ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 29, 2013-04-29 13:20

ניסן סלומינסקי: המטרה של הישיבה הזו היא, למעשה, להרים דגל אדום לאוצר על כמה וכמה תיקונים שהיו, רובם על-פי בקשה של ועדת הכספים דאשתקד, בראשותו של חבר הכנסת גפני, ומגיע להם יישר כוח.

ניסן סלומינסקי: הוועדה חשבה שרובם דברים טובים, רק דא עקא, האוצר קיבל את זה אבל עשה את זה בצורת צו זמני לתאריך מסוים והתאריך עומד להסתיים ב-5 במאי.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת שאם לא יקרה שום דבר, ב-5 במאי הצו פוקע וזהו.

ניסן סלומינסקי: המטרה שלנו כרגע היא להרים דגל אדום ולומר לאוצר שהזמן מתקרב ולא שמענו מכם.

ניסן סלומינסקי: מה המגמה שלכם, מה עמדתכם, מה אתם רוצים וכן הלאה.

ניסן סלומינסקי: אם עמדתם תהיה שונה מעמדת הוועדה, יכול להיות שהוועדה תנסה לקדם לא רק דיון אלא חקיקה באותם נושאים שהיא חושבת שהם טובים, או להתחיל להיכנס לדיונים עם האוצר כדי שכן יחדשו את זה.

ניסן סלומינסקי: אבל קודם כל אנחנו מרימים דגל אדום לאוצר ורוצים לשמוע את עמדתם כי זה אוטוטו ולא קיבלנו שום צו באותם נושאים, כך שאנחנו לא יודעים מה עמדת האוצר.

ניסן סלומינסקי: אני אתחיל בנושא הראשון, שהוא חיוב במע"מ במזומן.

ניסן סלומינסקי: המשמעות היא שעסקים עד מחזור של 15 מיליון שקלים לשנה לא יצטרכו לשלם את המע"מ עד שהם לא מקבלים את הכסף.

ניסן סלומינסקי: הרבה פעמים קורה שאדם עושה עסקה, הוא צריך לשלם את המע"מ ואת התשלום הוא מקבל חודש או חודשיים לאחר מכן, לפעמים גם אחרי שלושה חודשים.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה לדבר על מצבים בהם הוא לא מקבל תשלום בכלל.

ניסן סלומינסקי: יוצא שאדם משלם מע"מ היום, הוא מקבל את הכסף אחרי תשעים יום ויוצא שהוא משלם עוד לפני שהוא קיבל את הכסף.

ניסן סלומינסקי: לכן ביקשה הוועדה בזמנו, ושוב, יישר כוח ליושב-ראש הוועדה – מה שמגיע לך, מגיע לך.

ניסן סלומינסקי: אני אומר יישר כוח כדי שהאיזון יהיה שלם ונוכל להגיד גם דברים אחרים.

ניסן סלומינסקי: אמרנו שאותם אנשים יוכלו לשלם את המע"מ בזמן שהם מקבלים את התשלום.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מודעים לזה שמבחינה חשבונאית או פרוצדורלית זה קצת מסובך, כי בדרך כלל כשיש חשבונית חייבים להוציא חשבונית, כותבים את הסכום, כותבים את המע"מ, קל לבקר את זה, זה ברור ופשוט והדבר הזה יותר מסובך.

ניסן סלומינסקי: מאחר וזה לטובת אותם אלה שזה ההיקף שלהם, 15 מיליון שקל בשנה, בשבילם זה משמעותי ולכן עשינו את זה.

ניסן סלומינסקי: הגיע הזמן ואנחנו לא יודעים מה עמדת האוצר או רשות המסים ולכן אם יש כאן נציג, שיאמר לנו.

<עופר שרון: עמדת רשות המסים היא שהוראת השעה הזאת תמשיך לחול עד סוף דצמבר 2013.

<עופר שרון: אנחנו מדברים על כ-47,000 עוסקים.

