים משלימים , אבל ההיקף הנדרש של מו"פ הוא אדיר.

<שלמה ולד: תסתכלו על תחום הגז.

<שלמה ולד: אין אדם שיודע לרתך צינור גז בישראל.

<שלמה ולד: את זה אנחנו עושים עם משרד הכלכלה.

<שלמה ולד: המדענים יגרמו לכך שאקספלורציה תוכל להתבצע במדינת ישראל, שהחיפושים וההפקה ייעשו בצורה חכמה.

<שלמה ולד: ההכנסות בנורבגיה מהשירותים המדעיים הצמודים לגז יותר גדולים מההכנסות מהגז.

<שלמה ולד: את כל הדברים האלה אנחנו חייבים לטפח.

באסל גטאס: מה היו התקציבים בשנים עברו שטענו שהיו גדולים?

<שלמה ולד: בסיס התקציב היה נמוך.

<שלמה ולד: בסיס התקציב שלנו בשנים האחרונות נע בסביבות ה-50 מיליון שקל סך הכל.

<שלמה ולד: אני אתן דוגמאות של פעולות שאנחנו עושים.

<שלמה ולד: אנחנו עושים את תכנית האב למשק האנרגיה עד שנת 2050.

<שלמה ולד: תכנית האב למשק האנרגיה מסובכת מכל תכנית אב אחרת.

<שלמה ולד: אנחנו לא בונים ספרים ומוכרים קילוגרמים של ספרים.

<שלמה ולד: אנחנו עושים מודלים ומתודולוגיה על-מנת לתת כלי לקבלת החלטה לקובעי המדיניות בסביבה רווית אי ודאות בתחום האנרגיה.

<שלמה ולד: דבר כזה הוא חלוצי.

<שלמה ולד: מי יעשה אותו?

<שלמה ולד: זה לא הולך ככה בלי כסף.

<שלמה ולד: הקיצוצים האלה גורמים לכך שלא נוכל לעמוד בהתחייבויות בינלאומיות שלנו.

<שלמה ולד: אנחנו לא נוכל לתת תמיכה מתמשכת לאוניברסיטאות ולחברות הזנק שאנחנו תומכים בהן והן כל כך תלויות בנו.

<שלמה ולד: אי אפשר לסגור את הברז בדברים האלה ולהפעיל את זה אחרי שנה, כי הדברים האלה מתמוטטים.

<שלמה ולד: המצב הוא אסון.

<שלמה ולד: באין חזון יפרע העם.

<שלמה ולד: השאלה אם מקטינים את הצינור או מעודדים את התפוקה.

<שלמה ולד: פה רוצים להקטין את הצינור ואז כשיהיה מים אי אפשר יהיה להזרים אותם.

אברהם מיכאלי: רציתי שאלת הבהרה אחת.

אברהם מיכאלי: זה הבסיס לכל הדיון הזה.

אברהם מיכאלי: יש פה מדען ראשי שאמור להיות בחוק ובתקצוב מתוקצב בהכי הרבה כסף כדי שהוא יוכל לחלק לכולם.

אברהם מיכאלי: אותם משרדים שמחזיקים מדען ראשי זה פאטה מורגנה.

אברהם מיכאלי: הם מחזיקים מדען ראשי בשביל תואר?

אברהם מיכאלי: אין להם תקציבים.

אברהם מיכאלי: אני לא יודע מה הם עושים שם.

אברהם מיכאלי: האם הם או הקליינטים שלהם שמסורבים יכולים לעבור אליך על-מנת שתתקצב אותם?

<בני לשם: משרד הכלכלה יממן מחקר רפואי?

אברהם מיכאלי: למה לא?

אברהם מיכאלי: זאת לא מדינה אחרת, זאת אותה מדינה.

<בני לשם: אלו דיסציפלינות אחרות.

<בני לשם: הוא מתקצב תעשייה.

אברהם מיכאלי: אנחנו קוראים לזה מדען ראשי.

אברהם מיכאלי: אם יש מדענים ראשיים בכל משרד ומשרד צריך לתת להם כלים וגם יכולת לעבוד.

אברהם מיכאלי: בסוף מה יצא?

אברהם מיכאלי: הם מסורבים אצלך כי אתה לא מטפל בהם.

משה גפני: מה שאתה מעלה הוא נושא נכון שראוי לדיון בפני עצמו, הוא לא הדיון הזה.

משה גפני: אתה מעלה את השאלה אם בכל הנושא של מחקר ופיתוח צריך להיות גוף אחד שמרכז ויהיו לו זרועות למשרדים השונים.

משה גפני: המחקר והפיתוח בבריאות ייעשה בבריאות דרך המדען ראשי שירכז את הנושא של המחקר והפיתוח.

משה גפני: האמירה הזאת היא אמירה נכונה.

משה גפני: אנחנו לא שם עכשיו.

משה גפני: אנחנו לא הולכים להעביר כסף למדען הראשי ממשרד האוצר והוא זה שייתן למשרד הבריאות.

משה גפני: זה לא הולך לקרות.

משה גפני: גם הוא בקיצוץ.

משה גפני: גם הוא נמצא בבעיה.

משה גפני: הוא בוודאי לא יכול לתת למישהו אחר.

אברהם מיכאלי: לכן אני שואל את זה.

אברהם מיכאלי: לאיפה הגענו בסוף?

אברהם מיכאלי: הוא ירד דרסטית במשך ה-10 השנים האחרונות.

משה גפני: כן, הוא יורד כל הזמן.

אברהם מיכאלי: זה שחיפש כסף ומצא כסף גם לקח ממנו.

משה גפני: זה יורד מכל המקומות.

משה גפני: מה שהולך לקרות ב-2013 זו קטסטרופה.

שמעון אוחיון: רציתי לשאול הבהרה בקטע הזה, כי אני קצת מבולבל.

שמעון אוחיון: אני שומע סקירה לגבי העבודות השונות של המדענים.

שמעון אוחיון: מדען אחד עובד על בניית תשתית, על מסד נתונים כדי שהמשרד שלו יוכל לקבוע לו מדיניות, השני משלב גם תמיכה בפרויקטים תעשייתיים שקיימים בפועל.

שמעון אוחיון: אלו שתי התייחסויות שונות.

שמעון אוחיון: אחד עוסק במחקר פרופר, השני תומך ודוחף אותי בעניין הזה משום שהוא אומר לי שאותו פרויקט נמצא בעומר ומעסיק 200 עובדים בפריפריה.

שמעון אוחיון: אלו שתי התייחסויות שונות.

משה גפני: למי אתה מפנה את השאלה?

משה גפני: למדען הראשי?

שמעון אוחיון: לכל אחד בחדר.

שמעון אוחיון: אני רוצה להבהיר את הנקודה כדי שנוכל לדעת איך בכלל להתנהל בנקודה הזאת.

שמעון אוחיון: טיעונים שיש לי כלפי מצב תעשייתי מסוים או מצב כלכלי חברתי מסוים זאת התייחסות מיוחדת.

שמעון אוחיון: תכנון לטווח ארוך זה מה שהמשרדים האחרים עושים במחקר.

שמעון אוחיון: אני מקווה שמשרד האוצר לא עושה חשבון של אחרי המבול.

שמעון אוחיון: אני פותר כרגע את הגירעון התקציבי בשאלה מה יקרה כשהמשרדים האחרים יצטרכו לעצב מדיניות.

שמעון אוחיון: כל הדברים האלה צריכים להיות ברורים.

שמעון אוחיון: בהתאם לכך צריך להפעיל את הלחצים המתאימים כדי לגבש את המדיניות שלנו.

באסל גטאס: כאחד שעבד מול משרדי המדען הראשי כבר משנת 94 אני רוצה להגיד שאסור בכלל לחשוב על לבטל את משרות המדען הראשי במשרדים הייעודים, המקצועיים בטענה שיש משרד גדול ותקציב גדול בתוך משרד התעשייה או הכלכלה.

באסל גטאס: כל אחד עם הנישה שלו, עם ההתמחויות שלו, עם התעדוף שיש בתוכו.

באסל גטאס: חשוב מאוד לשמר את התפקיד הזה.

באסל גטאס: צריך להעלות, לא להוריד.

אברהם מיכאלי: אני בעד.

אברהם מיכאלי: לא אמרתי לבטל אותם, אמרתי לתקצב אותם.

באסל גטאס: אני זוכר ימים שבהם גייסתי כסף למחקר.

באסל גטאס: חשוב שחברי הכנסת ידעו שתקציב המדען הראשי מיועד לתעשייה.

באסל גטאס: אם אתה לא חברה בע"מ למטרות רווח אין לך גישה לכסף.

<אבי חסון: לא רק.

באסל גטאס: לשאר המשרדים ולשאר המדענים יש גישה.

באסל גטאס: זה דווקא מיועד לחוקרים, למכוני מחקר ולמו"פים.

באסל גטאס: זאת אבחנה מאוד חשובה, חבר הכנסת מיכאלי.

באסל גטאס: שם זה רק תעשייה, יעני מיועד לחברות.

<אבי חסון: רוב הכסף הולך לחברות, חלק לא מובטל הולך לאקדמיה.

באסל גטאס: אני הייתי אלוף הגיוסים.

באסל גטאס: לא הצלחתי להוציא מכם שקל אחד אלא אחרי שייסדתי חברה בע"מ.

באסל גטאס: היה לי מזור במשרד האנרגיה.

באסל גטאס: במשרד האנרגיה היה אחד התקציבים השמנים למחקר.

באסל גטאס: הוא כיסה על נושאים בתחום הסביבה.

באסל גטאס: חשוב שזה יישאר.

באסל גטאס: חייבים להגן על זה.

