ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 14, 2013-05-20 12:00

אבישי ברוורמן: אהלן וסהלן, שלום עליכם, ברוכים הבאים.

אבישי ברוורמן: אני פותח את הדיון, לבקשתו של עמיתי, חבר הכנסת ד"ר חנא סוויד לגבי הקרינה המסוכנת מקווי מתח גבוה בקרבת בתים.

אבישי ברוורמן: אני מודה לחברי הכנסת.

אבישי ברוורמן: אני רואה פה את חבר הכנסת זחאלקה, חבר הכנסת מיכאלי וגם אנשים מהשטח ונציגי חברת חשמל ועמותת מלר"ז.

אבישי ברוורמן: בהערת פתיחה – ומיד אני מעביר לך את רשות הדיבור, חבר הכנסת סוויד – הנושא של מתח גבוה הוא לא חדש לוועדה הזאת.

אבישי ברוורמן: גם באור-עקיבא ב-2010 התקיים דיון לגבי אותה סכנה של קו מתח גבוה.

אבישי ברוורמן: בעקבות כך התקבלה החלטה של חברת חשמל להעתיק את קו המתח הזה.

אבישי ברוורמן: אני רואה פה עיתון מנובמבר 2011: "קו המתח נדד דרומה".

אבישי ברוורמן: אנחנו גם נשמע דיווח מחברת חשמל מה קרה.

אבישי ברוורמן: נמצאים פה גם נציגי עמותת מלר"ז שלא למטרת רווחים שמדדה במשהאד את הקרינה, והיא תדווח לנו.

אבישי ברוורמן: אני מבין שיש פה בעייתיות.

אבישי ברוורמן: אבל ניתן לד"ר סוויד לפתוח בדברים, זאת ההצעה שלו.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

חנא סוייד: תודה, אדוני היושב-ראש.

חנא סוייד: אני מודה למנהלת הוועדה ולצוות הוועדה על קיום הדיון.

חנא סוייד: אני מודה לעמיתי חברי הכנסת שהגיעו לדיון, ובמיוחד לאורחים שלנו: ראש מועצת משה

חנא סוייד: אד, חברי הוועד הציבורי ביישוב, נציגי חברת החשמל, מלר"ז וגופים אחרים רלוונטיים.

חנא סוייד: אנחנו נוגעים כאן בנושא מאוד חשוב כי הוא שייך, ויש לו השפעות על הבריאות של הציבור, ובמיוחד על הילדים.

חנא סוייד: אני מעלה כאן נושא שאני מניח שהוא הרבה יותר רחב ממה שקורה ביישוב משהאד שאנחנו מדברים עליו.

חנא סוייד: אותו קו חשמל שאנחנו מדברים עליו, אני יודע שעובר גם בטורעאן, גם בכפר כנא, יישובים סמוכים, מגיע עד נצרת, עד יפיע.

חנא סוייד: אני הלכתי ברגל מתחת לקו הזה, ואני לא מגזים אם אני אומר שהרגשתי לא נוח מתחת לקו הזה כשהלכתי.

חנא סוייד: אני מצאתי תכתובות לגבי הטיפול בנושא בין המועצה המקומית משהאד לבין חברת החשמל החל משנת 2002.

אבישי ברוורמן: 2002.

אבישי ברוורמן: אנחנו כבר ב-2013, אני מזכיר.

חנא סוייד: ב-2006-2005 וגם ב-2012 יש התכתבות בין המועצה המקומית משהאד לבין חברת החשמל בניסיון למצוא פתרון.

חנא סוייד: כלומר הבעיה ידועה.

חנא סוייד: אני חושב שגם בחברת החשמל, גם בקרב הציבור, גם בחוגים המדעיים יש הכרה בסכנה של חשיפה ממושכת לשדות אלקטרומגנטיים שאני אדבר קצת עליהם.

חנא סוייד: רק מחפשים את הפתרון.

חנא סוייד: אני מאוד מקווה שמהדיון הזה נתווה פתרון שימצא את דרכו לביצוע.

חנא סוייד: הנושא הוא קרינה וחשיפה של בני אדם לשדות אלקטרומגנטיים.

חנא סוייד: שדות אלקטרומגנטיים זה זיהום.

חנא סוייד: זה לא דברים שנידפים או משוחררים או נפלטים משריפה מסוימת, אלא אלה שדות חשמליים ומגנטיים שמשתנים כל הזמן וגורמים דרך כך להשפעות שליליות על הבריאות של בני אדם.

חנא סוייד: אני מזכיר כאן רק כדי שנקבל מושג את הקרינה במכשירי המיקרוגל.

אבישי ברוורמן: תן שוב את המספר – מיקרוגל מול המתח – כמה זה?

חנא סוייד: האמת היא שאנחנו מדברים על תחומי אורך גל ותדירויות שונות.

חנא סוייד: אני רק רציתי להגיד שמיקרוגל מחמם מים בכך שמשתנה איזשהו שדה מגנטי, ובגלל הקוטביות של חלקיקי המים מתחממים כי הם עושים ספינים.

חנא סוייד: אותו דבר קורה לדם ולפיזיולוגיה של בני אדם.

אבישי ברוורמן: כשעוברים על-יד מתח גבוה הדם מתחיל לפרפר כמו במיקרוגל.

אבישי ברוורמן: זאת הצגה ציורית של הפרפור.

ג'מאל זחאלקה: אתה מכניס אותו למיקרוגל.

חנא סוייד: בדיוק.

חנא סוייד: וזה מסוכן.

חנא סוייד: כאן צריך לזכור שני דברים - -

אבישי ברוורמן: נמצא פה גם פרופ' גרוטו ממשרד הבריאות?

<איתמר גרוטו: כן.

חנא סוייד: אני צריך לציין שהדיון הזה קיים כשמדברים על אנטנות של סלולר, מידת החשיפה ועוצמת השדה האלקטרומגנטי, כי כולם שדות אלקטרומגנטיים.

חנא סוייד: השוני הוא באורכי הגל ובתדירויות השונות.

חנא סוייד: אנחנו מדברים כאן על חשמל – תדירות 50 הרץ ועוצמה משתנה של שדה אלקטרומגנטי כפונקציה של הקרבה למקור.

חנא סוייד: אני חייב לציין שאין תקן ישראלי מחייב ביחס לעוצמת השדה האלקטרומגנטי.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת סוויד, האם במקומות אחרים בעולם, באירופה ובארצות-הברית, יש תקן מחייב?

חנא סוייד: כן, יש.

חנא סוייד: בישראל יש תקן – אני לא יודע אם זאת הנחיה או תקן – שאסור שעוצמה של שדה אלקטרומגנטי תעלה על 1,000 מגהגאוס.

<קריאה: מיליגאוס.

חנא סוייד: מה אמרתי?

אבישי ברוורמן: מגהגאוס.

חנא סוייד: מיליגאוס, נכון.

חנא סוייד: מגה כבר ישרוף את האנשים.

<קריאה: אבל זה גם נכון.

חנא סוייד: 1,000 מיליגאוס זה כבר מסוכן.

חנא סוייד: אסור להיחשף, ולו פעם אחת ל-1,000 מגהגאוס כי אז סיימת.

חנא סוייד: לפי הנחיות של World Health Organization חשיפה לשדות בעוצמה של 4-2 מיליגאוס לתקופה ממושכת היא מותרת.

חנא סוייד: מעבר לזה זה כבר מסוכן.

חנא סוייד: אני מפנה את תשומת הלב למדידות שנעשו במשהאד, ואנחנו מדברים על כל המדידות - והן בין 10 ל-40.

אבישי ברוורמן: המדידות נעשו בידי עמותת מלר"ז.

חנא סוייד: כלומר אנחנו בתחום שהוא פי 10 עד 20 גבוה יותר מההנחיה של World Health Organization.

חנא סוייד: אמנם זה לא מחייב, אבל בכל זאת זה ארגון הבריאות העולמי.

חנא סוייד: כשיש SARS או נגיף מסוים כולם מאזינים למה שיגיד ארגון הבריאות העולמי.

אבישי ברוורמן: זה כמו OECD.

אבישי ברוורמן: כשאומרים שיש לנו יציבות פיננסית זה ה-OECD; כשאומרים שאנחנו המדינה הענייה בעולם המערבי אז זה כבר לא ה-OECD.

חנא סוייד: כן, אנלוגיה מצוינת, לדעתי.

חנא סוייד: אני רוצה לציין כאן שהבעיה היא של חשיפה של בתי מגורים.

חנא סוייד: כלומר חשיפה ממושכת.

חנא סוייד: אנחנו לא מדברים על ממוצע שנחשפים שעה-שעתיים – זה מגורים.

חנא סוייד: המדידות נעשו בחצרות הבתים, בחדרי שינה.

חנא סוייד: אתה חשוף כל היום לקרינה שהיא מעל 10 עד 20 מונים מהעוצמה המותרת או המקובלת.

חנא סוייד: זאת בעיה וצריך לטפל בה כי היא גורמת – אני לא רוצה להתחיל לנקוב כאן בשמות של מחלות, אבל סרטן זה אחד המחלות, וסרטן דם במיוחד, ובמיוחד בילדים כי ההתנגדות שלהם, החולשה היחסית של גוף הילדים - -

אבישי ברוורמן: במשה

אבישי ברוורמן: אד קרו מקרים?

חנא סוייד: אני לא יכול לענות על זה, אין לי - -

אבישי ברוורמן: אני אעביר את זה תכף לראש המועצה ולמהנדס.

חנא סוייד: עובדתית לגבי המקרה – ומה שאני עומד להגיד משליך לגבי מקומות אחרים – אני מניח שכשבנו והתקינו את קו החשמל הזה הוא לא היה באמצע השטח הבנוי של היישוב.

חנא סוייד: אני מניח שהוא היה בקצה איכשהו.

חנא סוייד: אבל יחד עם זה יישובים מתרחבים בגלל הגידול הטבעי של האוכלוסייה ובגלל שיש תכניות ומרחיבים את תחום הבנייה ואת תחום הפיתוח.

חנא סוייד: לאט-לאט הבנייה והפיתוח הגיעו אל תחום ההשפעה ליד קו החשמל.

חנא סוייד: אני מניח שהם גם עברו אותו.

חנא סוייד: יגידו שיש מרחקי בנייה, שצריך להתרחק מקווי חשמל, אבל בכל זאת יש שם בתים שנבנו על-פי היתרי בנייה שהוצאו מוועדות התכנון הרלוונטיות.

חנא סוייד: נכון שאולי יש בתים שחרגו ממרחקי הנסיגה מאותו קו, אבל בטח שיש בתים שנבנו על-פי היתרים.

חנא סוייד: אז מה אפשר לעשות?

חנא סוייד: לדעתי, הפתרון הוא בהעתקת הקו הזה.

חנא סוייד: אי אפשר להשאיר זיהום קטלני כזה בשטח בנוי.

חנא סוייד: אני רוצה לציין שבעת המודרנית יש לנו ריבוי של מקורות זיהום אלקטרומגנטיים.

חנא סוייד: כשבנו את קו החשמל בטח לא היו פלאפונים ולא היו אנטנות אז זה התוסף לקרינה.

חנא סוייד: לא היה גם ציפורית.

חנא סוייד: גם מפעל הזכוכית "פניציה" בציפורית מזהם ביישוב.

חנא סוייד: עכשיו גם מעבירים לכם שם קו גז, אז גם זה מזהם.

חנא סוייד: כלומר הדלתאות המותרות שאנשים יחיו בפחות שדות אלקטרומגנטיים ובפחות זיהום נסגרות.

חנא סוייד: הדלתא הזאת נסגרת עד הסוף.

חנא סוייד: לדעתי, הפתרון היסודי הוא להעתיק.

חנא סוייד: העתקת הקו תביא קודם כול לאפשר שימושי קרקע יותר יעילים; כי אם באמצע היישוב אתה שומר על רצועה של 20 מטר ללא בנייה באורך גדול זה הרבה דונמים של קרקע – זה הרבה כסף.

חנא סוייד: אם אתה משחרר את הקרקע הזאת זה בעצם מרחיב את היישוב ונותן אפשרויות בנייה ופיתוח הרבה יותר גדולות, וזה גם מכניס כסף כי זה משביח את ערך הקרקע.

אבישי ברוורמן: הדוקטורט של ד"ר סוויד הוא בתחום התכנון והבנייה.

חנא סוייד: בכסף כזה הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה לצד חברת החשמל יכולה לממן את העתקת הקו.

חנא סוייד: אני יודע שהעתקת הקו זה לא מילה, אבל להמשיך לחיות תחת הקו הזה זה איום גדול שאי אפשר לקבל אותו.

חנא סוייד: אני לא חושב שזאת בעיה של מועצה מקומית משהאד כי מהתכתובת הקודמת יוצא שהמועצה תבדוק, המועצה תתכנן, המועצה תתקשר – מה המועצה תעשה?

חנא סוייד: המועצה לא יכולה לעשות שום דבר בדברים האלה.

חנא סוייד: לכן הכדור הוא במגרש של חברת החשמל, המשרד להגנת הסביבה והגופים הרלוונטיים שבאמת יכולים לקבוע שצריך להעתיק, לאן להעתיק ולממן את ההעתקה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה, חברי סוויד.

אבישי ברוורמן: הצגת את הנושא ברור.