<עופר שרון: אלה בעצם יצרנים שמחזור העסקאות שלהם נמוך מ-1.290 מיליון שקלים.

משה גפני: אבל ה-5 במאי מתקרב.

משה גפני: מה יקרה אז?

<עופר שרון: אנחנו נוציא צו שיאריך את הוראת השעה הזאת עד סוף שנת 2013.

<עופר שרון: ביטול בסיס המזומן וחזרה למצב הקודם יביא לתוספת הכנסה בסכום של כ-300 - -

משה גפני: אבל מה תעשו אם הפרסומת שעשיתם?

משה גפני: עם השלטים?

<שגית אפיק: אבל בעצם הוא אומר שב-2014 הוא מבטל את זה.

<עופר שרון: לא, אני לא אומר את זה.

משה גפני: היה פרסום גדול, מאד יפה, דיווח על בסיס מזומן.

משה גפני: צריך לבטל את הפרסום.

ניסן סלומינסקי: לא, שלא יבטל כי אנחנו נדאג לכך שזה יהיה.

משה גפני: מה זה תוספת הכנסות?

ניסן סלומינסקי: עופר, אתם מתכוונים להוציא צו עד סוף שנת 2013, ואחר כך?

<עופר שרון: אחר כך נעריך את התוצאות של המהלך הזה ונשקול יחד עם הלשכות.

<שגית אפיק: אבל היו לכם שנה וחצי להעריך את התוצאות של המהלך הזה.

<שגית אפיק: זה לא הספיק?

<עופר שרון: העלות של המהלך הזה נאמדת בסך של כ-300 מיליון שקל מס.

משה גפני: אני יכול לבקש ממשרד האוצר, כשהם נותנים את הערכות המחיר, איך הם עושים את זה?

ניסן סלומינסקי: למה הכוונה 300 מיליון?

ניסן סלומינסקי: כלומר שאתם מפסידים בגין זה 300 מיליון?

<עופר שרון: כן.

<עופר שרון: קודם להוראת השעה הזו, היצרנים שאנחנו מדברים עליהם, שהם יצרנים שמחזור העסקאות שלהם הוא עד 1.950 מיליון שקל, דיווח על בסיס מצטבר, כלומר כבר בעת מסירת המוצר קמה להם חובת תשלום המס ללא קשר לקבלת התשלום.

<עופר שרון: הוראת השעה הזאת מביאה לחובה לשלם את המס וגם להוציא את החשבונית רק במועד קבלת התשלום במזומן.

<עופר שרון: כתוצאה מהפער הזה, שבין מועד המסירה לבין מועד התשלום, ההערכה שקיבלתי הבוקר היא שיש אובדן הכנסה של כ-300 מיליון שקל.

<שגית אפיק: שנובע מעסקאות עם המדינה או שנובע מדחיית תשלום המע"מ?

<שגית אפיק: זה נובע מהדחייה בלבד.

<עופר שרון: נכון מאד.

<עופר שרון: זאת ההערכה שקיבלתי נכון להבוקר לקראת הישיבה היום.

<עופר שרון: ולכן אנחנו מציעים ועמדת רשות המסים היא שהוראת השעה הזאת תוארך עד סוף שנת 2013, כאשר לקראת המועד הזה ייערכו דיונים נוספים עם הלשכות.

ניסן סלומינסקי: עופר, לפני שאני נותן לאחרים לדבר אני רק רוצה לומר שנכון לעכשיו לי זה נשמע מופרך מעיקרו.

ניסן סלומינסקי: נשמע את חבריי, אבל אנחנו לא מאושרים מזה שאנחנו מתחילים לתת צווים לחודשיים, לשלושה ולארבעה.

ניסן סלומינסקי: זה נשמע לא מכובד אפילו.

ניסן סלומינסקי: כרגע אתם אומרים שתוציאו עד סוף 2013 ואנחנו מקווים שתעשו את זה לפני ה-5 במאי ואנחנו מקבלים את זה בשמחה.