באסל גטאס: הצורה האדמיניסטרטיבית הזאת של אי התחשבות – המשפטים שהקראת - ובמחי יד להוריד תקציבים מבלי לחשוב על התוצאות, זו התנהלות לא ראויה בזמן משבר של מי שבא בכובע של פוליטיקה חדשה והתנהלות חדשה.

באסל גטאס: אסור שזה יהיה.

באסל גטאס: בעניין המדע, בעניינים של שירותים חיוניים כמו מחקר מדעי אסור שזה יהיה.

באסל גטאס: אני חושב שלוועדה שלנו צריך להיות תפקיד מכריע בעניין הזה.

אראל מרגלית: זה תענוג גדול לראות קולגות.

אראל מרגלית: אני רוצה להגיד משהו ברמה של הפרספקטיבה, כי המדען הראשי הוא אולי הכלי מספר אחד במדינת ישראל משנות ה-90 - אפילו לפני כן - לעשות את השינוי הכלכלי הדרמטי ביותר שנעשה פה במדינה.

אראל מרגלית: השינוי הכלכלי הדרמטי ביותר שנעשה פה זה בעצם שהוספנו את הנושא של התעשיות המתקדמות והנגשנו אותו להרבה מאוד מהציבור הישראלי בהרבה מאוד מקומות בארץ.

אראל מרגלית: אני זוכר תקופה שהייתה לא כל כך מזמן, שתקציב המדען היה 2.7 מיליארד שקל.

<אבי חסון: זה היה די מזמן.

אראל מרגלית: כשאנחנו מסתכלים היום על תקציב המדינה חלק מאיתנו מאוד כועסים על הקיצוץ במע"מ כי זה קיצוץ רוחבי, חלק מאיתנו מאוד כועסים על הקיצוץ בקצבאות.

אראל מרגלית: יש הרבה ויכוחים מאיפה לקחת את הכסף.

אראל מרגלית: הדבר המרכזי שאנחנו צריכים להתעקש עליו - בממשלה תמיד ייקחו מההשקעה בשביל השוטף – זה תקציב המדען הראשי.

אראל מרגלית: זה הכלי מספר אחד בישראל כדי לאפשר לנו המשך צמיחה.

אראל מרגלית: היום המדען הראשי מגיע לחברות עם התעדוף הדיפרנציאלי שנותן הרבה יותר כסף לחברות בפריפריה.

אראל מרגלית: אין היום כמעט דרך אחרת לחברות צעירות, ליזמים צעירים ומבוגרים - היזם של החברה האחרונה שהייתי מעורב בה היה בן 67 - להתחיל דבר חדש.

אראל מרגלית: עם האוצר תמיד היו סיפורים.

אראל מרגלית: מידי פעם אתם אוהבים את החממות, מידי פעם אתם לא אוהבים את החממות.

אראל מרגלית: את תקצוב המדען הראשי אי אפשר לראות רק כהוצאה, זאת השקעה.

אראל מרגלית: זאת השקעה ברמה האמיתית מבחינת החזר.

אראל מרגלית: הכספים האלה חוזרים.

אראל מרגלית: היום לא נותנים למדען הראשי במידה רבה למחזר את התגמולים שהוא מקבל מהחברות.

אראל מרגלית: לוקחים גם את זה לשוטף.

אראל מרגלית: זאת השקעה בצמיחה.

אראל מרגלית: אם אנחנו מחפשים היום איפה יש לנו תקציבים שמופנים לצמיחה, איך אנחנו רוצים להגיע לשפרעם, לבאר שבע, למיגל בקרית שמונה או לאילות ביטבתה באנרגיה חלופית, אז זה הכלי שיש לנו.

אראל מרגלית: אני יודע שזה כלי ניגוח לממשלה.

משה גפני: לא.

משה גפני: יש לי הרבה דברים לנגח את הממשלה, לאו דווקא דרך זה.

משה גפני: הדיון הזה הוא דיון מקצועי לחלוטין.

אראל מרגלית: אם אנחנו נוכל להגיע לאיזה שהוא קונצנזוס שזה יהיה המשך ההשקעה שלנו בצמיחה והזדמנות לחברות חדשות ולאנשים חדשים להיכנס לתוך המעגל, אז זאת תהיה ההחלטה הכי חשובה שאנחנו יכולים לקבל.

אראל מרגלית: אם אחר כך נוכל להרחיב את זה אנחנו נרחיב את זה, אבל בואו נשמור על זה.

משה גפני: למשרד לביטחון פנים יש משהו לומר בעניין?

<עידית חכימי: התעניינתי הבוקר לגבי מסגרת התקציב של הלשכה.

<עידית חכימי: המסגרת עדיין לא נסגרה.

<עידית חכימי: לפי מה שהבנתי המסגרת תהיה דומה למתכונת שהייתה בשנה שעברה.

משה גפני: כמה כסף היה ב-2012?

<עידית חכימי: התחשיב מסובך.

<עידית חכימי: התקציב הישיר שלנו הוא 1.4 מיליון .

<עידית חכימי: הפעילות שלנו היא בהיקפים שונים מאוד בגלל שאנחנו מקבלים השתתפויות.

משה גפני: קיבלתם תוספות ב-2012?

<עידית חכימי: היו לנו מחקרים שבוצעו ממסגרות תקציביות אחרות בתוך תקציב המשרד או ממשרדים אחרים.

משה גפני: התקציב היום עומד על מיליון 200?

<עידית חכימי: המסגרת תישאר דומה.

<עידית חכימי: מאוד קשה לחשב אותה.

<עידית חכימי: כנראה שבתקציב הישיר לא יהיה שינוי.

<ויקטור וייס: מה שיש לי לומר זה שאצלנו התקציב עוד לא נסגר סופית, אבל מסתמן שהתקציב יהיה ב-22% פחות משנה שעברה.

<ויקטור וייס: .

<שלמה ולד: אצלנו זה קרוב ל-50%.

<ויקטור וייס: מתוך זה יש לנו כמחצית תקציב הרשאתי.

<ויקטור וייס: בהרשאתי מסתמן להיות קיצוץ של 26%.

משה גפני: 22% קיצוץ בסך הכל הכללי ו-26% קיצוץ בנושא הזה של המדען הראשי בהרשאה להתחייב.

שמעון אוחיון: מתוך כמה?

משה גפני: התקציב שלכם הוא 92 מיליון.

<ויקטור וייס: קיבלתי הוראה מגבוה לא לציין את המספרים האלה.

משה גפני: למה לא להגיד מספרים?

משה גפני: אני אשלח את העוזר שלי שישאל.

משה גפני: תקציב משרד המדע, הטכנולוגיה והחלל הוא 92 מיליון שקל.

משה גפני: את זה אמר השר בישיבה.

<ויקטור וייס: זה לא מסתדר לי עם המספרים.

<קריאה: תקציב החלל הוא בנפרד.

משה גפני: אמר פה השר פרי יחד עם המנכ"ל שהתקציב השוטף של משרד המדע על כל אגפיו - אני לא מדבר על סוכנות החלל.

משה גפני: – הוא 92 מיליון שקל.

<ויקטור וייס: אני קטונתי אם השר אמר.

<ויקטור וייס: הוזכרו פה כל המדענים הראשיים של כל משרדי הממשלה.

<ויקטור וייס: אני רוצה להזכיר שהייתה ועדה שבחנה את מעמד המדענים הראשיים.

<ויקטור וייס: הוועדה הזאת הייתה ועדה מכובדת שבחנה את הנושא.

<ויקטור וייס: היא הגיעה למסקנה שצריך לחזק את המעמד של המדענים ולתת להם כלים על-מנת לקדם את - - -

משה גפני: אני מודה לך.

משה גפני: אני מבקש שתפנה לאלה ששלחו אותך ותגיד להם בשמי שעם כל הכבוד אנחנו נמצאים במשטר דמוקרטי.

משה גפני: המשטר הדמוקרטי בנוי על כך שהכנסת מפקחת על עבודת הממשלה.

משה גפני: זה אחד הדברים.

משה גפני: אם קיבלת הוראה לא להגיד לנו מספרים תהיה למשרד שלך בעיה איתי.

משה גפני: אני לא אוותר על כבודה של הכנסת.

משה גפני: אנחנו לא במשטר דיקטטורי.

משה גפני: אני יכול בתוך דקה אחת לברר את המספרים, אני לא אברר אותם.

משה גפני: אני מבקש שתפנה לממונים עליך ותאמר להם שאני דורש את כל המספרים.

משה גפני: אני רוצה לדעת מה תקציב המשרד, מה תקציב המדען הראשי, מה תקציב המחקר והפיתוח, מה הקיצוץ.

משה גפני: אני רוצה לדעת בדיוק.

משה גפני: אם זה לא מוצא חן בעיני מישהו יש לי את הכלים להשיג את זה, אבל זה יהיה רע מאוד.

משה גפני: אני לא אמחל על כבודה של ועדת המדע בכנסת.

משה גפני: אני רוצה את הפרטים עד מחר.

<ויקטור וייס: אני רוצה להבהיר תיקון מסוים בדבריך.

<ויקטור וייס: יכול להיות שדבריי לא הובנו כהלכה.

<ויקטור וייס: הכוונה הייתה שהמספר של התקציב השנה עדיין לא סגור.

משה גפני: עדיין לא סגור זה בסדר.

משה גפני: שאלתי מה היה התקציב שלכם ב-2012.

<ויקטור וייס: את זה אני יכול להגיד.

משה גפני: בבקשה תגיד.

<ויקטור וייס: התקציב של 2012 היה 185 מיליון ₪.

<קריאה: יחד עם סוכנות החלל.

משה גפני: בלי סוכנות החלל?

<שלמה ולד: אמרת 92 מיליון.

<שלמה ולד: התקציב של משרד המדע, כפי שידוע לי, נשאר בשנה שעברה ובשנה הזאת אותו דבר, למעט התוספת הגדולה בנושא של סוכנות החלל.