אבישי ברוורמן: זה לא נושא שקיים רק במשהאד.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת מיכאלי, זה לא נושא ערבי, זה נושא של כולנו.

אבישי ברוורמן: יש פה יהודים, ערבים – אזרחים.

אבישי ברוורמן: לפני שאני אתן לראש המועצה ולנציגים ממשה

אבישי ברוורמן: אד אני רק רוצה קצת נתונים.

אבישי ברוורמן: חברת הכנסת רוזין הצטרפה אלינו.

אבישי ברוורמן: הנציג ממלר"ז, אתה רוצה לדבר בקצרה?

אבישי ברוורמן: מה שמך?

<חיליק רוזנבלום: שמי חיליק רוזנבלום.

אבישי ברוורמן: מה מקצועך?

<חיליק רוזנבלום: אני יושב-ראש מלר"ז.

<חיליק רוזנבלום: אני עוסק באיכות הסביבה.

אבישי ברוורמן: איזה בעל מקצוע אתה?

<חיליק רוזנבלום: אני בתחום המשפטים.

אבישי ברוורמן: אתה רוצה להציג את הנתונים?

אבישי ברוורמן: תבין שהמצגות האלה לא יכולות להיקרא על-ידי רוב בני האדם.

אבישי ברוורמן: אם אתה לא יכול להגדיל אותן אז תן לנו את הנתונים בצורה פשוטה.

אבישי ברוורמן: סכם אותם.

אבישי ברוורמן: מה באמת המצב, האם הוא מאוד מסוכן?

אבישי ברוורמן: כמה בדקתם?

אבישי ברוורמן: אני אעביר את זה גם לפרופ' גרוטו, לאנשי משהאד ולתגובה של חברת חשמל.

<חיליק רוזנבלום: ראשית אני מבקש לציין שאנחנו עברנו הסמכה של הרשות להסמכת מעבדות.

<חיליק רוזנבלום: אנחנו הגוף היחידי במדינת ישראל שיש לו הסמכה למדידות קרינה.

<חיליק רוזנבלום: מה שמופיע פה זאת תעודת ההסמכה של הרשות.

אבישי ברוורמן: אסמכתא להסמכה.

<חיליק רוזנבלום: לגופו של עניין: אנחנו הוזמנו למדוד במשה

<חיליק רוזנבלום: אד כמו בעוד למעלה מ-2000 מקומות שמדדנו בהם בשלוש השנים האחרונות.

<חיליק רוזנבלום: אותנו לא מעניין מה פולט הקו בסמוך לקו.

<חיליק רוזנבלום: מה שאנחנו מודדים – כתפיסת עולמה של מלר"ז – זה מה קורה בחדר השני, מה קורה בחדר האורחים, במטבח או בחצר של המשפחה ששם נמצאים בני המשפחה וחיים תקופה ממושכת.

<חיליק רוזנבלום: יש לנו שני מנחים שמנחים אותנו: פרופ' סטיליאן, ראש אגף הקרינה שמנחה אותנו במשרד להגנת הסביבה - -

אבישי ברוורמן: בבקשה, פרופ' סטיליאן, תצטרף אלינו.

אבישי ברוורמן: אין פה יותר מדי פרופסורים בכנסת, אני היחיד.

<חיליק רוזנבלום: - - כמובן, המודדים שלנו: יושב לידי יוסי אביב שהוא מודד מוסמך והפרופ' השני הוא פרופ' גרוטו ממשרד הבריאות.

<חיליק רוזנבלום: אנחנו רואים בשטח תופעה שהיא לא כל-כך ידועה ולא כל-כך מוכרת, והיא חריגה דווקא במשהאד.

<חיליק רוזנבלום: יש שם קווי מתח עליון הנושאים זרם מאוד גבוה קרוב מאוד לדירות.

<חיליק רוזנבלום: זאת אומרת יש פה תופעה שלא רואים אותה יום-יום.

אבישי ברוורמן: זאת אומרת להוציא את משהאד, אתה לא ראית במדינת ישראל סמיכות כזאת בין קו מתח גבוה לבין דיור.

אבישי ברוורמן: אפילו במדינת ישראל שיש מקרים כאלה זה מקרה חריג בסיכון שלו.

<חיליק רוזנבלום: אני יכול לומר לכבוד הוועדה שבתפקיד אחר שסיימתי זה עתה כמנהל המחלקה לאיכות הסביבה ברמת-גן-בני-ברק, נאבקתי שנים בהזזת קו מתח שהיה סמוך לבתים ברמת גן ובני-ברק.

<חיליק רוזנבלום: שם קו המתח היה עשרות מטרים מהבתים, ובשנה האחרונה הוא זז אחרי עשר שנים של תכתובות למרכז הכביש.

<חיליק רוזנבלום: שם המצב היה שהמרחק מהקווים היה 5-3 מטרים מהדירות.

אבישי ברוורמן: לא עשרות מטרים כי אם 5-3 מטרים.

ג'מאל זחאלקה: ההבדל הוא ענק.

<חיליק רוזנבלום: המצב הוא לא סטנדרטי, אני לא רואה כזה דבר בקווים מהסוג הזה.

<חיליק רוזנבלום: דבר נוסף זה מספר המיליגאוס שנמדדו בדירות.

<חיליק רוזנבלום: בחדרי מגורים יש 8, 10, 20 מיליגאוס.

<חיליק רוזנבלום: המדידה היא על ראש המיטה של הילד או של המשפחה.

<חיליק רוזנבלום: עשינו שם כמה מדידות ומצאנו את זה כתופעה הולכת וחוזרת.

<חיליק רוזנבלום: פעם זה 6 מטר, פעם זה 10 מטרים אבל המרחק הוא מאוד קרוב, והממצאים שמצאנו הם בסדרי גודל מאוד גבוהים.

<חיליק רוזנבלום: אם אנחנו מסתכלים פה על דוח אחד אנחנו יכולים לראות שבפינת חדר המשפחה יש 14.5 מיליגאוס, ובחדר המשפחה 29.70 מיליגאוס.

ג'מאל זחאלקה: 29.70?

<חיליק רוזנבלום: זה מה שמצאנו ברגע מסוים.

<חיליק רוזנבלום: זאת מדידה רגעית שמצאנו ברגע שהיינו.

אבישי ברוורמן: אני מזכיר שחבר הכנסת סוויד אמר ש-2 עד 4 מיליגאוס זה כבר בעייתי.

אבישי ברוורמן: פה אנחנו מדברים - -

ג'מאל זחאלקה: מעבר לזה.

אבישי ברוורמן: אנחנו מדברים כאן על 30 מיליגאוס כמעט.

אבישי ברוורמן: כרגע אנחנו שומעים שיש פה בעיה, ובמצב פחות חמור ברמת גן היא נפתרה.

אבישי ברוורמן: אמנם אחרי עשר שנים, אבל היא נפתרה.

<חיליק רוזנבלום: אנחנו חושבים, וזה נתמך על-ידי שני בכירי המשרדים שהצגתי קודם וגם על-ידי ועדת המומחים שחברת החשמל הייתה חברה שאנחנו צריכים לטפל במקרים מהסוג הזה, אבל כפי שכתוב "הפחתה ככל האפשר בעלויות סבירות ובאמצעים טכניים מקובלים".

<חיליק רוזנבלום: זאת אומרת השאירו את זה פתוח.

<חיליק רוזנבלום: ברגע שהדבר חורג לא ברור מה זה עלויות סבירות, לא ברורים בדיוק הדברים האלה.

אבישי ברוורמן: אם אני מסכם: המדידה במשה

אבישי ברוורמן: אד בכל הסטנדרטים נראית חמורה בצורה בלתי רגילה.

אבישי ברוורמן: במקומות אחרים, כמו ברמת-גן ששם היה פחות חמור הזיזו אחרי עשר שנים.

אבישי ברוורמן: הנקודה מאוד ברורה.

אבישי ברוורמן: אני מבקש מפרופ' גרוטו לומר מה המשמעות הבריאותית של הדבר הזה.

אבישי ברוורמן: כמובן, סטיליאן גלברג מהמשרד להגנת הסביבה גם כן ידבר.

<איתמר גרוטו: אני פרופ' איתמר גרוטו, ראש שירותי בריאות הציבור במשרד הבריאות ואני גם חבר סגל באוניברסיטת בן-גוריון.

<איתמר גרוטו: אנחנו מדברים על שני היבטים, על חשיפה אקוטית.

<איתמר גרוטו: בעצם ד"ר סוויד אמר את רוב הדברים, אבל אני רק אחזק את דבריו.

<איתמר גרוטו: החשיפה האקוטית והחשיפה הממושכת מוגדרת על תקן של 1,000 מיליגאוס, אבל זאת חשיפה שאסור להיחשף אפילו כמה שניות.

<איתמר גרוטו: בעיקר הסוגיה פה מדובר על חשיפה ממושכת.

ג'מאל זחאלקה: מה הסטנדרט של חשיפה ממושכת?

<איתמר גרוטו: אני תכף אתייחס לזה.

<איתמר גרוטו: ארגון הבריאות העולמי הגדיר את החשיפה לרשת החשמל בניגוד, למשל לחשיפה לאנטנות סלולריות, כגורם מסרטן אפשרי.

<איתמר גרוטו: דיברנו על ההשלכות הבריאותיות, אז זה מבחינת ארגון הבריאות העולמי שהוזכר כאן קודם גורם סיכון לסרטן.

<איתמר גרוטו: במחקרים גדולים שנעשו זה בעיקר עלייה בשכיחות של לוקמיה בילדים.

<איתמר גרוטו: ארגון הבריאות העולמי לא הגדיר תקן.

<איתמר גרוטו: גם בעולם אין תקן, אבל היות שאני יחד עם אפידמיולוגים נוספים במשרד ניתחנו את המחקרים האפידמיולוגיים שבוצעו בעניין הזה ומצאנו שהנקודה הקריטית שממנה מצאו שממנה יש עלייה בסרטן זה כשמדברים על 4 מיליגאוס בממוצע יומי.

אבישי ברוורמן: 4 מיליגאוס מתמשך.

אבישי ברוורמן: כשאתה עובר את זה אתה כבר מרגיש שיש לך סכנה לסרטן.

<איתמר גרוטו: זאת העמדה המשותפת של שני המשרדים: המשרד להגנת הסביבה ומשרד הבריאות לגבי הגדרה של הסף שנדרש.

<איתמר גרוטו: זה לא מוגדר בתקן כמו שאמרנו, אבל זה כשמדובר על חשיפה כרונית של מעל חמש שעות ביום.

<איתמר גרוטו: ברור שמי שגר בבית עונה כמובן על ההגדרה הזאת, וגם אם זה בית ספר שנמצאים בו תלמידים.

<איתמר גרוטו: יש הוועדה שהוזכרה קודם.

<איתמר גרוטו: אנחנו לא יודעים במשרד הבריאות מהם ההיקפים של החריגות האלה בכל הארץ.

<איתמר גרוטו: אנחנו חושבים שצריך לעשות תעדוף בטיפול במפגעים האלה.

<איתמר גרוטו: לפי הנתונים שהוצגו כאן – ואני בהחלט חושב שזה עונה על ההגדרה כמקום גבוה מאוד לתעדוף גם בגלל הרמות הגבוהות וגם מכיוון שמדובר באוכלוסייה רגישה וקרוב למגורים.

אבישי ברוורמן: ה-case שלך ברור, אתה מחזק את מה שנאמר קודם.

אבישי ברוורמן: פרופ' גלברג, אתה ראש אגף קרינה במשרד להגנת הסביבה.

<סטיליאן גלברג: ראש אגף מניעת קרינה.

ג'מאל זחאלקה: עשיתם בדיקה בכנסת, מה מצב הקרינה פה?

<סטיליאן גלברג: עשינו כמה פעמים.

ג'מאל זחאלקה: תבדוק.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שכמו תוצאות הבחירות יש החמרה.

אבישי ברוורמן: אנחנו כרגע מתייחסים בהומור.

אבישי ברוורמן: זה הומור וזה טוב.

מיכל רוזין: זה הומור שחור.

אברהם מיכאלי: נפרסם את זה בימי שני כשיש אי אמון כדי שאנשים ילכו הביתה.

אבישי ברוורמן: פרופ' גלברג, בבקשה.

<סטיליאן גלברג: מאז שארגון הבריאות העולמי קבע ב-2001 ששדה מגנטי מרשת החשמל הוא מסרטן אפשרי הנושא הזה קיבל משנה תוקף גם בישראל.

<סטיליאן גלברג: היו מספר ועדות שדנו בנושאים האלה, ויש, כפי שפרופ' אמר, עמדה משותפת של שני המשרדים: המשרד להגנת הסביבה ומשרד הבריאות, לגבי הסף שמעליו אנחנו לא רוצים שיהיו אנשים - -

אבישי ברוורמן: והסף הוא 4 מיליגאוס?

<סטיליאן גלברג: 4 מיליגאוס ממוצע יומי עבור היום עם צריכת החשמל הגבוהה ביותר.

<סטיליאן גלברג: זה נקרא תנאים של זרם אופייני.

<סטיליאן גלברג: הנושא הזה של קווי מתח עליון הוא נושא מאוד כבד בגלל העלויות של העתקת הקווים.

<סטיליאן גלברג: הנושא הוא מסובך גם משפטית כיוון שלקווים האלה אין היתר בנייה, אלא הרשאה.