ניסן סלומינסקי: בדיוני התקציב שיהיו ואם אנחנו נראה שזה לא בא לידי ביטוי – יש לי תחושה שבדיוני התקציב ובחוק ההסדרים יהיו התייחסויות למע"מ וכו'.

ניסן סלומינסקי: אם הנושא הזה לא יבוא לידי פתרון שם, יכול להיות ששם נרצה להכניס שינוי.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן, כרגע, אלא אם כן נשתכנע אחרת, אני חושב שהמגמה שלנו היא שצריכים להאריך את זה ולא להאריך את זה בצורה כזאת של חודשיים בכל פעם.

ניסן סלומינסקי: נקבל בשמחה את מה שאתם עושים ואם בתוך חוק התקציב לא נצליח לעשות את השינוי או שאתם לא תעשו את זה, יכול להיות שנצטרך לדבר על זה בהמשך.

משה גפני: אני ביקשתי רשות דיבור.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, הנושא הזה הוא גם נושא מוסרי, לא רק נושא תקציבי.

משה גפני: אני עושה את כל מה שאני צריך ובדיון שהתקיים כאן בעניין הזה אמרנו שעד סך מסוים – לא דיברנו על הגדולים יותר – אני מקבל את הכסף ואני משלם.

משה גפני: אני לא הבנק של המדינה.

משה גפני: אני משלם מס, אני משלם מע"מ וגם הגדלנו את המע"מ באחוז אחד.

משה גפני: אני מקבל את זה ואת זה אני משלם.

משה גפני: הממשלה גם פרסמה את זה.

משה גפני: היא לקחה את הקרדיט לעצמה, לא נתנה את זה לוועדת הכספים וזה בסדר.

משה גפני: אנחנו היינו בסך הכל ת"פ של הממשלה.

<עופר שרון: זה לא אנחנו, זה משרד התמ"ת.

משה גפני: "הממשלה", אמרתי.

משה גפני: תאמין לי, אני יודע כי גם בבני-ברק היו מודעות גדולות.

משה גפני: התמונה היתה מאד יפה, מאד מוצלחת.

משה גפני: מאד התהדרו בעניין הזה ובצדק.

משה גפני: מבחינת הממשלה בצדק התהדרו בזה.

ניסן סלומינסקי: תמונה שלך הופיעה?

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: תמונה יפה.

משה גפני: כשראיתי מודעה כזאת ענקית בצמתים מאד שמחתי.

משה גפני: הממשלה מתהדרת בדבר באמת צודק.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אנחנו קיימנו כאן דיון מכיוון שהתאריך עמד לפקוע.

משה גפני: אגב, זאת הוראת חוק ושמנו את זה בחקיקה.

<שגית אפיק: קבענו את זה בחקיקה, אבל קבענו שזו תהיה הוראת שעה בחקיקה, שאפשר יהיה להאריך אותה באמצעות צו.

<שגית אפיק: באמת צריך לשאול אותם מה הטכניקה שהם רוצים.

ניסן סלומינסקי: רגע, קודם כל לעצם העניין.

משה גפני: אני אומר שהדבר הזה, כדי שהוא יתבטל, הוא צריך להיות דבר מאד לא הגון, אבל יותר מרגיז אותי – האנשים מאד נחמדים ובאמת עבדתי אתם יחד – בבוקר נתנו לנו הערכת עלות של 300 מיליון שקל.

משה גפני: מה עולה?

משה גפני: מה?

משה גפני: יכולים לבוא אליך, לקחת ממך בכוח כסף שאתה לא חייב ולהגיד שאם מחזירים לך את זה בחזרה לכיס זה עולה כסף.

משה גפני: מה עולה כסף.

ניסן סלומינסקי: הוא מתכוון שאם היו משקיעים לתשעים יום במניות של IDB, היו מרוויחים 300 מיליון וזה נחסך מהם.

משה גפני: זה אותו דבר כמו עם חישוב מס מאוחד, שהמדינה מפסידה כסף.