<מיכה פרלמן: רק להשלים את המידע על משרד המדע.

<מיכה פרלמן: בסיס התקציב גדל ב-2013 מ-92 2ל-140 מיליון שקל.

<מיכה פרלמן: אני לא יודע מאיפה המספרים על הקיצוצים הגדולים שאתה מדבר עליהם.

<מיכה פרלמן: תכנית התשתיות, שזאת התכנית הגדולה של המדען הראשי, גדל ביחס לבסיס.

<מיכה פרלמן: כל המחקרים הדו-לאומיים גדלים ביחס לבסיס.

<מיכה פרלמן: מבחינת הנתונים האלה יש גידול.

משה גפני: תיכף נדבר על משרד המדע.

משה גפני: אנחנו מתחילים במשרד הכלכלה.

<מיכה פרלמן: לגבי משרד הכלכלה צריך לציין כמה היבטים שמדברים על התקציב של המדען הראשי.

<מיכה פרלמן: נאמר פה על ידי חבר הכנסת טופורובסקי שצריך להפריד בין מה שניתן כבסיס התקציב למה שניתן כתוספות חד פעמיות.

<מיכה פרלמן: תיכף אני אקריא את המספרים.

<מיכה פרלמן: יש עלייה מתמידה וממושכת.

<מיכה פרלמן: יש לזה משמעות בעידן שבו יש קיצוצים מאוד מאוד משמעותיים בביטחון, בחינוך, בתחבורה.

<מיכה פרלמן: אלה קיצוצים שכולכם שמעתם עליהם.

<מיכה פרלמן: המשמעות של לשמור על בסיס תקציב בתקציב כזה היא משמעות ברורה ואמירה ברורה לגבי סדרי עדיפויות.

<מיכה פרלמן: דבר נוסף שצריך להתייחס אליו ואני תיכף אפרט לגביו זה שההשקעות במו"פ מבחינת ממשלת ישראל ומשרד האוצר הן לא רק דרך המדען הראשי.

<מיכה פרלמן: משרד האוצר שם באופן ספציפי מעל למיליארד שקל בכלים נוספים ואחרים שתומכים במו"פ תעשייתי שמגיע לתעשייה.

שמעון אוחיון: למה הוא מחזיק אותם בנפרד ולא מעביר אותם למשרדים?

<מיכה פרלמן: תיכף אני אפרט בדיוק מה הכלים.

<מיכה פרלמן: אני חושב שזה יובן משם.

<מיכה פרלמן: הדבר השלישי שצריך להתייחס אליו זה מצב השוק.

<מיכה פרלמן: נאמר פה על ידי המדען הראשי, מר אבי חסון, שאין אלטרנטיבה או יש אלטרנטיבה בשוק הפרטי.

<מיכה פרלמן: צריך להתייחס למצב השוק.

<מיכה פרלמן: כששואלים אם יש אלטרנטיבה בחוץ או אין אלטרנטיבה בחוץ יש כמה אלמנטים שאנחנו צריכים לזכור.

<מיכה פרלמן: מבחינת הגיוסים של החברות אנחנו רואים התאוששות מאוד מאוד יפה אחרי המשבר הגדול.

<מיכה פרלמן: ההתאוששות הביאה לכך ש- 2011 הייתה שנת שיא מבחינת הגיוסים של החברות.

<מיכה פרלמן: מדובר בשיא שלא היה בתקופת הבועה.

<מיכה פרלמן: אנחנו לא הרבה פחות מזה גם ב-2012.

<מיכה פרלמן: החברות מצליחות לגייס.

<מיכה פרלמן: אנחנו במצב יחסית טוב.

<מיכה פרלמן: בהוצאה הלאומית על מו"פ כאחוז מהתמ"ג ביחס לעולם, מדינת ישראל ממשיכה להיות מקום ראשון בעולם.

<מיכה פרלמן: מבחינת הון הסיכון שקיים בישראל לחברות ביחס לעולם, אנחנו במקום שני במונחים אבסולוטיים וראשון במונחים של נפש.

<מיכה פרלמן: עדיין לא נראה שהשוק מתכווץ.

<מיכה פרלמן: לגבי כל השאלה האם זה מחזורי או אנטי מחזורי אנחנו במצב בסדר, לפחות לפי הנתונים שנמצאים בידנו.

שמעון אוחיון: מה לגבי ההתחייבויות הבינלאומיות שיש לחלק מהן?

שמעון אוחיון: יש להן התחייבויות בינלאומיות בגלל שותפויות.

<מיכה פרלמן: נכון, זה חלק מהתקציב.

<מיכה פרלמן: גם זה עולה.

<מיכה פרלמן: זה לא התקציב שהוא מדבר עליו.

<מיכה פרלמן: הוא מדבר על תקציב הרשאה.

<מיכה פרלמן: מה שאתה מדבר עליו זה תקציב מזומן.

<מיכה פרלמן: אם נסתכל על תקציבי המזומן, אז גם הם עולים בהדרגה.

משה גפני: הבנתי שאתם מפריטים את המחקר והפיתוח.

משה גפני: המדינה משקיעה פחות כסף.

משה גפני: היא נותנת לחברות הפרטיות העסקיות לממן.

משה גפני: אני בעד הפרטות.

משה גפני: הבנתי שהמדינה משקיעה פחות ופחות.

משה גפני: מה שאומר המדען הראשי לא מצוץ מהאצבע, אלו עובדות.

<מיכה פרלמן: גם הוא תומך בתעשייה הפרטית.

משה גפני: מפריטים.

משה גפני: הפרטתם את בריאות התלמיד והרבה דברים.

משה גפני: המדינה משקיעה פחות והחברות העסקיות הפרטיות משקיעות יותר.

<אלון מסר: זו לא בדיוק ההגדרה של הפרטה.

משה גפני: הפירוש הוא שהמדינה יוצאת מהמחקר והפיתוח יותר ויותר משנה לשנה.

משה גפני: הפער שבין 2012 ל-2013 הולך להיות עוד יותר גרוע.

משה גפני: אתם אומרים שאנחנו נשארים במקום גבוה בעולם כיוון שהחברות הפרטיות העסקיות משקיעות הרבה כסף, לכן גם אין משבר.

<מיכה פרלמן: צריך לשים את זה ברקע.

<מיכה פרלמן: ציינתי שיש עוד מעל למיליארד שקל - - -

משה גפני: זאת הערה שיש לי את הפריבילגיה אליה כיושב-ראש.

משה גפני: אתם יכולים לא לקבל את זה, וזה בסדר.

משה גפני: אני רוצה רק שתלכו לפי הסדר.

משה גפני: זה מתחיל עם הכסף של המדען הראשי.

משה גפני: מה הולך לקרות עם הכסף של המדען הראשי במשרד הכלכלה ב-2013?

<מיכה פרלמן: כמו שנאמר פה על ידי חבר הכנסת טופרובסקי, אנחנו מדברים על זה שהגענו לסיכום עם משרד הכלכלה על זה שאנחנו שומרים על בסיס התקציב בסכום של מיליארד 300.

משה גפני: מיליארד 270.

<מיכה פרלמן: זה היה הקיצוץ הרוחבי של סוף ליל הממשלה שחל על כולם.

משה גפני: תגיד לנו את הסוף.

<מיכה פרלמן: מיליארד 270 ב-2012, מיליארד 240 ב-2014.

<מיכה פרלמן: אלה בסיסי התקציב של המדען הראשי.

משה גפני: זה יגיע ב-2014 למיליארד 240.

משה גפני: מה היה הביצוע ב-2012?

<מיכה פרלמן: מיליארד 580.

משה גפני: יש קיצוץ של למעלה מ-20%, או בערך 20%.

<מיכה פרלמן: קשה לדבר על קיצוץ כי יש פער היום.

משה גפני: כמה כסף קיבל המדען הראשי בשנת 2012 ממשרד האוצר?

<מיכה פרלמן: בינואר 2012 תקציב המדען הראשי היה מיליארד 300.

<מיכה פרלמן: בסוף השנה הוא הגיע למיליארד 570.

<מיכה פרלמן: אני לא יודע איפה נהיה בסוף 2014.

<מיכה פרלמן: כרגע הוא מתחיל ממיליארד 240.

משה גפני: כמה כסף קיבל המדען הראשי בדצמבר 2012?

<מיכה פרלמן: התחלנו במיליארד 300.

<מיכה פרלמן: הגענו למיליארד 570.

משה גפני: ב-2013 מיליארד 270.

<מיכה פרלמן: אנחנו מתחילים במיליארד 270.

משה גפני: אתה מתחייב שתגיעו למיליארד 570?

<מיכה פרלמן: אני לא מתחייב.

<מיכה פרלמן: אני אומר מאיפה אנחנו מתחילים.

משה גפני: אם אתם לא מתחייבים הולך להיות קיצוץ.

משה גפני: לא איכפת לי שתגיד שזה לא בבסיס התקציב, שתעשו - - -

<מיכה פרלמן: זה כרגע פחות מסוף 2012.

משה גפני: מר פרלמן, היות ואנחנו גם חברים טובים אני מרשה לעצמי להגיד לך את זה.

משה גפני: מותר לך כי אתה הנציג הבכיר של משרד האוצר.

משה גפני: אתה הבכיר כיוון שהסגן נמצא במילואים.

משה גפני: הוא אמר שאתה מוסמך בשמו להגיד הכל.

משה גפני: האם ב-2013 נחזור על אותו תקציב?

משה גפני: אמרת שמשקיעים במחקר ופיתוח, שאין קיצוצים.

משה גפני: האם המדען הראשי יקבל את אותו כסף?

<מיכה פרלמן: אמרתי בפירוש שאנחנו ב-2013 במיליארד 270.