<סטיליאן גלברג: מכוח ההרשאה לא כל-כך אפשר למנוע קרבה של הבתים לקווים.

<סטיליאן גלברג: המרחק שנקבע עוד בכללי הרשת מ-1978 מסיבות של סכנת התחשמלות הוא מרחק של 20 מטר מכל צד של קו כזה.

<סטיליאן גלברג: לכן המרחקים האלה שנמדדו - -

אבישי ברוורמן: בין 5-3 מטרים.

ג'מאל זחאלקה: אגב, המרחקים שנאמרים כאן הם מרחקים אופקיים או אלכסוניים?

ג'מאל זחאלקה: בקו אווירי עד הבית?

<סטיליאן גלברג: זה המרחק מציר הקו.

<סטיליאן גלברג: אופקי.

<סטיליאן גלברג: הסכנה במקרים כאלה של מרחקים קצרים היא לא רק של חשיפה גבוהה מן המותר לשדה מגנטי, אלא גם סכנה של התחשמלות בתנאים מסוימים.

אבישי ברוורמן: אז פרופ' גלברג, אם לסכם, אתה מחזק את מה שאמר חיליק רוזנבלום ומה שאמר פרופ' גרוטו.

אבישי ברוורמן: אתה אומר שלא ייתכן מבחינת בריאות האנשים שבמרחק כזה יהיה קו מתח גבוה.

אבישי ברוורמן: העלות גבוהה מאוד, אבל בסופו של דבר אנחנו מסכנים כאן חיי אדם.

אבישי ברוורמן: לכן צריך להעתיק.

<סטיליאן גלברג: לכן צריך לא רק להעתיק.

<סטיליאן גלברג: לדעתי, ושוב, יש קביעה של משרד האנרגיה והמים עוד משנת 2000 שבאזורים מאוכלסים קווי החשמל צריכים לבוא מתחת לקרקע ולא מעל הקרקע מכיוון שזה גם חוסך הרבה קרקע ועלויות - -

אבישי ברוורמן: וגם בטוח יותר.

<סטיליאן גלברג: גם הרבה יותר בטוח כי כשהקווים נמצאים זה ליד זה יש נטרול הדדי של השדה המגנטי והחשיפה היא מאוד נמוכה.

אבישי ברוורמן: אני מאוד מודה לך.

אבישי ברוורמן: אני מבקש מנציגי חברת חשמל לדבר לפני שאפנה לאזרחי משהאד ולראש המועצה.

אבישי ברוורמן: מי מדבר מחברת חשמל?

<דוד אלמקיאס: דוד אלמקיאס.

<דוד אלמקיאס: אני סמנכ"ל ומנהל אגף תכנון, פיתוח וטכנולוגיה.

<דוד אלמקיאס: בהשכלתי אני דוקטור להנדסת חשמל.

<דוד אלמקיאס: הרציתי הרבה שנים בתל-אביב.

<דוד אלמקיאס: תואר ראשון ושני בטכניון, תואר שלישי בתל-אביב.

<דוד אלמקיאס: אני אתייחס, ברשותך, ברמה הכללית, ואחר כך נרד לנושא של הקו.

אבישי ברוורמן: זאת אומרת ברמה הכללית לכל הבעיה, ואחר כך לעניין של משהאד.

<דוד אלמקיאס: חברת החשמל פועלת על-פי חוק הקרינה הבלתי מייננת, ואנחנו בונים מתקנים על-פי היתרים.

<דוד אלמקיאס: במתקנים ישנים חברת החשמל משקיעה 2 מיליון דולר בשנה, לפי סדרי עדיפות.

<דוד אלמקיאס: ברור שאנחנו מדברים על עוצמת השדה וגם על היקף האוכלוסייה הרגישה.

<דוד אלמקיאס: אבל אדוני יודע בוודאי שכדי לקבוע ערך סף צריך בסיס מדעי.

<דוד אלמקיאס: לו היה בסיס מדעי מוצק מזמן כל העולם היה קובע ערך סף.

<דוד אלמקיאס: לכן ארגון הבריאות העולמי לא קובע ערך סף.

<דוד אלמקיאס: הוא אומר שמעל 4 הסיכון גדל פי שניים.

<דוד אלמקיאס: אני לא רוצה להיכנס לשאלה מה זאת אומרת שהסיכון גדל פי שניים, אם הוא 10 מינוס 6.

<דוד אלמקיאס: יכול להיות שאם אתה מתייחס לדברים אחרים מבחינה בריאותית אולי כדאי להשקיע שם מאשר פה.

<דוד אלמקיאס: אבל אני חוזר לעצם הנושא.

<דוד אלמקיאס: כשאומרים כאן שמסווגים את זה כמסרטן אפשרי מסווגים את זה כמו קפה.

אבישי ברוורמן: רגע, רגע.

אבישי ברוורמן: פרופ' גרוטו ופרופ' גלברג, האם קרינה מסמיכות מתמשכת 5-3 מטר שמגיעה ל-29 מיליגאוס זהה מבחינת הסיכוי לסרטן לסיכוי לסרטן משתייה של כוס קפה?

<דוד אלמקיאס: אדוני, אני לא מומחה.

חנא סוייד: זה מה שאמרת.

<דוד אלמקיאס: רגע, תנו לי לסיים.

אבישי ברוורמן: אבל אמרת את זה.

<דוד אלמקיאס: זה אמר ארגון הבריאות העולמי.

<דוד אלמקיאס: לא אני אמרתי.

אבישי ברוורמן: אני עוצר אותך כאן.

אבישי ברוורמן: פרופ' גרוטו, תענה לי על השאלה הזאת.

<סטיליאן גלברג: אני אענה.

<סטיליאן גלברג: אכן ארגון הבריאות העולמי מסווג גם את הגזים שיוצאים מהאגזוז של המכונית וגם קפה ואפילו חמוצים כמסרטן אפשרי.

<סטיליאן גלברג: מה ההבדל?

<סטיליאן גלברג: ההבדל הוא שאילו היית מזריק קפה לוורידים של אנשים 24 שעות ביממה כל ימות השנה הסיכון היה דומה.

<סטיליאן גלברג: מכיוון שלא עושים את הדבר הזה – ואני מניח שגם בחברת החשמל מסתפקים בשתיים-שלוש כוסות קפה - -

ג'מאל זחאלקה: נכון.

ג'מאל זחאלקה: תלוי במינון.

אבישי ברוורמן: מה שאמר פרופ' גלברג שההשוואה שלך לקפה היא לא רלוונטית.

אבישי ברוורמן: הדיון הזה חייב להיות כזה שאני רוצה שלפחות לגבי הנתונים תהיה הסכמה.

אבישי ברוורמן: אחרי זה יש בעיה של עלויות וכדומה.

<דוד אלמקיאס: אז אין הסכמה על הנתונים.

אבישי ברוורמן: אין הסכמה?

חנא סוייד: לגבי קפה – בוודאי.

חנא סוייד: כי אני יכול לבחור לא לשתות קפה, אבל הדייר לא יכול לבחור שלא לגור שם.

<דוד אלמקיאס: משרד הבריאות הוא המומחה, שהוא יגיד לך.

<דוד אלמקיאס: לא אני.

<דוד אלמקיאס: אני כרגע מדבר על נושא אחר.

אבישי ברוורמן: אז אמר לך – את הנושא הזה הורדנו מהפרק.

<דוד אלמקיאס: אבל אני גם קורא מה שארגון הבריאות הבינלאומי אומר.

<דוד אלמקיאס: הוא אומר לא לקבוע ערך סף כי אין בסיס מדעי מוצק.

אבישי ברוורמן: אתה יודע שהשאלה לגבי בסיס מדעי מוצק היא באיזו רמת סיכון.

אבישי ברוורמן: לכן אם ה-WHO אומר ש-4 מיליגאוס זה בעייתי, ואתה נמצא כאן במצב של 30 מיליגאוס אני חושב שיש בזה - -

<דוד אלמקיאס: אני אתייחס לקו הזה.

חנא סוייד: ואולי גם לחובת הזהירות המונעת.

<דוד אלמקיאס: אני אתייחס לקו הזה.

<דוד אלמקיאס: מאחר שבכל החלטה של תשתית צריך למצוא את האיזון בין הכלכלה לבין השפעתה הקים המשרד להגנת הסביבה צוות שאנחנו חברים בו, ואנחנו בחנו את ההשלכות אף על פי שאנחנו לא מסכימים שזה מסוכן לציבור, אבל אמרנו, בואו נבחן את ההשלכות כדי להקטין את רמת השדות.

<דוד אלמקיאס: פרופ' סטיליאן חבר שם, יושב-ראש הוועדה הוא מהגנת הסביבה - -

אבישי ברוורמן: מתי היה הדוח של הוועדה?

<דוד אלמקיאס: עוד לא יצא הדוח.

<דוד אלמקיאס: אנחנו כרגע השלמנו חלק.

אבישי ברוורמן: מתי תגמרו אותו?

<דוד אלמקיאס: זה תשאל את היושב-ראש שולי נזר שלא נמצאת כאן.

אבישי ברוורמן: בישיבה אחרת פה אמרתי - -

<דוד אלמקיאס: אבל - -

אבישי ברוורמן: אני אתן לך לדבר.

אבישי ברוורמן: אני רק רוצה להגיד לך כי אני רואה שאתה מלא להט – לגבי ועדות.

אבישי ברוורמן: אני סיפרתי במקום אחר שלעיתים ועדות זה מין דבר מתמשך על פני זמן, וכשהייתי נשיא אוניברסיטת בן-גוריון הייתי כל פעם בראש ועדות.

אבישי ברוורמן: ואז התחלתי להבין שיש פה בעיה.

אבישי ברוורמן: למשל, שר התרבות, המדע והספורט מתן וילנאי שהיום הוא שגריר בסין, ביקש שאבחן את נושא המוזיאונים בישראל.

אבישי ברוורמן: הזמנתי את כל ראשי המוזיאונים למוזיאון ארץ ישראל, כל אחד חמש דקות.

אבישי ברוורמן: כל אחד אמר לי מה הגירעון שלו, צלצלתי לשר וילנאי, שאלתי – יש לך כסף?

אבישי ברוורמן: הוא אמר לי: לא – סגרתי את הוועדה.

אבישי ברוורמן: לכן אחת הבעיות שלי עם ועדות שמעבירים מוועדה לוועדה לוועדה.

אבישי ברוורמן: אתה חלוק על הנושא הרפואי, אתה חולק על דעתם של פרופ' גרוטו - -

ג'מאל זחאלקה: אני לא בטוח.

ג'מאל זחאלקה: אפשר לשאול שאלה?

<דוד אלמקיאס: תן לי רק לסיים, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: שאלת הבהרה.

<דוד אלמקיאס: תן לי לסיים.

<דוד אלמקיאס: אתה תראה שאני גם אתייחס לקו.

ג'מאל זחאלקה: אני לא רוצה להתייחס לקו.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לשאול אותך שאלה.

<דוד אלמקיאס: אבל תן לי לסיים רגע.

ג'מאל זחאלקה: שאלת תם.

אבישי ברוורמן: מר אלמקיאס, אני רוצה ללמד אותך את כללי המשחק כאן – הבן שלי לא אוהב אותם גם כן.

אבישי ברוורמן: בכנסת לחברי כנסת מותר להתפרץ כל הזמן – לאחרים לא.

אבישי ברוורמן: הבן שלי אומר, זה לא פייר – אני מסכים איתו גם כן.

אבישי ברוורמן: אבל לצערי, אני לא קבעתי את כללי המשחק.

אבישי ברוורמן: אם חבר כנסת רוצה לשאול הוא יכול לשאול.

אבישי ברוורמן: לך אסור להתפרץ.

ג'מאל זחאלקה: בשידור הזה צופים הרבה אנשים, והם עלולים לחשוב שחברת החשמל אומרת כמסקנה הגיונית מהדברים שעכשיו אמרת, שמעכשיו אפשר לבנות בתים מתחת לקו מתח גבוה.

ג'מאל זחאלקה: זה מה שאתה אומר.

ג'מאל זחאלקה: אם אתה אומר שזה לא גורם נזק לבריאות אתה אומר שזה מותר.

ג'מאל זחאלקה: האם זה מה שאתה רוצה להגיד?

<דוד אלמקיאס: לא.

<דוד אלמקיאס: בתחילת דבריי אמרתי שאנחנו פועלים על-פי חוק הקרינה.

<דוד אלמקיאס: בחוק הקרינה יש בדיוק המרחקים המותרים או האסורים.

<דוד אלמקיאס: מה שאמר גלברג – מקו מתח עליון, 20 מטר מציר הקו; בקו 400 קילו ועוד 35 מציר, רוחב פרוזדור 70 – אנחנו עובדים על פי חוק הקרינה.

<דוד אלמקיאס: במסגרת הוועדה שהזכרתי אנחנו בחנו את העלויות.

<דוד אלמקיאס: מדובר בעשרות מיליארדי שקלים לדבר שלא ברור אם צריך אותו.

<דוד אלמקיאס: כרגע הוועדה, לדעתי, תסיים בחודשים הקרובים.

<דוד אלמקיאס: יותר מזה אני אגיד לך, אדוני היושב-ראש:

<דוד אלמקיאס: לקחו את פרופ' ליקה חפץ שהיא מאחורי ארגון הבריאות העולמי, היא מהיועצים הבכירים ביותר והמומחית ביותר בעולם.