משה גפני: המדינה לא מפסידה כסף.

משה גפני: זה כסף שכאשר אני מקבל אותו, אני משלם אותו מייד למדינה.

משה גפני: כשאני לא מקבל אותו, אני לא משלם אותו.

משה גפני: אני מציע לך, אדוני היושב-ראש, שתדע את הכללים.

משה גפני: הייתי אומר לך את זה בארבע עיניים אבל אני מניח שאין פה עיתונאים.

משה גפני: מה שאתה תצטרך לעשות אם אכן יתברר שהולכים לבטל את זה – אין מה לעשות.

משה גפני: זה רץ כבר שנה וחצי, הנושא הזה כבר ניתן לבחינה, לא צריך לבחון אותו עד סוף 2013 והוא דבר נכון מכל בחינה אפשרית.

משה גפני: פשוט צריך להכניס את זה בחקיקה בחוק ההסדרים.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שנעשה את זה.

משה גפני: בסדר, אני רק מציע.

משה גפני: יגיע לכאן חוק ההסדרים ועם כל הכבוד, הממשלה היא לא שחקן יחיד במגרש הזה.

משה גפני: אתה עומד מול התושבים, אתה עומד מול האזרחים וכאן תהיה הבחינה.

משה גפני: אנשים נמצאים במצב כלכלי קשה, הם צריכים לשלם למדינה כסף שאין להם, שהם לא קיבלו.

משה גפני: לכן אני חושב שהמדינה היתה צריכה להאריך את זה לפרק זמן ארוך ונכון מה שאמרת בתחילת הדיון.

משה גפני: זה שמאריכים את זה לפרקי זמן קצרים, זה מבזה.

משה גפני: זה מבזה את הממשלה, זה מבזה את הכנסת ואני מציע להאריך את זה בצו לפחות לשנתיים.

<שגית אפיק: או להפוך להוראת קבע.

ניסן סלומינסקי: אני מניח שעופר ששומע את זה יעביר את המסר ואני מניח שהממשלה, כמו שאתה אומר, תהיה מספיק נבונה כדי לקחת את הכבוד לעצמה ובחוק ההסדרים היא תכניס את זה.

ניסן סלומינסקי: אני נותן לכם הזדמנות.

משה גפני: היא לא צריכה להכניס את זה בחוק ההסדרים, היא פשוט יכולה לקבוע את זה עכשיו.

ניסן סלומינסקי: קודם כל אני רוצה שיגיע הצו ושלא יתבטל לנו.

ניסן סלומינסקי: אחר כך נדבר.

ניסן סלומינסקי: אם הממשלה רוצה את הקרדיט כמו שהיא לקחה, אנחנו מוכנים לתת להם.

משה גפני: אנחנו מוכנים לתת להם.

משה גפני: אפשר לשים עוד פעם פרסום כזה.

ניסן סלומינסקי: אם לא, נעשה את זה במשותף, כמו שאומרים.

ניסן סלומינסקי: עוד מישהו רוצה להתבטא?

ניסן סלומינסקי: דודי, בבקשה.

<דודי גולדברג: יש דבר אחד עקרוני שהוא מאד לא בסדר.

<דודי גולדברג: עד אתמול לפנות ערב לא ידעתי מה עמדת האוצר, מה עמדת רשות המסים ולא ידעתי גם מה ההשלכות.

<דודי גולדברג: על כל אחד מהסעיפים יש שתי השלכות, השלכה חברתית והשלכה כספית.

<דודי גולדברג: אני חושב שכל אחד שיושב כאן זכאי לדעת מה ההשלכה הכספית המדויקת של כל אחד מהסעיפים ושנית, עד כמה מנגנון השוק עזר, הלך עם זה ובאמת הציבור ניהנה.

<דודי גולדברג: יכול להיות שהציבור לא דרש, לא רצה דבר כזה או אחר ונראה את זה בהמשך.