<מיכה פרלמן: יותר מזה אני לא יודע להגיד.

<מיכה פרלמן: אני לא יודע לנבא את העתיד.

משה גפני: במדען הראשי הולך להיות קיצוץ של 20%.

משה גפני: עכשיו תדבר על המשרדים האחרים.

משה גפני: מי ידבר על משרד הבריאות?

<מיכה פרלמן: נציג משרד הבריאות לא נמצא פה.

<מיכה פרלמן: מהנתונים שביררתי זה נמצא בתוך סדרי העדיפויות של משרד הבריאות.

<בני לשם: אין עדיפויות למשרד הבריאות.

<בני לשם: אלו עדיפויות שמוכתבות על ידי משרד האוצר למשרד הבריאות.

<מיכה פרלמן: אתה בעצמך אמרת שלא היה שינוי בין השנים.

משה גפני: מה הנתונים שקיבלת?

<מיכה פרלמן: פחות או יותר על מה שהוא דיבר,.

<מיכה פרלמן: הוא דיבר על 7 ו-7, על מה שהיה בשנה שעברה ואמור להיות בבסיס.

משה גפני: הוא אמר 9.

<בני לשם: יש הסכם ממזמן.

<בני לשם: פרופ' אבי ישראלי כשהיה מנכ"ל הגיע להסכם עם משרד האוצר לקבל לא בסיס התקציב אלא נתון להחלטה כל שנה בהסכם עוד שני מיליון שקל מעבר ל-7.6.

<בני לשם: סך הכל 9.6 ב-2012.

משה גפני: תברר את זה, כי הוא מדבר על פיקוח נפש.

משה גפני: אני לא כל כך מבין בזה.

<מיכה פרלמן: מה שחשוב להגיד בהקשר הזה הוא שתקציב המדען הראשי במשרד הכלכלה תומך בטכנולוגיות של כל המשרדים פה.

אברהם מיכאלי: הוא אמר שלא.

<מיכה פרלמן: בערך רבע מהתקציב שלו הולך לתעשיית מדעי החיים.

<בני לשם: מה שמגיע למדען הראשי של משרד הכלכלה הוא הרבה הרבה מעבר.

<בני לשם: זה כבר ייצור, זה לא פיתוח.

אברהם מיכאלי: אתה רואה, זה מה שמבלבל.

אברהם מיכאלי: אחד זורק לשני.

אברהם מיכאלי: בסוף יגידו שיש יותר מידי כסף.

משה גפני: חבר הכנסת מיכאלי, אל תיתן לבלבל.

משה גפני: אנחנו לא הולכים לדון במכלול.

משה גפני: בעזרת ה' נדון במכלול.

משה גפני: אני מדבר עכשיו על כמה כסף היה בשנה שעברה והולך להיות השנה.

<מיכה פרלמן: אני אברר.

אברהם מיכאלי: הוא אמר שמסתדרים בתוך משרד הבריאות.

משה גפני: יושב פה משרד הבריאות שאומר שלא מסתדרים.

משה גפני: הוא אומר שמדובר פה בחיי אדם.

משה גפני: אומר המדען הראשי שמה שאתה אומר הוא נכון, שהוא תומך, שהוא עושה ושגם זה היה בשנה שעברה.

משה גפני: אצלו יש קיצוץ ואצלו יש קיצוץ.

משה גפני: לא רלוונטי.

משה גפני: הוא צריך לתת טיפה.

<בני לשם: ישבו 4 ועדות.

<בני לשם: כולן אומרות שלמחקר רפואי צריך לפחות 250 מיליון שקל לשנה.

<בני לשם: אנחנו ב-9.6 כולל התוספת.

משה גפני: הבנו.

משה גפני: מיכה ייתן תשובה.

שמעון אוחיון: אני רוצה לשאול את המדען במשרד הכלכלה.

שמעון אוחיון: הקיצוץ שאתה מדבר עליו אמור להיות בפועל.

שמעון אוחיון: נכון שאתה חוזר תמיד לבסיס התקציב.

שמעון אוחיון: אני יודע שהם גמרו ב-1.57.

שמעון אוחיון: ואתה מציע להם 1.27.

שמעון אוחיון: זה מה שאתה מציע.

שמעון אוחיון: הקיצוץ הזה הוא בערך סדר גודל של התמיכה שלהם באחד המפעלים בדרום שמעסיק 200 עובדים.

שמעון אוחיון: פירושו של דבר זה שאם רוצים להתאזן יעזרו לו לסגור את הסיפור הזה.

אראל מרגלית: הרבה יותר.

שמעון אוחיון: זה רק אחד.

שמעון אוחיון: זה סדר הגודל שהם תומכים בו.

<מיכה פרלמן: צריך להסתכל על זה אולי קצת אחרת.

<מיכה פרלמן: היו הרבה החלטות ממשלה שבאו והכריזו על קיצוצים רוחביים במהלך שנת 2012 בהיקפים של כמעט 20% מבסיס תקציב 2013.

<מיכה פרלמן: בזה שאנחנו מצליחים לשמור על 1.270 אנחנו בעצם מוותרים על קיצוצים בהיקפים של מאות מיליוני שקלים.

<מיכה פרלמן: יכול להיות שאנחנו דווקא מנענו את הסיפור שאתה מתאר.

<מיכה פרלמן: מאיפה שהמדען הראשי ייקח את הכסף זה כבר בתוך סדרי העדיפויות שלו.

אראל מרגלית: זה לא נכון.

אראל מרגלית: אפשר לכמת 300 מיליון בכל מיני דרכים.

אראל מרגלית: אפשר לכמת את זה ב-X מפעלים, אפשר לכמת את זה בהרבה מאוד חממות, אפשר לכמת את זה בהרבה מאוד מיזמים שלא מתחילים.

אראל מרגלית: בואו לא נשחק משחקים.

אראל מרגלית: אפשר להגיד שאין כסף וכל זה.

אראל מרגלית: שר האוצר מבין בכלכלה כמו שאני מבין בלהגיש את יומן שישי.

אראל מרגלית: אתם אחראיים לברוך הזה.

אראל מרגלית: הבחור הגיע ואין לו תפישה משלו.

אראל מרגלית: מה קורה?

אראל מרגלית: אתם מנהלי החשבונות שנותנים לו את העצה.

אראל מרגלית: אני רוצה להגיד לכם שזאת עצת אחיתופל.

אראל מרגלית: זה בסדר, אפשר להגיד שבגלל שכל השוק מקצץ אז גם אנחנו, אבל ריבונו של עולם - - -

אברהם מיכאלי: הם לא מלמדים מנועי צמיחה.

אברהם מיכאלי: אסור ללמד מנועי צמיחה.

אראל מרגלית: בכסף ממשלתי אתה תמיד שואל את עצמך כמה הוא מחזיר, כמה הוא לא מחזיר.

אראל מרגלית: יש פה כלי ששוכלל עם השנים.

אראל מרגלית: אתם מסתכלים על 20%30%.

אראל מרגלית: זה פשוט למנוע הרבה מאוד התחלות.

שמעון אוחיון: הוא מקבל את התמלוגים בחזרה.

אראל מרגלית: בגלל כל התקציב הדו-שנתי המתוחכם שלכם אי אפשר היה לעבוד במשך השנה.

אראל מרגלית: בהרבה מאוד מהתכניות שהיו צריכים להעביר באחד חלקי 12 לא נתנו לאנשים כסף.

אראל מרגלית: 2013 זאת שנה דפוקה מבחינת היכולת של היזמים, ההמצאות והמדענים הישראלים להתחיל דברים ולצאת לדרך.

אראל מרגלית: במקום לתת עכשיו איזה שהוא תיקון ולהגיד שב-2013 וב-2014 אתה נותן באיזה שהוא מקום במדינת ישראל – יכול להיות שיש איזה עוד משהו בעסקים קטנים ויש עוד כמה דברים - כיוון שאפשר ללכת עליו, איזה שהוא סימן לשוק הפרטי, אז זה מה שאתם עושים.

אראל מרגלית: בואו לא נשכח שעל כל שקל שלא נותנים בצד השני עומדים איזה 3 או 4 שקלים של השוק הפרטי.

<קריאה: 5.

אראל מרגלית: ברגע שלא נתת לקחת הרבה מאוד מההון ההתחלתי של החברות להתחיל משהו.

משה גפני: אראל, אמרת נכון.

משה גפני: הוא עושה את עבודתו, שלא תהיה טעות.

משה גפני: אנשי משרד האוצר עושים את עבודתם.

משה גפני: שלא יסבירו, שרק יגידו את הנתונים.

משה גפני: נכון אמרת את ההסבר.

משה גפני: יש לך פחות לחממות, יש לך פחות למפעלים.

אראל מרגלית: יש לך גם פחות הכנסות עוד שנתיים.

משה גפני: זה ברור.

משה גפני: אין חשיבה כזאת.

<מיכה פרלמן: צריך לשים לב לשני דברים בהקשר למה שציינת.

<מיכה פרלמן: העניין של לשמור על בסיס הזה של מיליארד 300 מגלם את העובדה שהיינו צריכים למצוא מקורות בכמעט 200 מיליון שקל, אולי קצת יותר, רק כדי לקצץ או לפצות - - -

אראל מרגלית: קיבלתם 600 מיליון שקל תמלוגים מהמדען הראשי.

<מיכה פרלמן: הם ממנים את ההרשאה.

<מיכה פרלמן: יש מזומן ויש הרשאה.

<מיכה פרלמן: מדובר בשני דברים שונים.

<מיכה פרלמן: אנחנו מנצלים כל שקל שאנחנו חושבים שאחר כך ייתן לנו - - -

אראל מרגלית: זה קשור לאותה קטגוריה.