<דוד אלמקיאס: היא אמרה כהאי לישנא - -

אבישי ברוורמן: באיזה נושא?

<דוד אלמקיאס: בנושא של הקרינה, על מה שדנים עכשיו.

<דוד אלמקיאס: מאחר שיש חילוקי דעות בין האוצר וחברת חשמל לבין המשרד להגנת הסביבה ומשרד הבריאות החליטו לקחת את המומחה הבינלאומי.

<דוד אלמקיאס: מה היא אמרה?

<דוד אלמקיאס: לא לקבוע ערך סף, ושחברת החשמל במדינת ישראל עושה הרבה מעל ומעבר למה שקורה בעולם.

חנא סוייד: בגלל שיקולים כלכליים.

<דוד אלמקיאס: לא.

חנא סוייד: אלא מה?

אבישי ברוורמן: אז אתה אמרת קודם כול שפרופ' ליקה חפץ אומרת שחברת החשמל עושה דברים יפים.

אבישי ברוורמן: אנחנו מכבדים אתכם.

אבישי ברוורמן: מה שאתה אומר כרגע הוא שכל מה שנאמר על-ידי האנשים המכובדים – לגבי משהאד אתה אומר שעלות ההעתקה היא גבוהה - -

<דוד אלמקיאס: לא אמרתי את זה.

<דוד אלמקיאס: לא סיימתי לדבר בעניין משהאד.

<דוד אלמקיאס: אני גם אענה לך על אור-עקיבא.

אבישי ברוורמן: ורמת-גן.

<דוד אלמקיאס: כן.

<דוד אלמקיאס: אני אענה לך על כל הדברים.

<דוד אלמקיאס: דבר ראשון לגבי משהאד, זה קו להעתקה בתכנית הפיתוח – ואני מצהיר פה – לא בגלל קרינה, אלא מכיוון שבונים שם - - - וצריכים להעתיק את הקו.

אבישי ברוורמן: מתי הוא יועתק?

<דוד אלמקיאס: הוא יועתק שלוש שנים מקבלת ההיתרים.

<דוד אלמקיאס: הוא נמצא כרגע בדיונים בות"ל.

<דוד אלמקיאס: נדמה לי שהנציגים שלנו נפגשו עם נציגי הרשויות, והקו הזה הוא בות"ל.

<דוד אלמקיאס: ואתה יודע מה זה מוסדות התכנון – ברגע שנקבל את ההיתרים ייקח הזמן להעתיק אותו.

<דוד אלמקיאס: אבל אנחנו מעתיקים אותו לא בגלל קרינה, אלא בגלל הצורך שיש בפיתוח משק החשמל.

<דוד אלמקיאס: בכלל לא בגלל קרינה.

<דוד אלמקיאס: אנחנו בונים תחנות כוח לאגירה שאובה, צריכים לחבר אותם לרשת, ולכן מעתיקים את הקו.

אבישי ברוורמן: אמרת בצורה ברורה שאתה חולק לחלוטין על הדברים שנאמרו פה.

אבישי ברוורמן: ההעתקה ממשה

אבישי ברוורמן: אד את הקווים האלה זה בגלל התכנון הכללי, ופה זה תקוע.

אבישי ברוורמן: נמצא פה נציג משרד הפנים - -

<דוד אלמקיאס: במקרה זה מתלכד עם מה שהם רוצים.

אבישי ברוורמן: לכן אתה פוסל את כל הנושא הבריאותי שנעלה כאן וגם המשרד להגנת הסביבה.

<דוד אלמקיאס: לא פסלתי.

<דוד אלמקיאס: אמרתי שיש ועדה שעובדת, והיא צריכה לסיים את עבודתה.

<דוד אלמקיאס: כפרופ' לכלכלה אתה יודע שיש בזה עלויות אדירות, וצריך להסתכל במאקרו כלכלה איפה להשקיע.

<דוד אלמקיאס: לכן הוועדה הזאת עובדת.

<דוד אלמקיאס: למה הוועדה הזאת לא מסיימת?

<דוד אלמקיאס: כי הנושא מסובך מאוד.

<דוד אלמקיאס: כמו שיש מאה אנשים כמו סטיליאן שחושבים ככה יש מאה שחושבים כמוני.

חנא סוייד: דווקא אתה הצגת את זה כל כך פשוט כאילו אין בעיה.

<דוד אלמקיאס: לא אמרתי שאין בעיה.

<דוד אלמקיאס: אמרתי שארגון הבריאות העולמי ממליץ לעבוד לפי עיקרון הזהירות המונעת.

חנא סוייד: איפה עושים אגירה שאובה?

<דוד אלמקיאס: בצפון, בגלבוע.

<דוד אלמקיאס: לא משנה כרגע למה.

חנא סוייד: רק שנדע כי אגירה שאובה תקועה זה כבר סיפור - -

<דוד אלמקיאס: אני לא ממתין לאגירה השאובה.

<דוד אלמקיאס: אנחנו מעתיקים.

חנא סוייד: זה מה שאמרת.

<דוד אלמקיאס: לא.

<דוד אלמקיאס: אני אמרתי שזה בתכנית הפיתוח, ואנחנו מעתיקים את הקו הזה מסיבות של תכניות פיתוח ולא מסיבות אחרות.

<דוד אלמקיאס: לכן הוא יועתק, הוא בות"ל.

אבישי ברוורמן: ד"ר אלמקיאס, אתה קודם כול צודק שהמשפט שערך החיים זה דבר מאוד חשוב הוא משפט שקרי, כי לכל דבר יש ערך.

אבישי ברוורמן: בעולם השלישי אנשים מתים מחוסר סניטציה אז ערך החיים שלהם הוא מאוד נמוך.

אבישי ברוורמן: השאלה היא אם היית גר במרחק של 5 מטר עם הילדים שלך מקו מתח גבוה – היית מוכן לעשות את זה?

אבישי ברוורמן: זאת שאלה אחרת מעלות הכלכלה.

<דוד אלמקיאס: תעזוב רגע את הילדים שלי.

אבישי ברוורמן: לכן אני רק אומר.

אבישי ברוורמן: אני מקווה שבחיים תמיד בכל החלטה אנשים - - - אבל פה השאלה היא כזאת.

אבישי ברוורמן: אתה אומר בכזה להט שאתה משוכנע - -

<דוד אלמקיאס: אין לי בעיה שיגורו במרחקים המותרים על-פי חוק הקרינה.

<דוד אלמקיאס: אין לי שום בעיה עם זה.

<דוד אלמקיאס: אני אגיד עוד דבר: אין חשמל בלי שדה מגנטי.

<דוד אלמקיאס: אין זרם חילופי בשדה מגנטי.

<דוד אלמקיאס: מה אני יכול לעשות?

חנא סוייד: מה שאמרת לגבי משהאד על כך שאתם מחליפים את כל הקו תקף גם לגבי כפר כנא וטורעאן?

חנא סוייד: כי זה אותו קו.

<יוסף דהאן: לא, גם לגבי כפר כנא.

חנא סוייד: כפר כנא ומשהאד, אבל לא טורעאן.

<יוסף דהאן: לא.

חנא סוייד: כי זה אותו קו.

<יוסף דהאן: זה לא אותו קו, זה המשך שלו.

חנא סוייד: בסדר.

חנא סוייד: אתם דייקנים מאוד.

חנא סוייד: לבד מנושא הקרינה אתם מאוד דייקנים.

<קריאה: להפך, בנושא הקרינה - - - מאוד מדויקים.

אבישי ברוורמן: אני מבין שעמדת חברת חשמל היא שהנושא של העתקת הקו הוא נושא שבא מבחינת פיתוח משק החשמל, והם לא מתייחסים לנושא הבריאות כי הם חושבים שהוא לא הנושא המרכזי.

אבישי ברוורמן: אני רק שואל את נציג משרד הפנים – כי יש לי ניסיון די מר עם הות"לים והתכנון – אתה מודע להעתקת הקו ממשה

אבישי ברוורמן: אד למקומות אחרים?

אבישי ברוורמן: אתה יכול לדווח מה קורה בנושא הזה?

<דוד פילזר: אני דוד פילזר, מנהל אגף להנחיות ולתקנות תכנון ובנייה.

<דוד פילזר: אני יודע ובדקתי עם מרכזת הות"ל שנפתח תיק, והנושא אמור להיות מטופל בקרוב.

אבישי ברוורמן: אנחנו נרשום.

אבישי ברוורמן: מה זה "בקרוב"?

אבישי ברוורמן: במהרה בימינו או בתוך חודש, חודשיים, שלושה?

<דוד פילזר: עוד לא נעשו הבדיקות המקדמיות - -

אבישי ברוורמן: מהניסיון שלך במשרד הפנים, כשאתה נמצא במצב כזה – סטטיסטית, כמה זמן בממוצע זה אורך עד שהתכנון נגמר?

<דוד פילזר: אני לא יודע לענות.

אבישי ברוורמן: מהסטטיסטיקה בעבר – שנתיים?

<קריאה: כשנתיים.

אבישי ברוורמן: כשנתיים.

אבישי ברוורמן: זה יכול להיות יותר משנתיים.

אבישי ברוורמן: שנתיים ועוד שלוש – חמש שנים צריך לחכות במשהאד.

<דוד אלמקיאס: אדוני היושב-ראש, אני מזמין אותם שגם יעזרו, הות"ל ומשרד הפנים לקדם את התכנון.

אבישי ברוורמן: אז אנחנו גם רושמים, גברת ורון.

אבישי ברוורמן: היה לנו דיון על מנהל מקרקעי ישראל לפני שבוע.

אבישי ברוורמן: שאלתי את מר ליברמן איך זה שהוא מנכ"ל המנהל; איך זה שיש 40,000 דירות שאומרים שמשווקים אותן, ובעצם פחות מ-10,000 התחלות בנייה?

אבישי ברוורמן: אז הוא אמר לי: מה אפשר לעשות?

אבישי ברוורמן: כדי לפתור את בעיית הדיור אני אחראי על הדירות, שר התחבורה – על הכביש שמחבר אותו, שר החינוך על בתי הספר, ועל הביוב – שר האנרגיה.

אבישי ברוורמן: כל סוס מושך מכיוון אחר.

אבישי ברוורמן: לכן החשש שלי הוא שהביורוקרטיה הישראלית יחד עם המשילות הישראלית – והמשילות זה לא אחוז חסימה, זה חוסר התפקוד של שנים של ממשלות ישראל – יגרום למצב שהאזרחים כאן משלמים את המחיר.

אבישי ברוורמן: זאת הבעיה המרכזית.

אבישי ברוורמן: פה מקבלים החלטה, אבל שום דבר לא קורה.

אבישי ברוורמן: ואז אומרים: "זה בתהליך".

אבישי ברוורמן: יש פה אנשים שידברו על אור-יהודה, ברמת-גן זה הוזז, באור-עקיבא זה הוזז.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, החמור הוא שיש איפה ואיפה לגבי החלטות של משרד הפנים איפה לעשות בלי תכנית מתאר, ואיפה מתעקשים על תכנית מתאר.

אברהם מיכאלי: הות"לים שמזכירים אותם זה לא בדיוק שנתיים, זה הרבה יותר.

אברהם מיכאלי: לכן כשמגיעים בסוף להחלטה חיובית – חברת חשמל מוכנה להעתיק באור-יהודה - -

אבישי ברוורמן: מתוך שלא לשמה, בא לשמה.

אברהם מיכאלי: - - רוצים להעתיק ואומרים שהם תקועים בגלל משרד הפנים.

אברהם מיכאלי: אני בא לפקידות מקצועית במשרד הפנים, ואומרים לי: חס ושלום בלי תכנית מתאר.

אברהם מיכאלי: הבאתי להם ארבע דוגמאות שבהן אין תכנית מתאר ושאלתי, למה שם אין תכנית מתאר, ואין להם תשובה.

אברהם מיכאלי: הלכו לבג"ץ והבטיחו לעשות את זה בזריזות בות"לים.

אברהם מיכאלי: הות"לים האלה הופכיים להיות משהו הרבה יותר מסובך.

אברהם מיכאלי: כשאמרת שאזרחים סובלים – אין ספק שיש כבר נתונים שהזכירו פה המומחים שדיברו, שאנשים נפטרים.

<דוד אלמקיאס: אגב, אנחנו רצינו את הקו הזה בלי תכנית, אבל משרד הפנים מתעקש על תכנית בות"ל.

אברהם מיכאלי: זה בדיוק הסוסים שמושכים לכל כיוון.

אברהם מיכאלי: חברת חשמל סוף-סוף גילתה נכונות.

<דוד אלמקיאס: רצינו בלי תכנית, עם הרשאה בלבד.

<דוד אלמקיאס: אבל חייבו אותנו בתכנית.

אבישי ברוורמן: באים אנשים לכנסת ישראל.

אבישי ברוורמן: כנסת ישראל זה לא הגוף המבצע, זה הגוף המפקח והמחוקק.

אבישי ברוורמן: בוועדת תאחראי על פרויקט הוא מזמין את כל האנשים הרלוונטיים ומוביל אותם.

אבישי ברוורמן: אצלנו במדינת ישראל שיש כל כך הרבה אנשים מוכשרים – סטרטאפים וכו' – כשאנחנו יושבים פה למעלה בממשלה אין דבר כזה שיושבים על צוות שפותר את הבעיות.