<דודי גולדברג: יכול להיות שההשלכה הכספית היתה עצומה ויש מקום אולי לבטל או אולי להמשיך, אבל כדי לקבל החלטה נבונה ואחראית אני חושב שנכון וצריך לקבל ערב הישיבה את שני הדברים, חברתית וכספית.

<דודי גולדברג: לא סביר להניח שפער המימון הוא 300 מיליון שקלים.

<דודי גולדברג: זה פער מימון, לא קרן.

<דודי גולדברג: יש פה פער מימון במחיר הריבית, כשהריבית נמוכה במדינת ישראל.

<דודי גולדברג: הפריים היום נמוך, ריבית בנק ישראל נמוכה וזה לא סביר לי.

<דודי גולדברג: הייתי מבקש להאריך את זה לתקופה ארוכה יותר.

<דודי גולדברג: אנחנו כבר בחודש מאי וזה אומר שבאוקטובר או נובמבר נצטרך להתכנס שוב ולדון בעוד איזושהי הארכה.

<דודי גולדברג: אני חושב שהנושא חשוב מאד.

<דודי גולדברג: השוק למד לעבוד נכון ואני אומר דבר חשוב שדווקא מע"מ על בסיס מזומן מקל על הרישומים כי באותו רגע שאני מקבל את החשבונית מס/קבלה, להבדיל ממע"מ על בסיס צבירה, שבו אני צריך להוציא את החשבונית ואחר כך להתאים את הקבלה לחשבונית שהוצאתי בתקופה שעברה.

<דודי גולדברג: דווקא השיטה הזאת מקלה.

<דודי גולדברג: הייתי מבקש שתתקבל כאן

<דודי גולדברג: החלטה ארוכה יותר לשנתיים כי אני חושב שמגיע לאזרחים וליצרנים תכנון לטווח ארוך ואי אפשר לשגע כל הזמן את מנגנוני השוק.

<דודי גולדברג: יבוא האוצר, יגיד מה ההיבט הכספי של זה, נבין מה ההיבט הכספי ונשקול, אבל אני בהחלט מבקש להאריך את זה ליותר מאשר סוף השנה.

<דודי גולדברג: תודה.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להוסיף על דבריך, שככל שהסכום שאתם תגידו זה לא ישחק לטובת

ניסן סלומינסקי: כם כי המשמעות היא שזה סכום שהאזרחים מפסידים.

ניסן סלומינסקי: הם לא צריכים להפסיד את זה כי הם צריכים לשלם כשהם מקבלים.

ניסן סלומינסקי: לכן, ככל שהסכום שתגידו יהיה גבוה יותר, אנחנו נדע שאזרחים, עסקים קטנים וכו', מפסידים כזה סכום על לא עוול בכפם וללא צורך.

ניסן סלומינסקי: זה יגביר אצלנו את המוטיבציה כן לעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: אם היית אומר לי שההבדלים הם גרושים הייתי אומר שאם זה גרושים לממשלה, זה גם גרושים לאנשים.

ניסן סלומינסקי: אבל אם זה הרבה כסף, זה חשוב לאנשים ואנחנו נלך על זה.

ניסן סלומינסקי: תדעו שככל שהסכום יגדל אתם רק "תקלקלו" לעצמכם.

<אבי פרידמן: שתי הערות, ברשותכם.

<אבי פרידמן: הערה ראשונה, תבורך הוועדה על ההחלטה.

<אבי פרידמן: התהליך קשה מאד ואחת המטרות היא לסייע לעסקים.

<אבי פרידמן: אנחנו צריכים לזכור שמדובר בעסקים עם מחזור של עד 1.950 מיליון.

<אבי פרידמן: אגב, הנתון שהביא שרון מתייחס לנתון שבדקתי כמי שעוסק במע"מ על נתוני מינהל הכנסות המדינה, שנת 2010, על כל השוק בכללותו.

<אבי פרידמן: זה הנתון.

<אבי פרידמן: אבל אנחנו מדברים על חלק קטן מהשוק, זה שמגיע עד 1.950 מיליון.