אראל מרגלית: הם גם נתנו לכם ביצי זהב בתוך המערכת.

<מיכה פרלמן: הכסף נשאר אצלם.

<מיכה פרלמן: אנחנו לא לוקחים את השקלים שהם מקבלים.

<מיכה פרלמן: זאת תקנה ייעודית.

<מיכה פרלמן: יו"ר הוועדה מכיר את זה.

<מיכה פרלמן: זאת הכנסה ייעודית לתקציבי המדען הראשי כנגד הוצאה ייעודית בתקציבי המדען הראשי.

<מיכה פרלמן: כל מה שנכנס למדען הראשי יוצא מהמדען הראשי.

<מיכה פרלמן: זה משחק שווה.

אראל מרגלית: אז אתה נותן פחות.

<מיכה פרלמן: לפעמים כן, לפעמים לא.

<מיכה פרלמן: אם נתתי הרשאה ואחר כך אין את ההכנסות אני מפצה על זה.

משה גפני: מיכה, אתה צודק, אבל בראיה הכוללת צודק אראל.

משה גפני: בראייה הכוללת הם מביאים כסף.

משה גפני: הם לא יכולים להציג את הנתון הזה בסוף השנה.

משה גפני: בראייה הכוללת אתה צודק כי המדינה יותר עשירה, יש יותר כסף.

<מיכה פרלמן: בראיית המו"פ הכוללת יותר של הממשלה ושל משרד האוצר צריך להסתכל על עוד כמה אלמנטים חשובים.

<מיכה פרלמן: אחד מהם זה עולם ההשכלה הגבוהה.

<מיכה פרלמן: אני מזכיר פה לחברי הוועדה שבתכנית הרב שנתית להשכלה גבוהה לא נגעו.

<מיכה פרלמן: לא נגעו בה בעולם של קיצוצים של מיליארדים.

<מיכה פרלמן: זה אומר הלכה למעשה שבתקציב המדינה יש שורה של 1.4 מיליארד שקל תוספת לעולם ההשכלה הגבוהה, שכולם פה יסכימו שזאת אולי ההתחלה ונקודת הבסיס של כל התעשייה היפה שעומדת פה.

<מיכה פרלמן: בעולם של סדרי עדיפויות הייתה אמירה מפורשת של משרד האוצר לשמר את הדבר הזה, למצוא לו את המקורות.

אראל מרגלית: 1.4 תוספת?

<מיכה פרלמן: תוספת לבסיס.

משה גפני: תרשום.

משה גפני: עוד מעט יגיע התקציב.

משה גפני: מדובר במיליארד 400 מיליון שקל למחקר במוסדות להשכלה גבוהה.

<מיכה פרלמן: אנחנו מגיעים בערך ל-8.6 מיליארד.

שמעון אוחיון: לא למחקר.

משה גפני: למי תוספת של מיליארד 400 מיליון?

<מיכה פרלמן: תוספת למוסדות ההשכלה הגבוהה.

משה גפני: בכלל, לא רק למחקר.

<מיכה פרלמן: היינו ב-7.200 בבסיס התקציב.

<מיכה פרלמן: עלינו לבערך 8.6.

משה גפני: נדון על זה.

משה גפני: תכנית רב שנתית של 5 שנים.

משה גפני: ב-2013 לא הולך להגיע מיליארד 400.

משה גפני: ישבתי על התכנית הזאת.

משה גפני: ישבתי עם פרופ' טרכטנברג.

משה גפני: אנחנו מדברים עכשיו על המדען.

משה גפני: אל תבלבל אותנו עם זה.

משה גפני: עוד מעט גם תגיד כמה כסף הולך לביטחון.

משה גפני: אנחנו מדברים עכשיו על המדען.

משה גפני: כשיגיע התקציב נבדוק ביחד.

משה גפני: אני מכיר את התקציב הזה.

משה גפני: מדובר בתכנית רב שנתית ל-5 שנים בהשכלה הגבוהה.

משה גפני: בחלק ממנה עשינו קיצוץ.

משה גפני: דרשתם ממני לעשות את הקיצוץ הזה בשנה שעברה.

<מיכה פרלמן: פלאט.

משה גפני: אם לא יהיה מיליארד 400 ב-2013 אתה מחזיר את כל התקציבים שקוצצו?

<מיכה פרלמן: יהיה.

משה גפני: לגבי משרד האנרגיה.

<אלון מסר: לגבי משרד האנרגיה והמים אני רוצה לחדד את מה שנאמר פה על ידי המדען הראשי.

<אלון מסר: בסיס התקציב של המדען הראשי בשנת 2012 במשרד האנרגיה והמים היה 6.250.

<אלון מסר: בסיס התקציב 2013 במונחים של הרשאה ומזומן יעמוד על 26.450.

<אלון מסר: זה פי 4 ממה שהיה ב-2012.

<אלון מסר: זה אחרי ההפחתה הייעודית שהקראת פה בוועדה.

משה גפני: אני מברך אתכם על הדבר הזה.

<אלון מסר: מה שנאמר פה לא מדויק.

<אלון מסר: אם זה בשורות משמחות אני שמח - - -

משה גפני: תקציב המדען הראשי במשרד האנרגיה עלה פי 4.

משה גפני: אני מברך אתכם על כך.

משה גפני: מר ולד, למה אתה מתלונן?

<שלמה ולד: אתה הבחנת בין תקציבי הרשאה לתקציבי מזומן.

<שלמה ולד: כאן עשו בדיוק ספין הפוך.

<שלמה ולד: תשווה בין כמה הייתה ההרשאה מקודם וכמה ההרשאה עכשיו.

<שלמה ולד: רוב התקציב שלי הוא בהרשאה להתחייב.

<שלמה ולד: בשנה שעברה היה לי תקציב - רובו בהרשאה להתחייב - על סך של 50 מיליון שקל.

משה גפני: מתי?

<שלמה ולד: בסוף שנת 2012.

<שלמה ולד: בשנת 2013 הכסף שמיועד לי – זה כולל גם כספים שמגיעים ממשרדים אחרים - עומד על 30 מיליון שקל בלבד.

<שלמה ולד: מ-50 מיליון ל-30 מיליון.

<שלמה ולד: המספרים שלו יפים מאוד, אבל הם לא קשורים לשום דבר במציאות.

<שלמה ולד: אני לא יודע למה זה קשור.

<אלון מסר: בבסיס התקציב שלך בשנת 2012 היה תקציב מזומן של 6 מיליון.

<שלמה ולד: נכון.

<אלון מסר: שאר הסכום שאתה מדבר עליו לא היה בבסיס התקציב, הוא היה בתוספות.

<אלון מסר: בסיס התקציב שלך במזומן בשנת 2013 ירד ב-2 מיליון.

<שלמה ולד: נשאר מיליון.

<אלון מסר: נוספו לו 22 מיליון.

<שלמה ולד: היה כזה.

<אלון מסר: לא בבסיס התקציב.

משה גפני: הוא יקבל במהלך 2013 את כל מה שהוא קיבל ב-2012?

<אלון מסר: אני לא יכול להתחייב על כך.

<מולי אדן: לגבי תקציב המו"פ – אני בא מנקודה צרה של תעשיית ההייטק.

<מולי אדן: חזרתי לארץ רק לפני שנה – אנשים כאן באופוריה.

<מולי אדן: אנשים מתרוצצים בכל מקום עם הספר שאנחנו אומת ההייטק.

<מולי אדן: אנשים אדישים.

<מולי אדן: מה שאנחנו רואים היום וכל הסטארט אפים שאתם רואים היום זה מה שבעצם נטעו וזרעו לפני 15 ו-20 שנה, פלוס אינפוזיה חד-פעמית של העלייה הרוסית.

<מולי אדן: אני חושב שאנשים מאוד שאננים וחושבים שיש לנו את זה.

<מולי אדן: יש תחרות אדירה בעולם.

<מולי אדן: אם פעם היו לנו סטודנטים מבריקים, היום כל עיר בסין יורקת לשוק כמות פי 10 יותר מהסטודנטים השנתיים שיש לנו כאן.

<מולי אדן: אני לא לוקח for granted מה שדרוש עידוד.

<מולי אדן: אני לא יכול להתייחס לתקציבים הספציפיים.

<מולי אדן: אני לא למדתי את המטריה, לכן אני לא אכנס האם זה יותר או פחות, אבל לפחות מהמספרים ששמעתי, אם לא נדאג כדי שיהיה לנו המשך של הזרימה של סטארט אפים ולא נמשיך לעשות את הדברים האלה בתחרות יותר ויותר גדולה, אני מפחד שאנחנו נראה את אומת הסטארט אפ בתור ספר היסטוריה ולא כעובדה.

<מולי אדן: מה שיש לנו היום זה בפירוש דבר מקסים, דבר גאה.

<מולי אדן: יש לנו הכי הרבה סטארט אפים רשומים אחרי ארצות הברית בנסד"ק.

<מולי אדן: מדובר במדינה כזאת קטנה.

<מולי אדן: רבותיי, אנחנו קוצרים פירות של העבר.

<מולי אדן: השאלה שצריכה להיות על המדוכה ולהתווכח עליה היא אם יש לנו היום מספיק זרעים כדי שבעוד 15 שנה הילדים שלנו יבואו עם סטארט אפ חלק 2 ולא יקראו אותו בתור ספר היסטוריה.

<מולי אדן: אני לגמרי לא בטוח כשאני רואה את התחרות בעולם וכשאני רואה הרבה חברות ישראליות שבאות ומבקשות שיעזרו להן.

<מולי אדן: יכול להיות שקל לגייס, אני יודע שיש הון, אבל יש הרבה חברות שמתלבטות עם זה, בפרט סטארט אפים שעדיין אין להם בסבב הראשון את ה-venture capital ולא תמיד מוכנים להיכנס בסיד.