אבישי ברוורמן: אז בא מישהו ומתלונן; חשמל אומרת, אני מוכנה לעשות.

אבישי ברוורמן: אבל יש סוס אחר שהולך בכיוון אחר.

אבישי ברוורמן: לכן אם לא נפתור את בעיית הסוס החמורים שלנו יובילו אותנו לשום מקום.

אבישי ברוורמן: זאת הבעיה שאני חוזר עליה כמו קאטו הזקן: מדינת ישראל לא מנוהלת כבר שנים.

אבישי ברוורמן: זה לא חשוב כמה פייסבוקים וכמה כותרות – אנשים לא אחראים לפרויקטים.

אבישי ברוורמן: אנחנו הצלחנו להוביל את אוניברסיטת בן-גוריון.

אבישי ברוורמן: אנשים ממקום אחר שהיו לוקחים את כל האנשים מסביב ועושים את הדברים יחד.

אבישי ברוורמן: אז הנה כבר אומרים שרוצים להעתיק במשה

אבישי ברוורמן: אד, ואפילו לא משנה מאיזו סיבה.

אבישי ברוורמן: אז עכשיו אנחנו ניתקע פה עם תכנית מתאר לעוד כמה שנים, ובינתיים יכול להיות, ד"ר אלמקיאס, ואי אפשר לדעת, שבכל זאת יש פה סיכון שאנשים משלמים בבריאות ובחיים שלהם.

אבישי ברוורמן: לכן השאלה שלי היא איך נזיז פעם אחת את הדרקון הזה שקוראים לו הממשל הישראלי.

אבישי ברוורמן: וכשאומרים לכם שזה אחוז החסימה או להוריד את השרים ל-19 – זה קשקוש.

אבישי ברוורמן: פה לא מנהלים את המדינה הזאת, ואם לא תהיה גישה שלפיה על פרויקט מסוים אדם אחד אחראי, והוא מחבר את כל הגורמים – האזרחים כאן יאבדו את כל האמון בשלטון.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש - -

אבישי ברוורמן: סליחה, לא.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת זחאלקה קודם.

ג'מאל זחאלקה: אני ביקשתי מתחילת הישיבה.

ג'מאל זחאלקה: נתון נוסף לאלה שהוצגו כאן.

ג'מאל זחאלקה: באזור נמדדה הקרינה, אבל לא נמדדה התחלואה באותו אזור, ויש תחלואה גבוהה מאוד.

אבישי ברוורמן: יש סטטיסטיקות על זה?

ג'מאל זחאלקה: כן.

ג'מאל זחאלקה: אגודת הגליל עשתה מחקר על הקו הזה.

ג'מאל זחאלקה: יש תחלואה גבוהה יותר.

ג'מאל זחאלקה: כלומר מדובר בפיקוח נפש.

אבישי ברוורמן: אתה מודע לסטטיסטיקות האלה, פרופ' גרוטו?

<איתמר גרוטו: אני לא מכיר עודף תחלואה לאורך הקו.

אבישי ברוורמן: אם יש נתונים כאלה אנא תעביר לנו.

ג'מאל זחאלקה: עם כל הכבוד למלר"ז ולאגודת הגליל, לכל העמותות ולכל האנשים הפרטיים, איפה כאן הרשויות?

ג'מאל זחאלקה: מי אחראי לעקוב שאכן מקור סיכון לבריאות של אלפי אנשים נבדק כמו שצריך ורואים מה התוצאות?

ג'מאל זחאלקה: למה צריך לחכות לעמותות פרטיות?

ג'מאל זחאלקה: הברכה על העמותות הפרטיות, אבל המדינה צריכה לעשות את זה, בשביל זה אנחנו משלמים מסים.

ג'מאל זחאלקה: שנית, האזור הזה הוא במצב סביבתי קשה ביותר.

ג'מאל זחאלקה: יש "פניציה" – אני דיברתי עם אנשים שניסו לחקור את מצב איכות הסביבה באזור, ויש העלמה של נתונים מכל מיני גורמים.

ג'מאל זחאלקה: כמובן, מ"פניציה" ואלה שמגינים על "פניציה".

ג'מאל זחאלקה: יש שכבה גדולה מאוד שמגנה על "פניציה" כמזהם עיקרי באזור הזה.

ג'מאל זחאלקה: אז לא מדובר רק בקו החשמל, אלא בגורמי זיהום נוספים.

ג'מאל זחאלקה: אבל בשורה התחתונה לא רק שיש גורם סיכון, אלא יש תוצאה של גורם הסיכון הזה, והיא תחלואה.

ג'מאל זחאלקה: זה תמרור אדום.

ג'מאל זחאלקה: פיקוח נפש דוחה ות"ל ודוחה תכנון איטי בצעדי צב.

ג'מאל זחאלקה: אפשר לפתור את הבעיה הזאת.

ג'מאל זחאלקה: חברת החשמל היא חברה ענקית, יש לה כוח אדיר.

ג'מאל זחאלקה: אם היא תיתן לזה עדיפות היא יכולה לשבת על הראש של הוועדה, ואם היום ועדת התכנון תקבל מכתב שאומר שקו המתח הזה מהווה סכנה, ושהיא אחראית על כך שיחלו או ימותו אנשים בגלל זה – האם אתם חושבים שוועדות התכנון יתעלמו מהדבר הזה?

ג'מאל זחאלקה: אבל אתם לא עושים את זה.

ג'מאל זחאלקה: צריך לקחת את זה לא ב-easy, בעצלתיים.

ג'מאל זחאלקה: דיברו איתי תושבים ואמרו לי שהם במצב של מוות איטי.

ג'מאל זחאלקה: המוות האיטי יכול להימשך 15-10 שנים.

ג'מאל זחאלקה: אני למדתי בבית הספר התיכון פיסיקה, ואחד הדברים שאמר לנו המורה בשיעורים על חשמל שזאת סכנה לבריאות כשזה קרוב.

ג'מאל זחאלקה: זה תלוי במרחק.

ג'מאל זחאלקה: לכן יש הבדל.

ג'מאל זחאלקה: אתה תסכים איתי על שני דברים - -

אבישי ברוורמן: זחאלקה, אני מבקש שתסיים.

ג'מאל זחאלקה: הוצגה הטענה העיקרית שלו.

ג'מאל זחאלקה: מה המסקנה ממה שהוא אומר: במשה

ג'מאל זחאלקה: אד נזיז, אבל במקומות אחרים לא.

ג'מאל זחאלקה: במשהאד – לא בגלל בריאות.

אבישי ברוורמן: בכפר-כנא.

ג'מאל זחאלקה: לא בכפר-כנא, נגיד במקום אחר בארץ.

אבישי ברוורמן: באור-יהודה.

ג'מאל זחאלקה: לא חשוב איפה.

ג'מאל זחאלקה: הוא אומר שאיפה שזה קרוב זאת לא הבעיה.

ג'מאל זחאלקה: הבעיה היא לא בריאותית.

ג'מאל זחאלקה: אין סכנה בריאותית.

ג'מאל זחאלקה: לדעתי, אלה מילים חמורות ביותר.

ג'מאל זחאלקה: חברת החשמל, משרד הבריאות וכל הגורמים הרלוונטיים צריכים שוב להקים ועדה כדי לבדוק את הנושא הזה מנקודת מבטו של האזרח ולא של מונופול ענק כמו חברת החשמל שיכולה לדרוס את כולנו.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: יושב ראש חברת חשמל יהיה פה בשבוע הבא.

אבישי ברוורמן: הוועדה תפעיל לחץ, תעקוב אחרי הדברים.

אבישי ברוורמן: במקביל אני אבקש ממר רונטל שהוא יפעיל את הלחץ, ואנחנו נפנה למשרד הפנים ונעקוב אחרי כל דבר, ונפתח את זה לשקיפות הציבור כדי שהלחץ הציבורי יעשה את שלו.

אבישי ברוורמן: חברת הכנסת רוזין, את רצית לדבר קודם או לא? אוקיי.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת מיכאלי, בבקשה.

אבישי ברוורמן: אני רוצה לתת לנציגים החשובים שהגיעו ממשהאד.

אבישי ברוורמן: אתם רוצים שידברו או להוסיף קודם?

מיכל רוזין: אני רוצה לשמוע.

אברהם מיכאלי: זה דיון שלישי בוועדה שאני זוכר שאנחנו מקיימים בשנים האחרונות.

אברהם מיכאלי: לצערנו, כפי שאמרת קודם, אדוני היושב-ראש, הסוסים האלה שמושכים לכל הכיוונים – זה כבר עשרות שנים.

אברהם מיכאלי: הסיפור שאני מספר על אור-יהודה זה סיפור שהוא למעלה מ-15 שנה.

אברהם מיכאלי: עד שבסוף מגיעים לסיכומים – חברת החשמל גם לא התנדבה בהתחלה להוציא כסף כי זה עולה כמה מיליונים להעתיק את קו 161 מאור-יהודה לרמת- מגשימים.

אברהם מיכאלי: התוצאה בסוף הייתה שחברת חשמל הגיעה להסכמה עם משרד הפנים, ובסוף משרד הפנים תוקע בגלל הות"לים.

אברהם מיכאלי: פתאום גבעת-שמואל העתיקו את זה לתכנית מתאר; בקריית-אונו העתיקו לתכנית מתאר; נתיבי איילון מעתיקים לתכנית מתאר.

אברהם מיכאלי: לא הבנתי מה האיפה ואיפה הזאת שמגיעים בסוף.

אבישי ברוורמן: יש לך רעיון למה יש איפה ואיפה?

אברהם מיכאלי: יש לי רעיון, אני לא רוצה להגיד אותו.

אבישי ברוורמן: אתה לא רוצה להגיד אותו אז תרשום לי פתק אני אקרא אותו.

מיכל רוזין: המשתמע ברור.

אברהם מיכאלי: לכן אין ספק שאם הוועדה כבר עוקבת אחרי זה צריכים להגיע לכאן אותם גורמים מקצועיים שמפחידים את השר, אגב, ואומרים לו לא לגעת בזה כי הוא עובר על החוק כי זה בלי ות"ל.

אברהם מיכאלי: אבל לעזאזל, התכניות שלכם יהיו אולי בעוד עשר שנים.

אברהם מיכאלי: בקריית אונו הייתה חריגה בפטירות בבניין מסוים שהיה מתחת לקו – באו צ'יק-צ'ק והעתיקו את הקו.

אברהם מיכאלי: אז יש איזשהו לחץ פסיכולוגי שמשפיע על כל מיני אנשים.

אברהם מיכאלי: לכן המעקב שלנו חשוב מאוד כדי שניתן לתושבים תשובה מה אנחנו עושים.

אבישי ברוורמן: אני מעביר את הדיון לידידנו, ראש המועצה סלימן וגיה, בבקשה.

אבישי ברוורמן: תודה לכם שהטרחתם את עצמכם ובאתם לכאן.

<וגיה סלימאן: שלום לכולם.

<וגיה סלימאן: אני וגיה סלימאן, ראש המועצה המקומית משהאד.

<וגיה סלימאן: תודה רבה לחברי הוועדה המכובדים.

<וגיה סלימאן: תודה רבה במיוחד לד"ר חנא סוויד שהביא אותנו ואתכם לדיון.

<וגיה סלימאן: המצב בכפר משהאד הוא באמת קריטי.

<וגיה סלימאן: אני אומר בזהירות את מספר של תושבים שלקו במחלת הסרטן במשהאד.

<וגיה סלימאן: בסטטיסטיקה חלקית מקופות החולים בכפר – כ-450 בני אדם חולי סרטן, רבותיי.

<וגיה סלימאן: לא סתם ביקשנו את הדיון הזה למקבלי החלטות בכנסת ישראל כדי להביא לפתרון ולהעתקת קו חשמל במתח עליון שעובר דרך משהאד וכפר-כנא.

<וגיה סלימאן: במשהאד זה קו שהוקם בשנת 58'.

<וגיה סלימאן: אז משהאד היה כפר קטן.

<וגיה סלימאן: גם היום הוא כפר קטן, אבל היום השטח למגורים התרחב.

<וגיה סלימאן: קיימת שכונה שלמה בעשרות בתי מגורים שקיבלו היתרי בנייה.

<וגיה סלימאן: לא נבנה בית ללא היתר בנייה.

<וגיה סלימאן: אלה היתרי בנייה מאושרים מוועדות התכנון והבנייה.

<וגיה סלימאן: המצב הוא שביותר מאחד הבתים הקרובים בשכונה הזאת למתח העליון הזה יש חולים בלוקמיה.

<וגיה סלימאן: יש כאלה שנפטרו, זיכרונם לברכה, ויש כאלה שעדיין סובלים מהמחלה הקשה הזאת.

<וגיה סלימאן: אני מתפלא על חברנו נציג חברת החשמל שלא מקבל את מה שאמרו ידידינו מהמשרד להגנת הסביבה וממשרד הבריאות.

<וגיה סלימאן: כתוצאה מהבדיקות שהזמינה המועצה מחברת מלר"ז התוצאות האלה מעמתים ומוכיחים שבאמת המצב הזה משפיע על בריאותו של בן אדם, וכתוצאה מכך מחלת הסרטן במשהאד.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: יושב כאן נציג המ.מ.מ, ואני רוצה לקבל בימים הקרובים נתונים רשמיים על סרטן בכל יישוב מהמרכז לרישום מחלות.