<אבי פרידמן: זה לא אומר שכל האוכלוסיה הזאת שאנחנו רוצים לעזור לה, העסקים הקטנים, כבר נכנסה וזה כבר עובד.

<אבי פרידמן: קשה להם מאד, הם נלחמים בשוק והרוכשים לא ממהרים לשלם להם בלי לקבל חשבונית.

<אבי פרידמן: הם נלחמים וממשיכים לממן.

<אבי פרידמן: זה תהליך.

<אבי פרידמן: פרק הזמן הזה להטמעה הוא קצר מדי וזה תהליך שהוא חשוב מאד ליציבות המשק.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: עוד מישהו רוצה להתייחס?

<שגית אפיק: מה ההבדל שאתם רואים בין עסקים קטנים לבין נותני שירותים, שלנותני שירותים ההוראה הזאת היא הוראת קבע והיא לא פוקעת?

<שגית אפיק: שנית, האם תוכל להגיד מה הטכניקה שבה תביאו את הצו?

<שגית אפיק: האם זה יהיה מכוח החוק הזה, 42 והוראת השעה, או משהו אחר?

<עופר שרון: הוראת השעה הותקנה על-פי סעיף 29(1)(ב) שנוסף בשנה שעברה, החל מה-1 באפריל 2012, במסגרת תיקון מס' 42 לחוק מע"מ.

<עופר שרון: לדעתי התיקון הזה אמר שאם תהיה הארכה שהיא בסמכות שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, זאת טכניקה של צו.

<עופר שרון: כפי שאמרנו קודם, נעביר את הצו הזה לכל המאוחר מחר בהתאם להחלטה שתתקבל פה היום.

<שגית אפיק: זאת אומרת שמכוח החוק תביאו את הצו.

<עופר שרון: כן, בהחלט כן.

משה גפני: אני מסכים לשנתיים.

ניסן סלומינסקי: בהיכרותי קצת את המערכת, קודם כל שמחר יהיה הצו עד סוף השנה.

ניסן סלומינסקי: במסגרת חוק ההסדרים נעקוב אחרי זה ואם יהיה צורך, אני מניח שניתן לכם את הכבוד לעשות ואחר כך תוכלו לפרסם.

ניסן סלומינסקי: אם יהיה צורך, יכול להיות שאנחנו ניכנס לעניין.

ניסן סלומינסקי: ראו עצה טובה, כמו שאומרים.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: הסעיף השני הוא הנושא של מס שבח ומס רכישה.

ניסן סלומינסקי: מס שבח הוא נושא שקשור להגדלת היצע של הדירות.

<עופר שרון: ברשותך, יש עוד הוראת שעה שנוגעת למע"מ.

<עופר שרון: תקנה 20(ג).

ניסן סלומינסקי: מה מהותה?

<עופר שרון: היא מדברת על הדיווח החד-חודשי או הדו-חודשי.

<עופר שרון: שם העלינו את התקרה שמבחינה בין הדיווח הדו-חודשי.

ניסן סלומינסקי: זה גם דבר שעומד להסתיים ב-5 במאי?

<עופר שרון: כן.

<עופר שרון: זה לא נמצא בפניכם?

<שגית אפיק: לא.

<קריאה: אתה מתכוון לחד-חודשי ולדו-חודשי?

<עופר שרון: כן.

ניסן סלומינסקי: זה לא נמצא אצלנו כי כנראה אצלנו זה לא מסומן או לא עלינו על זה שזה עומד לפקוע ב-5 במאי.

<שגית אפיק: ליאת, לא הארכנו את זה עד סוף השנה?

משה גפני: זה גם לא עלה בסעיף 38.

<ליאת: אנחנו נוודא את זה ואם זה פוקע - -

<שגית אפיק: אם זה פוקע בכוונתכם להאריך את זה?

<עופר שרון: אם זה פוקע נבוא ונאריך את זה.

משה גפני: זה לא היה גם בדיון על סעיף 38.