<מולי אדן: יש להם מקום לכספים של המדען.

<מולי אדן: אני לא אתייחס ספציפית לתקציב, אבל אני חושב שהנושא שצריך להמשיך ליזום וצריך להמשיך להזיז זה את קטר הצמיחה הזה שהוא לגמרי לא נתון מובן מאליו.

<מולי אדן: אני חושב שיותר מידי אנשים מסביבי לוקחים את זה כמובן מאליו, שמה שהיה הוא מה שיהיה.

<מולי אדן: לדעתי ודאי שלא.

<מולי אדן: התחרות בעולם מפחידה.

<מולי אדן: יותר גרוע מזה היא העובדה ששגיאה שמתבצעת קשה מאוד לתקן.

<מולי אדן: אם מדברים על התגובות, על פרקי הזמן לעשות טעות ולהגיב בעולם, אז מה שלקח פעם 10 שנים לוקח היום 3 שנים, מה שלקח פעם 3 שנים לוקח עכשיו שנה.

<מולי אדן: אם אנשים לא מאמינים, תסתכלו על תפארת היצירה של השוק המשותף, שזה אירלנד וספרד.

<מולי אדן: סיפורי אלף לילה ולילה לפני כ-5 שנים.

<מולי אדן: המדינות האלו לא נספרות.

<מולי אדן: אני לא לוקח את זה for granted.

<מולי אדן: אני משוכנע שצריך להיות סיוע בצורה של המדען או דברים אחרים.

<מולי אדן: זה לא יקרה בפני עצמו.

<מולי אדן: אני חושב שצריך להיות סיוע ממשלתי.

אראל מרגלית: כשל השוק הכי גדול היום בארץ זה הסיד, שזה כסף להתחלת חברות מ-0.

אראל מרגלית: Seed capital זאת לא מילה שאנשים נמשכים אליה, בטח לא המשקיעים המוסדיים הישראליים.

אראל מרגלית: הם מעדיפים ללכת להשקעות נדל"ן בהונגריה.

אראל מרגלית: כל הנושא של seed money זה אותו כשל שוק שהמדען הראשי ממלא.

אראל מרגלית: יש לנו את מולי אדן מאינטל.

אראל מרגלית: אני יודע שבכנסת כל הזמן עולים ומדברים נגד החברות.

אראל מרגלית: אינטל כחברה , עם הדיסציפלינות שהם נתנו פה לשוק הישראלי - אני לא יודע לכמת את זה, בטח מולי יודע יותר טוב - אחראית באופן ישיר לכמות אדירה של החברות שיצאו מתוך המצוינות הבינלאומית הזאת.

אראל מרגלית: כאשר יש לנו כבר מצוינות בינלאומית, בין אם זה חברה כמו אינטל, בין אם זאת חברה כמו טבע ובין אם זה חברות אחרות – אני יודע שהיום זה נורא במודה להיכנס ב"אמא שלהן" - אז הן אחד מהמפתחות לא רק לדברים הספציפיים שהן עושות, אלא לשינוי החברתי שהן יכולות לעשות לסביבה.

אראל מרגלית: הדבר הזה של סיד, לקחת מרכזי מצוינות ולעזור לדברים אחרים לצאת מהם זה קריטי בשביל היכולת שלנו להתחרות.

<יהודה אלירז: בהמשך לדבריו של מולי אני רוצה להגיד את מילת המפתח, שזה העניין של חינוך.

<יהודה אלירז: חינוך טכנולוגי במדינת ישראל אם אנחנו מסתכלים עליו על פני ציר הזמן נמצא בירידה מתמדת.

<יהודה אלירז: אני רואה פה את מולי מהנהן בראשו.

<יהודה אלירז: אם אנחנו מסתכלים על בוגרי הטכניון היום ועל בוגרי הטכניון מהזמן שאני למדתי בטכניון, אפשר לראות ירידה במובן של per capita .

<יהודה אלירז: אם אנחנו מנסים לבדוק את זה בקטגוריות כאלו ואחרות, אז רואים שיש ירידה במספר התלמידים.

<יהודה אלירז: אם לוקחים את מספר ה-Ph.D בפיזיקה ובכימיה באקדמיה - במקומות הטובים באקדמיה, לא בכל מיני מכללות שוליים - אנחנו נמצאים בירידה מתמדת.

<יהודה אלירז: בהיבט הכולל של מדיניות, של ראייה בקטעי זמן לדור הבא ולדורות הבאים, הוועדה הזאת צריכה לתת את הדעת לנושא הזה ללא תלות בנושא הזה של תקציבי המדען הראשי.

<חיים רוסו: זאת לא הפעם הראשונה שאנחנו יושבים כתעשיות בדיונים כאלה, מדברים ומעלים את הסוגיה.

<חיים רוסו: הסוגיה היא לא 200 מיליון שקל יותר או פחות ואם זה פחות משנה שעברה או יותר משנה שעברה.

<חיים רוסו: אני חושב שאנחנו נמצאים בפער הרבה יותר משמעותי.

<חיים רוסו: הטענה שאנחנו תמיד שומעים זה שאנחנו במקום ראשון בעולם במו"פ - 4.5% ושלכסף אין צבע ואין ריח, לכן מה זה משנה מאיפה הוא מגיע.

<חיים רוסו: בהקשר הזה - לפחות מנקודת המבט שלי - אני רוצה לומר למה לכסף במקרה הזה יש הרבה מאוד צבע, ולמה הכספים של המדען הולכים לנקודות ששום דולר מ-4.5% האחרים או מיתרת הכסף לא מגיע למקומות האלה.

<חיים רוסו: אלו נקודות שבעיני הן מנועי הצמיחה של התעשייה.

<חיים רוסו: אני אזכיר כאן כמה נקודות.

<חיים רוסו: אני יושב-ראש ועדה של קשרי אקדמיה תעשייה.

<חיים רוסו: אנחנו ניתחנו את הנקודה הזאת.

<חיים רוסו: הצמיחה העתידית של התעשייה במדינת ישראל לא תקרה בלי חיזוק מאוד משמעותי של הקשר בין אקדמיה לתעשייה.

<חיים רוסו: זה לא יקרה.

<חיים רוסו: אפשר לנתח את זה, אני לא אעשה את זה כאן.

<חיים רוסו: בפעילות שהמדען עושה דרך תכניות מגנ"ט, מגנטון, נופר וכל מה שקורה אף גורם אחר לא משקיע.

<חיים רוסו: זאת הדרך היחידה היום שבה שני הגורמים האלה יושבים פה סביב השולחן.

<חיים רוסו: דבר שני שהוזכר פה זה נושא החממות.

<חיים רוסו: כל ההצלחה הגדולה של התעשייה היא בסוף מאותם יזמים קטנים שיש להם רעיונות מדהימים ואין להם גרוש להתחיל את הפעילות הזאת.

<חיים רוסו: מי משקיע בגורמים האלה?

<חיים רוסו: אף גורם לא משקיע בהם, למעט פרויקט החממות שעושה נפלאות בנושא הזה.

<חיים רוסו: להרוג את זה זה להרוג את מנוע הצמיחה.

<חיים רוסו: יש נקודה נוספת שלא הועלתה כאן עדיין, וזה השקעה של המדען בחברות המסורתיות.

<חיים רוסו: יוצא לי לא מעט להסתובב.

<חיים רוסו: מצד אחד, כואב הלב לראות את ההידרדרות של התעשיות המסורתיות, שהן רובן בפריפריה, אבל מצד שני, אם אפשר היה להכניס לשם איזו שהיא חדשנות, איזה שהוא מו"פ, איזו שהיא חשיבה שאנחנו לא רגילים אליה, אפשר היה להפוך את זה לאוצר, לפוטנציאל עצום.

<חיים רוסו: אף גורם אחר לא נותן את הכספים לחברות האלו.

<חיים רוסו: אם מישהו מנסה לנתח מה מנוע הצמיחה של התעשייה בשנים הבאות זה הפרמטרים האלה, זה הסיכון, זה כל הדברים שהמדען עושה.

<איל ליפשיץ: אראל דיבר קודם על כשל שוק.

<איל ליפשיץ: יש בעיה ספציפית בשלבים הראשונים, בשלבים המוקדמים.

<איל ליפשיץ: יש את תכנית החממות ואת השלב של אחרי תכנית החממות.

<איל ליפשיץ: יש כאן עבודה מדהימה שנעשתה בלשכה של המדען במנהלת החממות ובתכניות שבאות יותר מאוחר.

<איל ליפשיץ: צריך כאן לשים לב שהגענו למספר שמתחיל להיות מסוכן בתור מאסה קריטית של חברות שיוצאות לשוק.

<איל ליפשיץ: סדר גודל של 100 חברות בשנה זה איזה שהוא מינימום שממנו אחר כך סטטיסטית יהיו בסופו של דבר חברות גדולות יותר.

<איל ליפשיץ: אנחנו רוצים לראות כאן חברות גדולות כמו ארונרטיס, קולבר, שאלו חברות שיצאו מחממות רובן.

<איל ליפשיץ: צריך איזו שהיא מאסה קריטית.

<איל ליפשיץ: אנחנו מתרחקים עכשיו משם מאוד.

<איל ליפשיץ: אנחנו כבר קרובים לסדר גודל של 70 חברות.

<איל ליפשיץ: אלו מספרים מסוכנים.

<איל ליפשיץ: בעוד שנתיים, שלוש, חמש שנים לא יהיו מספיק חברות שאפשר יהיה להשקיע בהן בשלבים מאוחרים.

<איל ליפשיץ: אי אפשר יהיה להחזיר את הגלגל אחורה.

משה גפני: מה זה נוגע לדיון שלנו?

<איל ליפשיץ: זה נוגע כי החברות האלו קמות בעיקר בחממות.