<וגיה סלימאן: אדוני היושב-ראש, אמרו שזה סודי ולא נתנו.

מוחמד ברכה: 10% מהתושבים שחולים בסרטן זה דבר שצריך להקים את העולם עכשיו.

<וגיה סלימאן: זה באמת מצב שמדאיג את כולנו.

<וגיה סלימאן: זאת בעיה שצריך לטפל בה.

מיכל רוזין: כי הם שותים קפה.

אבישי ברוורמן: פרופ' גרוטו לקח על עצמו, והוא יחזור אליי מחר.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: תמשיך, בבקשה.

<וגיה סלימאן: לאור המצב הזה תקוותי שאכפת לחברת חשמל מתושבי משהאד שהם בני אדם ואחרים במדינת ישראל, ושהסיבה להעתקת הקו היא באמת המחלה הנגרמת מהמתח העליון.

<וגיה סלימאן: לא רק מזה אדוני היושב-ראש וחברי הוועדה המכובדים אנחנו סובלים, במשהאד גם סובלים ממפעל "פניציה", מהאנטנות הסלולריות, מקו גז שאנחנו סובלים עכשיו מהעברתו למפעל "פניציה", שעובר דרך אדמות טורעאן, משהאד וכפר-כנא.

<וגיה סלימאן: זה עוד ועוד בעיות.

<וגיה סלימאן: אז אני תקוותנו מהוועדה המכובדת שתביא לפתרון מיידי לבעיה על-ידי העתקת קו החשמל ונתחיל בפתרון הבעיות האחרות.

<וגיה סלימאן: אבל על סדר היום שלנו זה להביא לפתרון המתח העליון.

<וגיה סלימאן: תקוותנו שנחזור לתושבי משהאד וניתן להם את הבשורות שבאמת יש אוזן קשבת בכנסת ישראל לפתרון הבעיה החמורה הזאת.

<וגיה סלימאן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: תודה, אדוני ראש המועצה.

אבישי ברוורמן: דבריך דברי אלוהים חיים.

אבישי ברוורמן: אתה מדבר מהלב, ואתה מדבר על הנתונים והאמת.

אבישי ברוורמן: תודה לך גם על הסבלנות.

אבישי ברוורמן: בבקשה, אדוני.

<חסן רדואן: אני יושב-ראש הוועד העממי בכפר משהאד.

<חסן רדואן: אנחנו יוזמים הרבה פעילויות בכפר בנושא איכות הסביבה והזיהום של קו החשמל.

<חסן רדואן: לשאלתך, על תחלואת סרטן בכפר משהאד, יש נתונים ממשרד הבריאות, ואני אתן נתונים על נשים, וזה גם מראה שהן נשארות הרבה בבית ולא מעשנות ולא אוכלות אוכל מזוהם.

<חסן רדואן: במדינת ישראל 150 עד 154 לכל 100,000 בקרב נשים, ובמשה

<חסן רדואן: אד זה 239 – 60% יותר.

<חסן רדואן: לא צריך פרופסור ממשרד הבריאות – אלה נתונים של משרד הבריאות.

<חסן רדואן: כמובן, גם בקרב הגברים אצלנו הנתונים הם מעל הממוצע.

<חסן רדואן: אני רוצה לדבר על מצבים שאתם לא רואים בכפר שלנו שאנחנו בבתי קברות קוברים אנשים שנפטרו מקו החשמל בגלל מחלת הסרטן, ואתם לא שומעים מה קורה.

<חסן רדואן: אנשים בהתחלה האשימו את האנטנות, אבל היום אנחנו יודעים שמהאנטנות זה קורה פחות, והמתח הגבוה של קו החשמל הוא סכנה גדולה יותר.

<חסן רדואן: אתם לא יודעים מה קורה בתוך בית הקברות.

<חסן רדואן: אני מניח שיבוא יום אחד מישהו ויעשה את המעשה.

<חסן רדואן: מפה בשם הוועד העממי אנחנו הולכים לעשות הרבה פעילויות כדי לקדם את החלטת חברת החשמל כי בלי התמיכה הציבורית שלנו והאיומים – בסוגריים – זה לא יילך.

<חסן רדואן: כי במדינת ישראל זה ישכב עוד 20 שנה, אם בחברת חשמל אמרו ב-2003 ועד היום לא נעשה שום דבר, ובמקום אחר הזיזו.

<חסן רדואן: אנחנו לא ניתן לחברת החשמל לשבת בשקט וסתם לבוא לדבר.

<חסן רדואן: אני מאמין שיש להם החלטה כנה.

<חסן רדואן: אנחנו לא ניתן למשרד הפנים לשבת בשקט - -

אבישי ברוורמן: יפה.

<חסן רדואן: - - אנחנו נפגין במשה

<חסן רדואן: אד, אנחנו נתרום את תרומתנו הגדולה ליום כדור הארץ.

<חסן רדואן: אני מניח שיבוא יום ונחשיך את משהאד.

<חסן רדואן: נקרא לאנשים לעשות את זה בכיף, בשמחה, אבל אם נעמוד שוב בבית קברות יבוא מישהו חמום מוח ויחשיך את כל האזור.

<חסן רדואן: אנחנו רוצים ביחד לא להגיע למצב הזה.

<חסן רדואן: אני מבקש מחברת חשמל שישאירו לנו את הפרטים שלהם גם במשרד הפנים כדי שנעזור להם לקדם את העניין.

<חסן רדואן: אנחנו נדחף אותם למוטיבציה להצליח בנושא הזה ולקדם אותו.

<חסן רדואן: לאדוני מחברת החשמל אני אומר: אתה אולי לא עורך דין, אבל אתה מנסה לתת לנו הערות משפטיות מסוימות – אני מקווה שלא.

<חסן רדואן: אנחנו עדיין שומרים את הזכות להשתמש בחומר ולהגיש תביעות משפטיות בשם האנשים.

<חסן רדואן: אנחנו לא מחפשים את הכסף.

<חסן רדואן: אולי רק בדרך משפטית, לצערי הרב, תוכלו להתחייב ליום אחד.

<חסן רדואן: אתם אומרים לי, תכנון של שנתיים-שלוש-ארבע – אנחנו באנו לשמוע תאריך.

<חסן רדואן: תאמין לי, היום אנחנו ב-2013 – ב-1 בינואר 2023 לא יהיה קו, כי כבר מ-2003 ועד היום לא נעשה שום דבר.

מיכל רוזין: זה יותר מדי 10 שנים.

<חסן רדואן: לא, סתם, בשביל שיהיה לי תאריך.

<חסן רדואן: אנחנו רוצים תאריך.

אבישי ברוורמן: רדואן, אני מודה לך.

אבישי ברוורמן: יש עוד מישהו מחברת חשמל שיכול להאיר את דברינו.

<איגור סטפנסקי: לא מחברת החשמל, ממשרד האנרגיה.

אבישי ברוורמן: בבקשה, משרד האנרגיה.

<איגור סטפנסקי: אני איגור סטפנסקי, ואני סגן מנהל מִנהל החשמל במשרד האנרגיה.

<איגור סטפנסקי: כמה עובדות: משרד האנרגיה תמיד ממליצים את ההמלצות של ארגון הבריאות העולמי לגבי עיקרון הזהירות המונעת, וכל מה שקשור לזה.

<איגור סטפנסקי: אנחנו חושבים שזה הקו הנכון.

אבישי ברוורמן: שמעתם את ההצהרה?

אבישי ברוורמן: גם חברת החשמל כפופה לשר האנרגיה בעקיפין.

חנא סוייד: אתה התרשמת שהם באמת מכבדים את העיקרון הזה של זהירות מונעת?

<איגור סטפנסקי: מי זה "הם"?

חנא סוייד: חברת החשמל.

<איגור סטפנסקי: כן, בהחלט.

<איגור סטפנסקי: חברת החשמל, כמו שהסביר ד"ר אלמקיאס, עומדים בכל הדרישות וההוראות של חוק הקרינה.

<איגור סטפנסקי: שנית, הם משתפים פעולה עם ועדה ציבורית שהיושב-ראש זה הגנת הסביבה, והם מוכנים לכל ההחלטות של הוועדה הציבורית כמו שכתוב בחוק הקרינה.

<איגור סטפנסקי: זה קיים.

<איגור סטפנסקי: אז אין פה בעיה.

אבישי ברוורמן: איפה הבעיה?

<איגור סטפנסקי: אני אגיד מה הבעיה, גם לבעיות אנחנו נגיע.

<איגור סטפנסקי: שנית, לגבי היועצת הבינלאומית פרופ' ליקה חפץ.

<איגור סטפנסקי: שתבינו, היא הוזמנה לא על-ידי משרד האנרגיה, לא על-ידי חברת החשמל – היא הוזמנה לתת את הייעוץ שלה בתיאום עם המשרד להגנת הסביבה, ודוח הביניים אומר שצריך לקיים את עיקרון הזהירות המונעת, עלויות סבירות ואפילו נמוכות - - - טכניים.

אבישי ברוורמן: מר סטפנסקי, אולי תסביר לנו בצורה פשוטה: אם פרופ' ליקה חפץ הייתה כאן והייתה שומעת את ראש המועצה ואת האחרים, והייתי שם לה אקדח לרקה – מה שאני לא עושה – והיא הייתה צריכה להגיד לי להעתיק או לא להעתיק – מה היא הייתה אומרת?

<איגור סטפנסקי: שצריך לעבוד לפי עיקרון זהירות מונעת בעלויות סבירות ובאמצעים טכניים מקובלים.

<איגור סטפנסקי: זה מה שאנחנו עושים.

<איגור סטפנסקי: חוק הקרינה וההוראות בו נובעות מהוועדה הציבורית הראשונה.

אבישי ברוורמן: אתה מבין, אתה מדבר לצופים.

אבישי ברוורמן: אתה מדבר כמו עורכי דין על process.

אבישי ברוורמן: מה שמעניין עכשיו את האנשים זה איך מתקדמים כדי להעתיק את הדבר הזה כשחברת החשמל כבר הסכימה מסיבה זאת או אחרת.

אבישי ברוורמן: משרד האנרגיה, מה הוא תורם את חלקו ללחץ הציבורי של מה שאמר רדואן?

אבישי ברוורמן: רדואן, תקשיב לי, פה לא מקשיבים, לצערי.

אבישי ברוורמן: אני מחוקק, ואמרתי שנפעיל את כל הכוח.

אבישי ברוורמן: הרשות המבצעת כושלת מכיוון שהיא לא עובדת במקביל על הדברים.

אבישי ברוורמן: לחץ ציבורי שלכם, לחץ ציבורי שלנו, לחץ של יושב-ראש חברת חשמל ושל גופים אחרים – רק הדברים האלה יביאו לכך שבעוד כמה שנים יוכלו לישון במשה

אבישי ברוורמן: אד ולדעת שהקו הזה הועתק.

אבישי ברוורמן: מה משרד האנרגיה עושה בנושא?

<איגור סטפנסקי: לגבי העתקת הקו.

<איגור סטפנסקי: העתקת הקו, כמו שכבר אמרו פה כבר, נמצאת בתכנית פיתוח שמאושרת על-ידי שר האנרגיה כבר מזמן.

<איגור סטפנסקי: ההחלטה שהתקבלה לאחרונה על-ידי משרד הפנים ומשרד המשפטים היא שהקווים 161 צריכים להיות לפי תכנית מתאר.

<איגור סטפנסקי: לפני כן זה היה לפי הרשאה של מנהל מנהל החשמל, וזאת הייתה הפרוצדורה, ועכשיו זה תהליך סטטוטורי.

<איגור סטפנסקי: הקו הזה נמצא בות"ל - - -

אבישי ברוורמן: אתה חוזר על הדברים שנאמרו.

<איגור סטפנסקי: בוודאי.

אבישי ברוורמן: מה אתה מוסיף?

אבישי ברוורמן: זה תקוע בות"ל.

<איגור סטפנסקי: זה לא תקוע.

<איגור סטפנסקי: למה תקוע?

אבישי ברוורמן: הות"ל עובד בקצב רגיל.

<איגור סטפנסקי: בקצב רגיל.

אבישי ברוורמן: אז אני אומר, זה לא מצדיק קצב רגיל.

<דוד אלמקיאס: שייתנו החרגה, אדוני היושב-ראש.

אבישי ברוורמן: מי מוסמך, ד"ר אלמקיאס, לתת החרגה?

<דוד אלמקיאס: משרד הפנים.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: אנחנו נפעל לבקש ממשרד הפנים שייתן החרגה.

<דוד אלמקיאס: החרגה ובנייה על-פי הרשאה כמו שהיה קודם בלי תכנית מתאר.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: אם לא יפעלו כאן בצורה רצינית לתושבים, נראה לי שאנחנו - - -

<דוד אלמקיאס: אנחנו קשובים לרחשי הציבור אף על פי שחושבים שאין סכנה בקרינה.

<איגור סטפנסקי: חברת החשמל מקבלת ממשרד האנרגיה תוך חודש הרשאות לקווי חשמל אחרי כל הבדיקות שאנחנו עושים.

<איגור סטפנסקי: אחר כך התנגדויות של תושבים, התנגדויות של בעלי קרקע, אישורים – זה כבר סיפור אחר.