ניסן סלומינסקי: תאריכו באותו אופן, אבל חס ושלום לא יותר, רק עד סוף 2013, נכון?

<שגית אפיק: את זה אתם יכולים יותר.

<עופר שרון: רציתי להציע משהו לחברי הוועדה.

<עופר שרון: כמי שנמצא בתחום הזה כבר לא מעט זמן הייתי מציע ליצור איזשהו פורום של הידברות עם חברי הכנסת כדי להסביר את המשתנים שנוגעים לעניין, למשל ניכוי מס התשומות על ידי העוסקים וההשתתפות של המדינה פשוט כדי שהיריעה כולה תהיה ברורה.

<עופר שרון: זאת ההצעה שלי.

ניסן סלומינסקי: ברגע שיתקיים דיון ודאי שיבואו ויסבירו את זה לכל חברי הוועדה.

ניסן סלומינסקי: בשמחה.

ניסן סלומינסקי: אם כך, אתם מאריכים את זה ולמרות שאצלנו זה לא מופיע, אתם תעשו את זה.

ניסן סלומינסקי: הנושא הבא קשור לנושא הקודם.

ניסן סלומינסקי: זאת היתה גם יוזמה של הוועדה?

<שגית אפיק: הוועדה הכניסה את נושא הפחתת שיעורי מס רכישה לדירת מגורים יחידה.

ניסן סלומינסקי: לדירת מגורים ראשונה, אבל מצד שני, להגדיל את מס הרכישה לדירה שנייה.

ניסן סלומינסקי: בנוסף לזה, המדרגות שבאמצע.

ניסן סלומינסקי: גם זה נמצא וגם זה עומד לפקוע וזה דבר טוב.

ניסן סלומינסקי: היינו רוצים לדעת מה עמדתכם.

משה גפני: אני יכול להשיב לך.

משה גפני: הייתי בוועדת הכנסת והם הביאו הצעת חוק כדי להאריך את זה, אבל לא הבנתי עד עכשיו למה היה צריך להביא הצעת חוק.

משה גפני: אפשר היה להחיל דין רציפות.

ניסן סלומינסקי: ההצעה היתה מורכבת משני אלמנטים, מצד אחד להגדיל את מס הרכישה לפחות על הדירה השנייה וכתוצאה מזה למנוע מאנשים לקנות דירות להשקעה, והחלק האחר היה מס שבח, שגם הוא נועד לעזור.

ניסן סלומינסקי: פה אני רואה שמס שבח לא מופיע בכלל ומדובר רק על מס רכישה.

ניסן סלומינסקי: תגידו לנו גם איפה נעלם מס שבח.

<ליאת גרבר: אנחנו באמת מביאים הצעת חוק שאמורה לעלות היום לקריאה ראשונה בנוגע למס רכישה, שתאריך את הוראת השעה עד לתום שנת 2014, כלומר שתאריך את המצב הקיים היום בחוק הגדלת ההיצע לגבי מדרגות מס מוגדלות.

<שגית אפיק: גם זה לא הוראת קבע?

<ליאת גרבר: לא.

<שגית אפיק: אז יכולתם באמת להחיל רציפות על ההצעה שהיתה.

<ליאת גרבר: נכון, אבל אז לא היינו מספיקים להגיע ל-5 במאי.

ניסן סלומינסקי: הם רוצים שהמודעה שהם יפרסמו אחר כך יאמרו עליה שאת זה האוצר עשה ולא הוועדה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נותנים לכם גם את זה.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

<ליאת גרבר: מצב שבו יש תקופה שבה מדרגות מס רכישה חוזרות למצב הקודם ואז מוגדלות או משתנות שוב זה מצב לא בריא ויוצר חוסר ודאות.

משה גפני: בסדר גמור, אבל ברציפות זה אותו זמן.

ניסן סלומינסקי: אותו זמן ולא רק זה.

<ליאת גרבר: אבל צריך לחכות שבועיים.