<איל ליפשיץ: כדי שיהיה את אותו מספר צריך סדר גודל של 210 מיליון שקל לתכנית החממות שאפשר יהיה לעבוד.

<איל ליפשיץ: אנחנו רחוקים משם.

<איל ליפשיץ: אנחנו הרבה מתחת ל-180.

אברהם מיכאלי: בלי כסף ממשלתי אין להם מה לעשות.

<איל ליפשיץ: מכל העולם באות משלחות שלומדות על הפלא של החממות והשלבים קצת אחרי זה.

<איל ליפשיץ: אנחנו במו ידנו הורסים את זה.

<איל ליפשיץ: לא ייתכן.

<מולי אדן: את ההון האנושי הנהדר שקיים במדינת ישראל תפסו החברות בעולם.

<מולי אדן: תודה לאל שקיבלתי אישור מאינטל להשקיע בפרסיד.

<מולי אדן: אנחנו המדינה היחידה בעולם.

<מולי אדן: סמסונג, וואווי וכל החברות האלו שנמצאות בחוץ יבואו לארץ, ישימו 300 אלף שקל ויקבלו 40% מה-ip של חברות בארץ כיוון שלא הייתה להן אפשרות לגייס את זה במקום אחר.

<מולי אדן: יש כאן את הטאלנט.

<מולי אדן: גם אם הם יצליחו לשרוד בואו נוודא שהם שורדים ובאיזו שהיא צורה ה-ip הזה יישאר בארץ, לא שיזרום לארצות הברית תמורת איזה 15 מיליון דולר למשקיעים הראשונים או 10 מיליון דולר.

<מולי אדן: בעולם מכירים בעובדה הזאת.

<מולי אדן: כל חודש אני רואה יותר אנשים שבאים ומתחילים לחפש בפרסיד.

<מולי אדן: אני רוצה שהפרסיד הזה יהיה שלנו, לא של חברה סינית או קוריאנית.

אברהם מיכאלי: למה את מה שאנשי המקצוע מבינים פקידי האוצר לא מבינים?

<שמעון אקהויז: יש את הדוגמאות שנתן חבר הכנסת מרגלית.

<שמעון אקהויז: אני רוצה בכמה מילים לספר על ניסיון אישי שלי.

<שמעון אקהויז: אני ייסדתי את החברה הראשונה שלי בשנת 1992.

<שמעון אקהויז: קיבלתי תקציב מדען של 47 אלף דולר.

<שמעון אקהויז: לחברה הזאת קוראים לומניס.

<שמעון אקהויז: היא מוכרת היום בערך 250 מיליון דולר בשנה.

<שמעון אקהויז: כמובן שאת התגמולים ואת כל מה שהיה החזרנו אחרי זמן מאוד קצר.

<שמעון אקהויז: אני מעריך היום שהיא נותנת פרנסה ל-1500 עובדים, בעיקר באזור הצפון.

<שמעון אקהויז: ייסדתי חברה אחרת ב-2001 שקוראים לה סינרון, שאני היום היושב-ראש שלה.

<שמעון אקהויז: היא היום מוכרת בערך 250 מיליון דולר לשנה.

<שמעון אקהויז: היא נותנת פרנסה לכאותו מספר עובדים.

<שמעון אקהויז: אני ב-10 השנים האחרונות משקיע פרטי ויזם של חברות.

<שמעון אקהויז: השקעתי מכספי הפרטי 20 מיליון דולר במשהו כמו 15 חברות, כולן בתחום הרפואי.

<שמעון אקהויז: גייסתי לחברות האלו בערך 70,80 מיליון דולר מקרנות הון סיכון ומשקיעים אחרים.

<שמעון אקהויז: המספרים האלה הם לא מספרים תיאורטיים, זה מה שקורה בפועל.

<שמעון אקהויז: לפני בערך חצי שנה הגשתי הצעה לתחרות על הקמת חממה בתחום הרפואי.

<שמעון אקהויז: לשמחתי זכיתי בה.

<שמעון אקהויז: זאת חממת פריפריה.

<שמעון אקהויז: במידה רבה עשיתי את הדבר הזה כי היכולת היום לגייס משקיעים פרטים בסיד, מעבר לכסף הפרטי שלי, ירדה כמעט ל-0.

<שמעון אקהויז: התחום הרפואי, מעבר לתחומים האחרים, הוא קשה בגלל שמהלך הפיתוח יותר ארוך, כמויות הכסף הן הרבה יותר גדולות, הסיכון הרבה יותר גדול.

<שמעון אקהויז: זה כלי שנוצר במדינת ישראל.

<שמעון אקהויז: כמו שנאמר פה, כולם אוהבים נורא להתפעל ממנו, אבל כשצריך לדבר על כמה אפשר להשקיע בו, סוגרים את הברז.

<יעקב ינאי: לקיצוץ תקציבי המדען יש כמה השלכות מאוד פשוטות.

<יעקב ינאי: השלכה אחת זה שהעובדים ילכו הביתה.

<יעקב ינאי: אני רוצה להגיד מה קורה מצד התעשייה.

<יעקב ינאי: חברות כמונו לא יכולות להמשיך לעשות מו"פ כמו שהן עשו בעבר.

<יעקב ינאי: אני לא מסכים לנתונים שיש פה כשל שוק משמעותי דווקא לחברות הצעירות.

<יעקב ינאי: הבורסה היום סגורה.

<יעקב ינאי: חברות צעירות בתחום שלנו שלא יכולות להתקדם לא יעשו פעילות מו"פית.

<יעקב ינאי: יש היום בישראל 700,800 חברות בתחום של מדעי החיים.

<יעקב ינאי: הקיצוץ שמוצע כרגע בתקציב המדען – אני לא אומר שיעשה 50% ירידה בשוק, אבל 5% קיצוץ בפעילות הרוחבית של אותן חברות – שווה בנזק ישיר למשק בכ-150 מיליון דולר.

<יעקב ינאי: אני לא מצליח להבין את ההיגיון.

<יעקב ינאי: כשמדברים על קיצוץ לטווח הקצר, אז כבר ב-2013 ייווצר נזק לתקציב המדינה.

<יעקב ינאי: אירופה משיקה תכנית שנקראת Horizon 2020.

<יעקב ינאי: היא הולכת להשקיע 1 טריליון יורו.

<יעקב ינאי: בארצות הברית שילשו את התקציב שלהם ב-10 השנים האחרונות.

<יעקב ינאי: אנחנו בעשור האחרון קיצצנו 50%.

<יעקב ינאי: היחיד שנמצא במצב של קזינו הבית זה מדינת ישראל.

<יעקב ינאי: הכסף שהיא נותנת לחברות האלו הולך למשכורות, הוא לא הולך לקנות יהלומים.

<יעקב ינאי: המשכורות האלו מיד עומדות בתור מס הכנסה שמשולם חזרה.

<יעקב ינאי: משרד האוצר ומדינת ישראל במצב של קזינו הבית.

<יעקב ינאי: הם לא יכולים להפסיד.

<יעקב ינאי: אני לא מבין את ההיגיון בקיצוץ הזה.

<אסתר פשין: הטיב לומר חבר הכנסת מרגלית שהמפתח היום זה השקעות סיד.

<אסתר פשין: זה כשל השוק.

<אסתר פשין: בנושא הזה צריך לטפל.

<אסתר פשין: היטיב להגיד מולי אדן שהמפתח זה ip ישראלי.

<אסתר פשין: אנחנו דוחפים יותר ויותר ip החוצה.

<אסתר פשין: תפקיד המדען הראשי הוא לשמר את ה-ip בארץ.

<אסתר פשין: טיפלנו בנושא הזה בוועדה בראשותך, כבוד היושב-ראש, במסגרת חוק ההסדרים הקודם.

<אסתר פשין: חוק שלא נכנס לחוק ההסדרים הנוכחי ומאוד מטריד אותי שהוא לא שם זה חוק האנג'לים.

<אסתר פשין: הצלחנו באירוע מכונן להגיע להסכמה בין התעשייה לאוצר, לתמ"ת ולמשרד הכלכלה לגבי חוק שהוא על דעת כולם, שכולם מרגישים איתו בנוח, שהוא היה ממנף את השקעות הסיד.

<אסתר פשין: החוק לא נכנס לשם.

<אסתר פשין: המפתח היום הוא אך ורק המדען הראשי.

<אסתר פשין: זה הגורם היחיד שיכול לשמר ip.

<אילנה לוריא: כשדיברתם על עדיפויות דיברתם על החברה שלנו.

<אילנה לוריא: כשדיברתם על ייצור ופיתוח של טכנולוגיות ייחודיות וייצוגן בעולם דיברתם עלינו.

<אילנה לוריא: אנחנו הגשנו בקשה לתכנית החלל.

<אילנה לוריא: היות ואנחנו מבינים שהתקציבים, שאישור התקציבים והזרמת הכספים בהתאם יעוכבו עד לספטמבר, יש לנו איחור של כ-9 חודשים בפיתוח הצ'יפ .

<אילנה לוריא: כנראה שאנחנו לא נהיה בעקבות זאת מובילי התקן החדש בתחום המודולציה.

<אילנה לוריא: חברה אחרת לא ישראלית תהיה.

<אילנה לוריא: חבל מאוד.

<אילנה לוריא: כספי המדען זה מה שאיפשר לחברה שלנו לעשות את כל מה שכל התעשייה אמרה שהוא בלתי אפשרי.

<אילנה לוריא: רצינו לעשות את זה פעם נוספת בעזרת הכספים של המדען.

<אילנה לוריא: אני מקווה שיהיה ניתן לעשות משהו על מנת שבכל זאת נוכל.

משה גפני: משרד האוצר, תשלים בבקשה לגבי משרד החקלאות והמשרד להגנת הסביבה.