אבישי ברוורמן: מר סטפנסקי, ההתערבות שלך עכשיו הייתה מאוד חשובה.

אבישי ברוורמן: אתה הבהרת לנו עכשיו איפה הפתרון, ואנחנו נדרוש אותו.

<איגור סטפנסקי: דבר אחרון: כמו שכולם יודעים זה לא הדיון הראשון.

<איגור סטפנסקי: בכל דיון אני אומר דבר אחד: יש כל מיני שחקנים, יש תושבים, יש משרדי ממשלה, יש חברת חשמל, חברי כנסת.

<איגור סטפנסקי: שחקן אחד לא ראיתי, והפעם הראשונה ששמעתי מחבר כנסת – איפה הנציגים של ועדות תכנון ובנייה שנותנות את אישורי הבנייה, היתרי בנייה לי קווי החשמל לא תיאום עם חברת החשמל ולא לוקחים בחשבון השלכות בריאותיות – אם יש השלכות בריאותיות?

אבישי ברוורמן: זה קורה כל הזמן.

אבישי ברוורמן: אנחנו נעלה גם את הדבר הזה.

<איגור סטפנסקי: אז אני מבקש להזמין לכל דיון כזה את ועדת התכנון והבנייה שנתנה את האישור כדי שתסביר איך זה יכול להיות.

אבישי ברוורמן: תודה.

ג'מאל זחאלקה: - - -

<דוד אלמקיאס: לא, לא.

<דוד אלמקיאס: למה אתה אומר ככה?

<איגור סטפנסקי: בוועדות תכנון ובנייה מקומיות ומחוזיות אין נציג לא ממשרד האנרגיה ולא מחברת החשמל.

אבישי ברוורמן: מר מוחמד מרעי מהמועצה המקומית משהאד.

אבישי ברוורמן: אחרי זה ניתן גם לבחור הצעיר לדבר.

<מוחמד מרעי: תודה רבה, כבודו וכבוד הוועדה.

<מוחמד מרעי: אני רוצה להתמקד בכמה דברים.

<מוחמד מרעי: חבל ששכחתי לתת מתנה לכל חבריי המכובדים כאן את ספר הפרקליטות.

<מוחמד מרעי: אם אני לא הבאתי היום אני יכול לשלוח את זה לכל אחד ואחד שילמדו מה זה אזרח ותיק במדינה שרוצה להגדיר את עצמה מתוקנת.

<מוחמד מרעי: תאמין לי, כולנו רוצים לחיות במדינה מתוקנת.

<מוחמד מרעי: בשביל זה אנחנו עובדים, בשביל זה אנחנו לא ישנים בלילות.

<מוחמד מרעי: רק בשביל להבטיח עתיד יותר טוב לילדינו.

<מוחמד מרעי: מאוד מקומם הדברים של ד"ר אלמקיאס שאומר שלא בגלל הבריאות של משהאד - -

אבישי ברוורמן: אנחנו נוריד את זה מסדר היום.

<דוד אלמקיאס: זה לא אמרתי.

אבישי ברוורמן: זה משתמע מדבריך.

אבישי ברוורמן: כבודו, אני אציע לך אחר כך – גם איך שאומרים דברים זה גם חכמה.

<מוחמד מרעי: כבודו, אנחנו לא סטטיסטיקה.

<מוחמד מרעי: אנחנו כפר קטן, 8,000 תושבים.

<מוחמד מרעי: אין שנה שאין בה 6-5-4 אנשים - -

אבישי ברוורמן: מקרי סרטן.

<מוחמד מרעי: - - ואני לא יודע – הקצב הזה הולך ועולה.

<מוחמד מרעי: סך הכול בריאות.

<מוחמד מרעי: אנשי משהאד הם לא קיבוצים ולא מושבים שיעתיקו מקום מגורים.

<מוחמד מרעי: אנחנו תקועים באדמה הזאת, אין לנו ברירה אחרת, אין אף אחד שיפצה אותנו על זה.

<מוחמד מרעי: לכן חברת חשמל צריכה לא להעמיס את זה עליי שאני אביא לה רשות מעבר.

<מוחמד מרעי: זה אני לא מקבל.

<מוחמד מרעי: זה הם צריכים, המדינה, השלטון.

אבישי ברוורמן: אנחנו ניקח את הנושא הזה, ויש פה עוד מספיק אנשים.

אבישי ברוורמן: אנחנו לא נרפה ממנו.

אבישי ברוורמן: שוקראן, תודה רבה.

אבישי ברוורמן: לסיכום.

<מוחמד מרעי: לסיכום, אני מפנה את תשומת הלב למעמד והתפקיד של משרד הפנים.

<מוחמד מרעי: כל השמות המפוצצים האלה הם רק מכשלה אחת גדולה.

<מוחמד מרעי: באזור התעשייה של משה

<מוחמד מרעי: אד שהוא אזור תעשייה קטן – אתה יודע כמה אנחנו תקועים?

<מוחמד מרעי: חמש שנים ועדיין זה לא הגיע לסיכום בוועדה הארצית.

אבישי ברוורמן: אני מכיר את זה.

אבישי ברוורמן: הלוא הייתי שר בנושא.

אבישי ברוורמן: זה שובר לי את הלב.

<מוחמד מרעי: פיקוח אצלם – לא במועצות המקומיות.

<מוחמד מרעי: איפה הם ישנים משרד הפנים?

<מוחמד מרעי: הם מעכבים את כל התהליכים האלה ולא נותנים לנו.

<מוחמד מרעי: אני מבקש: משהאד לא תהיה עוד מספר בספר הסטטיסטיקה.

<מוחמד מרעי: אי אפשר לקבל את זה.

<מוחמד מרעי: אבא שקובר בן, קובר בת, קובר אישה, לא עלינו, זה מאוד אכזרי ומאוד קשה.

<מוחמד מרעי: כל החיים לא שווים בשביל זה.

<מוחמד מרעי: רק אגיד משפט אחד.

<מוחמד מרעי: סעיף 5 אומר: "הגנה על הציבורים".

<מוחמד מרעי: רבותיי, איפה הגנה על אנשים?

<מוחמד מרעי: בוועדה הזאת דואגים ל"ציבורים", לא לאנשים.

<מוחמד מרעי: זה מאוד זועק.

אבישי ברוורמן: אני מבין אותך.

אבישי ברוורמן: מה שמך?

<ח'אלד שחאדה: אני ח'אלד שחאדה, מהנדס המועצה.

<ח'אלד שחאדה: אני לא ארחיב בדיבור, אבל אומר שני משפטים.

<ח'אלד שחאדה: אני, כמובן, מסכים בהחלט עם הדיון שמתקיים על החשיבות הבריאותית.

<ח'אלד שחאדה: אבל אני רוצה לגעת בפן נוסף בעניין התכנון והתוואי הקיים היום, ומה שהולך להיות.

<ח'אלד שחאדה: אנחנו היינו בדיון ב-2 במאי עם חברת החשמל ועם המתכננים וגם עם רשויות נצרת עלית וכפר כנא.

חנא סוייד: בקשר לעניין הזה?

<ח'אלד שחאדה: בקשר לעניין הזה, בדיוק.

<ח'אלד שחאדה: סוף-סוף אנחנו מברכים אותם על כך שהתקבלה החלטה להעתיק את הקו הזה.

<ח'אלד שחאדה: הקו הזה קיים משנת 1958 במשהאד עוד לפני שנולדתי.

<ח'אלד שחאדה: אני מניח שזה היה אז בשולי היישוב.

<ח'אלד שחאדה: היום זה חוצה את היישוב.

אבישי ברוורמן: זה נאמר.

<ח'אלד שחאדה: אבל אני הופתעתי לגלות שהחלופות שהם הציגו בעוד 20-10 שנים הקו הזה יהיה גם באזור מאוכלס - -

אבישי ברוורמן: לא לוקחים בחשבון את גידול האוכלוסייה ואת ההתפשטות.

<ח'אלד שחאדה: בדיוק.

<ח'אלד שחאדה: מעבר לזה שזה חסם של היישוב, אבל אנחנו שוב ניתקל באותה בעיה, ואחרים יגיעו לדיון נוסף.

אבישי ברוורמן: סוף מעשה במחשבה תחילה, לא כמו קודם.

<ח'אלד שחאדה: בדיוק.

<ח'אלד שחאדה: אני הערתי הערות והייתי מאוד אופטימי כשאמרו שהביצוע יהיה תוך שנתיים.

<ח'אלד שחאדה: עכשיו אני שומע ניגון אחר שזה לא שנתיים.

אבישי ברוורמן: כרגע זה לפחות חמש.

<ח'אלד שחאדה: הייתי שמח לשמוע שזה שנתיים, אבל עכשיו אני מבין שזה לא ככה, ואני מקווה שאני טועה.

אבישי ברוורמן: אנחנו נתחיל לפעול פה.

אבישי ברוורמן: אני רוצה לשאול אותך שאלה: כרגע אנחנו רואים שאם במשרד הפנים היו נותנים הרשאה אפשר היה להתקדם.

אבישי ברוורמן: הלוא בכל זאת יש בעיה של תכנון, נכון?

אבישי ברוורמן: היית יכול לפתור את זה בצד השני ולהעתיק את קו המתח הגבוה בלי להתייחס לכל הדברים האחרים?

<ח'אלד שחאדה: זה בדיוק מה שאמרתי.

<ח'אלד שחאדה: יש חלופות שאפשר לעשות ולשלב.

<ח'אלד שחאדה: העיקרון שלי הוא איכות תשתיות.

<ח'אלד שחאדה: יש מספיק תשתיות שעוברות בסביבה, ואנחנו יכולים לחשוב נכון יותר ולאחד את זה ולמזער את הנזק.

אבישי ברוורמן: תעביר לנו הצעה.

אבישי ברוורמן: מה שמפריע לי תמיד שיש בעיה אז במקום להעביר אותה – תציג את הפתרון, נזמין לכאן את משרד הפנים ונתחיל לשים את הדברים ולפקח כדי שאפשר יהיה בחברת חשמל להתחיל לבנות.

אבישי ברוורמן: אם לא – אני מכיר את הסיפור – אחרי הישיבה הזאת תהיה ישיבה אחרת, ולאזרחים יימאס מכל השלטון הזה.

<ח'אלד שחאדה: למען האמת, קיבלתי את הפרוטוקול, ולצערי, הפרוטוקול לא מספק ולא משקף את הדברים שהיו בדיון.

<ח'אלד שחאדה: הוא ממש תמציתי, פורמלי.

אבישי ברוורמן: היה דיון, והדיון יימשך.

<ח'אלד שחאדה: אני מוכן והייתי שמח שיתקיים דיון כזה.

<ח'אלד שחאדה: יש לי מחשבות וחלופות איך לעשות את זה נכון.

אבישי ברוורמן: תעביר לנו ונתחיל לחשוב הלאה.

אבישי ברוורמן: רבותיי, אני מסיים.

אבישי ברוורמן: אני רוצה את חברי הכנסת.

אבישי ברוורמן: לחברת חשמל יש כל כך הרבה כוח ומתנהגת יפה, אז אנחנו נותנים לכם.

<בן ציון כהן: שמי ד"ר בנצי כהן, אני עובד ביחידה לאיכות הסביבה באגף תכניות פיתוח וטכנולוגיה בחברת החשמל.

<בן ציון כהן: אני מלווה את הנושא הזה למעלה מ-20 שנה.

<בן ציון כהן: הרקע שלי הוא ביולוגיה, בריאות הציבור בירושלים - -

אבישי ברוורמן: ואיך תעזור לקדם את הנושא?

<בן ציון כהן: אני עובר כל הזמן על הפרסומים של ארגון הבריאות העולמי, ואני עוקב אחר המחקרים - -

אבישי ברוורמן: אבל איך אתה עוזר לנו עכשיו לקדם את הפתרון?

<בן ציון כהן: נראה לי שהתקבל רושם ממש לא נכון לגבי ההשפעה הבריאותית של הקו, ולצערי, אם אנחנו תולים תקווה שבכך שבעוד כמה שנים הקו הזה יועתק כל בעיות הבריאות של משהאד ייפתרו, לצערי, זה לא נכון, ואסור לקבל את זה כהלכה.

<בן ציון כהן: אם יש שם בעיה צריך לבדוק אותה - -

אבישי ברוורמן: אני שמעתי את נושא הבדיקות.

אבישי ברוורמן: כרגע הגענו, אז למה אתה מקלקל לד"ר אלמקיאס?

אבישי ברוורמן: כבר סיכמו שמעתיקים – אל תקלקל לאנשים האלה שכואב להם הלב על זה.

אבישי ברוורמן: שמענו את פרופ' גרוטו ואת ד"ר גלברג.

אבישי ברוורמן: אתה לא מסכים – בסדר.

אבישי ברוורמן: אבל כרגע אנחנו כבר רוצים לעשות את הדברים האלה.

אבישי ברוורמן: אם תגיד לנו שמתו מסיבה אחרת – עזוב, הסטטיסטיקות כאן נראות חמורות.

אבישי ברוורמן: נבדוק אותן.

אבישי ברוורמן: ממילא עושים את זה אז אתה רוצה להוסיף את הדעה שלך?

אבישי ברוורמן: מיותר.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת חנין, בבקשה.

אבישי ברוורמן: בקצרה.