<יוגב גורדוס: עומדים לרשות המשרד להגנת הסביבה מקורות של בערך 1.4 מיליארד ₪ לשנים 2013, 2014.

משה גפני: כמה עמד לרשותו ב-2012?

<יוגב גורדוס: פחות כסף.

משה גפני: פחות ממיליארד?

<יוגב גורדוס: הרבה פחות.

<יוגב גורדוס: חלק גדול מהכסף שעומד לרשותו זה הכנסות מהיטלי הטמנה.

<יוגב גורדוס: הוא קיבל תוספת משמעותית לבסיס התקציב.

<יוגב גורדוס: המשרד מקצה את הכסף בהתאם לסדר עדיפויות שלו.

<יוגב גורדוס: כמו שהמדענית כתבה במכתב שלה, המשרד העדיף לא לבחור בסדר העדיפויות של המדען הראשי.

<יוגב גורדוס: צר לי.

<יוגב גורדוס: אנחנו לא קובעים את סדר העדיפויות של המשרד.

<יוגב גורדוס: אני מאחל בהצלחה.

משה גפני: סיניה, את מסכימה עם מה שהוא אומר?

<סיניה נתניהו: כן.

<סיניה נתניהו: צריך להפריד.

<סיניה נתניהו: בסיס התקציב שלנו הוא 270 או 280 מיליון לשנה, פחות או יותר.

<סיניה נתניהו: ביקשנו תוספות.

<סיניה נתניהו: יש עוד 40 מיליון ו- 90 מיליון ל-2013 ול-2014.

<סיניה נתניהו: נכון שיש קרן ניקיון.

<סיניה נתניהו: אנחנו מקווים שלא יטמינו יותר אשפה ואז היא תצטמצם בקרוב.

<סיניה נתניהו: אין סעיף תקציבי.

משה גפני: נדמה לי שאת קרן הניקיון אני זה שהקמתי בהיותי יושב-ראש ועדת הפנים.

<ד"ר סיניה נתניהו: דרך אגב, אני הגשתי בקשה שאושרה להקים מרכז אקדמי מחקרי של חומרים לפסולת.

משה גפני: מה לגבי משרד החקלאות?

<מיכה פרלמן: אני אצטרך לחזור עם נתונים.

משה גפני: למה חוק האנג'לים לא נכנס?

<מיכה פרלמן: בואו רק נשים דברים על דיוקם.

<מיכה פרלמן: כבר עבר חוק האנג'לים.

<מיכה פרלמן: מה שעל הפרק זה תיקון לחוק האנג'לים.

משה גפני: מה זאת אומרת עבר?

<מיכה פרלמן: היה חוק האנג'לים בחוק ההסדרים של החוק הקודם.

משה גפני: ב-2012?

<מיכה פרלמן: ב-2010.

משה גפני: ב-2012 תיקנו.

<מיכה פרלמן: רצינו לתקן.

משה גפני: מה זאת אומרת רצינו?

משה גפני: אנחנו תיקנו.

<מיכה פרלמן: עשינו תיקונים.

<מיכה פרלמן: הוא עדיין לא נכנס לחוק ההסדרים.

<קריאה: פקידי השומה לא מיישמים אותו.

משה גפני: התיקון היה ב-2012 בחוק ההסדרים?

<מיכה פרלמן: הוא היה אמור להיכנס לחוק ההסדרים.

<מיכה פרלמן: בסוף הוחלט שהוא לא נכנס.

<מיכה פרלמן: החוק עדיין קיים.

<מיכה פרלמן: יש בערך 60 חברות שמתעניינות בו.

משה גפני: בחוק ההסדרים הקודם של 2010 - - -

<מיכה פרלמן: חוק האנג'לים עבר.

<מיכה פרלמן: הוא נותן הטבות מס למי שמשקיע בחברות סיד, כמו שחבר הכנסת מרגלית אמר.

<מיכה פרלמן: זה בדיוק לסקטור הזה.

<מיכה פרלמן: זה עוד פן משלים של כל הדברים שאמרתי, שהם מעבר למדען הראשי לגבי התמיכה הממשלתית כדי לתמוך בתעשייה הזאת.

<מיכה פרלמן: עוד שני דברים שלא הוזכרו פה שמשרד האוצר עושה.

<מיכה פרלמן: אחד זה קרן בייטק בהיקף של מיליארד שקל שמשרד האוצר מינף ומשקיע.

<מיכה פרלמן: השני זה תכנית המוסדיים שמינפה 400 מיליוני ₪ מהמוסדיים לתעשייה.

משה גפני: האם יש התחייבות שלכם שהתקציב שהיה למדען הראשי ולמדענים שדיברו פה מהמשרדים האחרים בשנה שעברה– לא מעניין אותי בסיס התקציב והתוספות – יהיה אותו תקציב השנה?

<מיכה פרלמן: אין התחייבות.

משה גפני: אני מודה למדען הראשי ולמדענים ממשרדי הממשלה, לאורחים הנכבדים, לאנשי משרד האוצר.

משה גפני: ועדת המדע והטכנולוגיה של הכנסת רואה בחומרה רבה את הקיצוץ בתקציבי המדען הראשי והמדענים השונים במשרדים לגבי תכנית הצמיחה למפעלים, לנושאים שהמשרדים השונים עוסקים בהם, כולל הנושא של מחקר ופיתוח בבריאות, הנושא של חיי אדם.

משה גפני: אנחנו רואים בחומרה רבה את עצם העובדה שמכבים את מנועי הצמיחה בזה שמפחיתים את התקציבים.

משה גפני: אנחנו דורשים ממשרד האוצר לחזור עם התחייבות שלפחות מה שהיה בשנה שעברה לא ייפגע.

משה גפני: אנחנו מבקשים להגדיל להם את התקציבים בשעה שאנחנו עומדים בתחרות כל כך גדולה עם העולם כולו.

משה גפני: כל מה שאנחנו רואים היום במדינת ישראל זאת תוצאה או פרי עבודה ותקצוב שנעשו לפני שנים רבות.

משה גפני: במהלך העשור האחרון התקציב יורד ואנחנו הולכים לקיצוץ בלתי מתקבל על הדעת בנושא הזה בתקציבי 2013 ו-2014.

משה גפני: אנחנו לא מסכימים עם זה.

משה גפני: אנחנו דורשים כולנו – אין פה קואליציה ואופוזיציה - את החזרת התקציב ואת הגדלתו משום שאנחנו עומדים בתחרות שהיא בלתי רגילה עם מדינות העולם.

משה גפני: היום אנחנו זורעים את הזרעים למצב שבו מדינת ישראל תהיה מדינה ברמה הרבה פחות ממה שהיא הייתה בשנים האחרונות.

משה גפני: היא עלולה להגיע למצבים שאנחנו לא רוצים להימצא בהם.

משה גפני: אני מבקש מכם שתמסרו את זה לממונים עליכם, שזה לשר האוצר וגם לאגף התקציבים ולממונים.

משה גפני: זה אחד הבסיסים המרכזיים של מדינת ישראל בתחרות הקשה שהיא עומדת מול מדינות עולם.

משה גפני: אנחנו מדינה מוקפת אויבים.

משה גפני: אנחנו מדינה שחלק גדול מתקציבה, בניגוד למדינות האחרות בעולם, הולך לביטחון.

משה גפני: יש לנו את ההון האנושי.

משה גפני: אנחנו הצלחנו בעניין הזה.

משה גפני: משרד האוצר הולך לגרום לכך שנרד עכשיו הרבה מאוד דרגות למטה עם כסף לא גדול.

משה גפני: לא על זה יקום העניין.

משה גפני: מחר אני עושה מסיבת עיתונאים.

משה גפני: חברת הכנסת זהבה גלאון ואני הולכים להביא 43 מיליארד שקל למשרד האוצר בלי לפגוע בשכבות החלשות ובלי לפגוע במעמד הביניים.

משה גפני: אנחנו הולכים להביא חוברת מסודרת.

משה גפני: אתם תמצאו את זה.

משה גפני: לגבי חלק מזה אתם תשמחו מאוד.

משה גפני: אתם בוודאי לא צריכים לפגוע במחקר ובפיתוח ללא קשר למסיבת העיתונאים שלנו.

משה גפני: שם אנחנו הולכים לתקוף את משרד האוצר על הנושא של כל מה שנפגע במעמד הביניים.

משה גפני: יש כסף אחר במדינה שלא נוגעים בו.

משה גפני: אנחנו דורשים את הכסף הזה חזרה.

משה גפני: אנחנו חושבים שזה מנועי צמיחה.

משה גפני: אנחנו חושבים שזה הדבר הפשוט שכל מי שמבין בכלכלה וכל מי שמבין בתעשייה וכל מי שמבין במחקר ובפיתוח יודע שהפגיעה בזה היא פגיעה אנושה שאת אותותיה נראה בעוד הרבה שנים.

משה גפני: זאת ההחלטה של ועדת המדע.

משה גפני: אנחנו מבקשים שתאמרו את זה לממונים עליכם.

משה גפני: אני מבקש בתוך שבוע תשובה אם מתכוונים לשנות את המדיניות במחקר ובפיתוח.

משה גפני: אם לא, שכל אחד ילך לדרכו.

משה גפני: היו פה חברי כנסת מ"יש עתיד", חברי כנסת מש"ס, חברי כנסת מהליכוד, מיהדות התורה.

משה גפני: אין ויכוח לגבי העניין הזה.

משה גפני: זה מקיר לקיר.

משה גפני: אני מודה לכם על ההשתתפות.

משה גפני: תודה רבה, אדוני המדען הראשי.

משה גפני: תודה רבה לכולם.

משה גפני: תודה רבה לאנשי האוצר.

משה גפני: הישיבה נעולה.