דב חנין: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

דב חנין: אני אהיה מאוד קצר.

דב חנין: הנתונים שיש בידינו מספיק ברורים כדי לקבוע באופן ברור שהעיקרון של זהירות מקדימה או זהירות מונעת מחייב הרחקה של קווי מתח עליון וקווי מתח גבוה ממגורים של בני אדם.

דב חנין: יש לנו מספיק נתונים על כך.

דב חנין: ד"ר כהן, אני קצת מצטער על הדברים שלך שמשקפים גישה - -

אבישי ברוורמן: ד"ר אלמקיאס יגיד לך משהו - - - סייג לחכמה שתיקה.

<בן ציון כהן: כאיש מדע אני חייב - - -

אברהם מיכאלי: יש הרבה דעות במדע.

<בן ציון כהן: - - - הוועדה הזאת שתחליט את החלטותיה לפי - - -

אבישי ברוורמן: אבל זה כבר אמר ד"ר אלמקיאס.

אבישי ברוורמן: הוא מבין שזה דיון ציבורי, והאנשים האלה כואבים כי הם חושבים שדברים קורים להם.

אבישי ברוורמן: אז כבר אמר את זה ד"ר אלמקיאס, והורדנו את זה מסדר היום.

אבישי ברוורמן: אתה לא מוסיף.

אבישי ברוורמן: הדבר הזה גם גורם להם כאב גדול.

דב חנין: הוויכוח הוא בהחלט גם על מדע כי הגישה של המדע היום היא זהירה ומקפידה.

דב חנין: העיקרון של זהירות מקדימה אומר שאנחנו לא צריכים להוכיח - -

אבישי ברוורמן: דב, אתה לא היית בתחילת הדיון.

אבישי ברוורמן: הדברים האלה עלו קודם.

דב חנין: מאה אחוז.

דב חנין: לכן אם תיתן לי דקה וחצי אני אסיים בדקה וחצי.

דב חנין: לכן אני אומר את הדברים מכיוון שבחברת החשמל למרות הנכונות הגדולה שיש לכם לקדם פתרונות אתם לעיתים נוטים – ואני אומר את זה בצער – לגישה לא מספיק מפנימה את התפיסות המודרניות של זהירות מקדימה ומה זה מחייב גם אתכם.

דב חנין: אתם כגורם שיש לו לא רק אחריות לציבור, אלא גם אחריות לעצמכם – אתם יכולים, כמו שנאמר פה, בהחלט יכולים להיות חשופים לתביעות – צריכים לקבל גישה הרבה יותר קפדנית בהגנה שלה על בריאותו של הציבור ועל בריאותם של בני אדם.

דב חנין: אנחנו מדברים פה על המקרה של משהאד, אבל מקרים כאלה יש בהרבה מאוד יישובים ערביים.

דב חנין: אני הפניתי אליכם – וקיבלתי גם את תשובתך וקראתי אותה בתשומת לב – ולא קיבלתי אותה – בעניין משפחת שהין מתרשיחא.

דב חנין: אבל כמו משפחת שהין בתרשיחא ואנשים במשה

דב חנין: אד בכל יישוב ערבי חוזרים לבעיות האלה.

דב חנין: מה צריך לעשות, אדוני היושב ראש?

דב חנין: אנחנו חייבים פה סוג של תכנון מהיר.

דב חנין: ללא תכנון אנחנו עלולים להגיע לבעיה שהזכיר אותה מהנדס המועצה.

דב חנין: אנחנו נזיז את זה 50 מטר ובעוד שנה יהיו אנשים אחרים שיסבלו מאותן בעיות.

דב חנין: לכן חייב להיות פה תכנון, אבל הוא צריך להיות במסלול ירוק ומהיר.

דב חנין: אני שומע את לוחות הזמנים שמוצעים פה – שלוש שנים, שנתיים, חמש שנים – אנשים נפגעים מהדברים האלה.

דב חנין: חס וחלילה מי מוכן לקחת פה את האחריות על הבן אדם הבא או על האישה הבאה שייפגעו ממחלה?

דב חנין: לכן אדוני היושב ראש, ההמלצה של הוועדה הזאת צריכה להיות שבנושאים האלה נדרש מסלול מהיר, ירוק וקצר של יישובים.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת ברכה.

מוחמד ברכה: אני לא אחזור על הדברים.

מוחמד ברכה: אני מלווה את העניין תקופה לא קצרה, את כל מה שקשור במחלות שנפוצות שם – מחלות זיהומיות ומחלות סרטן – במשה

מוחמד ברכה: אד, בכפר-כנא ואפילו מגיע עד עילוט.

מוחמד ברכה: זה גם "פניציה" וגם קווי מתח גבוה.

מוחמד ברכה: הפרדוכס למשל בעניין של "פניציה" שאין לה קשר טריטוריאלי עם נצרת עלית, את הזיהומים שלה האנשים הטובים האלה מקבלים, ואת הארנונה משלמים לנצרת.

אבישי ברוורמן: זה נכון.

מוחמד ברכה: לכן בתור יושב-ראש ועדת כלכלה שנוגעת בכל המורכבות הזאת אני מציע שיוחלט היום על שני דברים: א', לוח זמנים של העתקה ודבר שני – סיור של ועדת הכלכלה באזור.

מוחמד ברכה: תלכו לשם, תשמעו את האנשים, תיפגשו.

מוחמד ברכה: יש זעקה.

מוחמד ברכה: האזור הזה הוא אזור מוכה אסון.

מוחמד ברכה: כשמדברים על 450 מתוך 8,000 אנשים זה אומר שבעצם 7%-6% מכלל האוכלוסייה הם חולי סרטן.

מוחמד ברכה: זה דבר שאני לא יודע אם יש מקום לספר כל מיני סיפורים של פרוצדורה ושל סעיף כזה או אחר.

מוחמד ברכה: רבותיי, על כף המאזניים – חייהם של אנשים.

מוחמד ברכה: אני זוכר את הזעקה של העובדים כשרצו לסגור את "פניציה".

מוחמד ברכה: אני תמכתי בכך שימצאו סידור לעובדים.

מוחמד ברכה: בעניין של העובדים מדובר בפרנסה; בעניין של אנשים מדובר על החיים עצמם.

מוחמד ברכה: לכן הדבר שקודם לכל שיקול אחר הוא חייהם של התושבים.

מוחמד ברכה: אני חושב שיש מקום שהוועדה תקבל החלטה ללכת לשם, לשמוע את האנשים, לפגוש את כל מי שצריך לפגוש ותקבל את הדוחות מכל הגופים הרלוונטיים: משרד החשמל, משרד התמ"ת וכו'.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת גנאים, בבקשה.

מסעוד גנאים: תודה, אדוני היושב ראש.

מסעוד גנאים: אני לא אאריך בדבריי.

מסעוד גנאים: אחרי ששמענו את הנציגים של הכפר – כפר משהאד הוא חצי בית חולים, חצי בית קברות.

מסעוד גנאים: האם ככה לזלזל בחיי אדם?

מסעוד גנאים: בנוגע להחרגה ולזירוז בוועדת התכנון עלינו כוועדה להיכנס לעניין הזה כדי להציל את הכפר הזה.

אבישי ברוורמן: תודה.

<חיליק רוזנבלום: רק מילה אחת.

<חיליק רוזנבלום: שמענו שמדובר על שנתיים ועוד שלוש, ואני מקווה שהדברים יזוזו מהר יותר.

<חיליק רוזנבלום: ילדים בני שלוש היום גרים ויגדלו עם העוצמות האלה שראינו קודם.

<חיליק רוזנבלום: יש דברים שאפשר לעשות בינתיים ובמקביל.

<חיליק רוזנבלום: עם כל הכבוד לכל הכוחות שהתאגדו פה ויזיזו את התכנון אפשר לחשוב על פעולות מקדימות שיעשו בינתיים עד לאותן חמש שנים - -

אבישי ברוורמן: כגון?

<חיליק רוזנבלום: הפחתת זרמים.

<חיליק רוזנבלום: דברים שחברת חשמל צריכה לשבת ולהתכנס יחד עם המשרד להגנת הסביבה - -

אבישי ברוורמן: מצוין.

אבישי ברוורמן: תעביר לנו נייר מצומצם בדבר הזה.

מוחמד ברכה: כל מה שמסכן אנשים צריך לזוז משם, כולל "פניציה".

מוחמד ברכה: ל"פניציה" אין מקום בלב אוכלוסייה אזרחית.

חנא סוייד: אני רק רוצה לומר הערה לאנשי חברת החשמל: אתם לא נשמעתם לי טוב היום - -

אבישי ברוורמן: נכון.

חנא סוייד: אתם צריכים לעבוד בשקיפות, בשיתוף פעולה עם המועצה.

חנא סוייד: אתם יודעים שהמועצה היא לא קבלן משנה שלכם לתכנון, הם לא ועדת תכנון.

חנא סוייד: אין להם שום דבר.

חנא סוייד: הם לא יכולים להחליט שום דבר על תכנון.

חנא סוייד: אתם יותר חזקים מהם, ולפי מה שאני התרשמתי אתם משחקים אותה גבוה-גבוה.

חנא סוייד: זה לא יפה.

חנא סוייד: זה לא תפקיד של רשות ציבורית.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: אני מסכם.

<דוד אלמקיאס: אני לא מקבל את מה שאתה אומר.

<דוד אלמקיאס: זה לא הוגן מה שאתה אומר.

חנא סוייד: זאת ההתרשמות שלי.

אבישי ברוורמן: ד"ר אלמקיאס, לפעמים כדאי להקשיב.

<דוד אלמקיאס: אפשר משפט?

אבישי ברוורמן: לא.

אבישי ברוורמן: הזמן עבר.

אבישי ברוורמן: אני מסכם.

אבישי ברוורמן: אני קודם כול מודה לראש המועצה ולאנשי משהאד שהגיעו לכאן.

אבישי ברוורמן: אני קורא את הסיכום, ואנחנו לוקחים את הנושא הזה למעקב צמוד.

אבישי ברוורמן: מכיוון שאתה, חבר הכנסת חנא סוויד, דוקטור לתכנון ולבנייה שבמקרה הזה תהיה יד ימיני כאן למעקב כדי שהפתרון יהיה בזמן מאוד סביר.

אבישי ברוורמן: אני קורא את הדברים הספציפיים בסיכום: במהלך הדיון הוצג לוועדה דוח של עמותת מלר"ז המצביע על חשיפה ממושכת למקורות זיהום אלקטרומגנטיים של בתי מגורים במועצה המקומית משהאד הנובע ממתקני חשמל ומקווי חשמל קיימים.

אבישי ברוורמן: יש גם מקומות אחרים, אבל סמיכות כזאת ומשך כזה זה המקום הגרוע ביותר במדינת ישראל.

אבישי ברוורמן: נציגי משרד הבריאות והמשרד להגנת הסביבה מסרו לוועדה כי בעוד ארגון הבריאות העולמי – ופה אני גם שמח לשמוע את דעתו של מר סטפנסקי ממשרד האנרגיה – קבע כי שדה מגנטי מרשת חשמל הוא מסרטן אפשרי, ובמועצה המקומית משהאד נמדדה עוצמת חשיפה הגבוהה פי עשרה מעוצמת סף של 4 מיליגאוס ממוצע יומי של חמש שעות בכל יום.

אבישי ברוורמן: נציגי חברת החשמל מסרו לוועדה כי בכוונת חברת החשמל להעתיק את קו החשמל העובר מעל בתי משהאד כחלק מתכנית הפיתוח של משק החשמל.

אבישי ברוורמן: העתקת הקו תיארך מהיום שהתכנון נגמר ועד הביצוע – שלוש שנים מיום קבלת ההיתר.

אבישי ברוורמן: בתום הדיון החליטה הוועדה: א', לתבוע ממשרד הפנים להעניק בתוך חצי שנה הרשאה או היתר לשם העתקת הקו.

אבישי ברוורמן: אנחנו נפקח על זה.

אבישי ברוורמן: אנחנו נזמין את האנשים כי חיי האנשים כאן, ואנשים מדברים פה מדם לבם גם אם יש ויכוח על סטטיסטיקה קטנה.

אבישי ברוורמן: ב', לתבוע מחברת חשמל להאיץ את הביצוע של העתקת הקו מיד לאחר קבלת ההרשאה או ההיתר כנדרש, ולסיים את העבודה בפרק זמן קצר משלוש שנים.

אבישי ברוורמן: המהנדס שחאדה התייחס פה לעניין שהעתקת הקו למקום אחר צריכה להיעשות בחוכמה כדי שלא נמצא את עצמנו בעוד חמש שנים בלב העיר.

אבישי ברוורמן: ג', הוועדה ממליצה לחברת חשמל לעבוד בתיאום, בשיתוף פעולה ובשקיפות עם המועצה המקומית משהאד בעניין קו החשמל, הבעיות שהוא יוצר והסכנות הבריאותיות שלו.

אבישי ברוורמן: ד', הוועדה מבקשת ממנהל התכנון במשרד הפנים להביא לשיתוף פעולה בין רשויות התכנון לבין חברת חשמל ולזמן את נציגי חברת החשמל לוועדת התכנון כדי למנוע מתן רישיונות בנייה והיתרים למגורים בשטחים שמעליהם עוברים קווי מתח גבוה לאספקת חשמל.

אבישי ברוורמן: אני מודה לכם.