ניסן סלומינסקי: בדקתי עכשיו ביומן שה-5 במאי היה באותו תאריך.

<ליאת גרבר: אבל אז לא היתה ממשלה, לא היתה ועדת שרים.

ניסן סלומינסקי: מאז שהממשלה קיימת עבר מספיק זמן שהיה אפשר לטפל.

<ליאת גרבר: לא, לא היה לנו.

<ליאת גרבר: באמת שלא.

<ליאת גרבר: אני מזכירה שהכנסת היתה בפגרה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נראה את ההצעה ואני לא יודע אם המדרגות שעשיתם שם הן טובות, אם יש שלוש מדרגות ואם יש התייחסות לדירות יוקרה.

משה גפני: זה מגיע לכאן.

ניסן סלומינסקי: אני יודע, ודאי.

ניסן סלומינסקי: אני כבר אומר להם שנראה את זה.

ניסן סלומינסקי: יש דירות שנמכרו ב-20 מיליון דולר ולכן יכול להיות שהם צריכים לשלם קצת יותר.

ניסן סלומינסקי: צריך לראות אם באמת יש מדרגות שמתייחסות גם לדירות של האליטות, של העילויים.

משה גפני: לא, אין.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מגדירים אותם כעילויים.

<ליאת גרבר: מה שעשינו היה לעשות רציפות.

<שגית אפיק: כלומר לקחתם את ה-3 מיליון והוספתם עדכון מדד.

ניסן סלומינסקי: למה?

ניסן סלומינסקי: היא אמרה שהם עשו רציפות.

<ליאת גרבר: רציפות לא במובן הטכני, במובן המהותי.

<שגית אפיק: כמה הכנסות ההצעה שלכם תכניס?

<ליאת גרבר: אנחנו מעריכים אותה ב-300 מיליון שקל לשנה.

<ליאת גרבר: זה תמורת המע"מ במזומן.

<שגית אפיק: נתת לנו רעיון להפוך את זה להוראת קבע.

עדי קול: הנתונים האלה מפורסמים לציבור?

<שגית אפיק: בוודאי.

<שגית אפיק: הם מפורסמים גם באתר של רשות המסים וזה גם מתפרסם ברשומות.

<ליאת גרבר: אני חושבת שיש חשיבות לכך שהציבור יקרא ויידע.

ניסן סלומינסקי: ודאי שיש חשיבות לכך שהציבור יידע.

<ורד אולפינר-סקל: צריך להבין שמי שרוכש דירה נעזר בדרך כלל בעורך-דין, עושה חוזה ואין עורך-דין במדינת ישראל שלא יודע.

משה גפני: יש מקרים שבהם ביקשנו פרסום יותר גדול, אבל זה מקרה שיודעים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מקבלים את המהלך שלכם, מבינים אותו ומחייכים ביחד.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נקבל אותו לדיון.

משה גפני: מה לגבי מס שבח?

ניסן סלומינסקי: השאלה הראשונה היתה לאן נעלם מס שבח?

יצחק אהרונוביץ': מס השבח מלכתחילה לא היה אמור להיות מוארך.

<קריאה: הוא לא עשה כלום.

יצחק אהרונוביץ': בדיוק.

<שגית אפיק: הוא לא עשה כלום?

יצחק אהרונוביץ': לא שהוא לא עשה כלום.

יצחק אהרונוביץ': סליחה.

יצחק אהרונוביץ': לא, לא, לא.

יצחק אהרונוביץ': אני מדבר על אפשרות למכור שתי דירות מגורים מזכות נוספות, שהוארך עד ה-5 במאי ואפשרות למכור דירות שהן דירות לא מזכות, משמע דירות משרד, שזה עד יוני הקרוב שעדיין בתוקף.

יצחק אהרונוביץ': בסך הכל אפשר שלוש עם שתי הקומבינציות ביחד בפטור.

יצחק אהרונוביץ': בעקרון, זה ניתן בזמנו כחלק ממה שנקרא תכנית הפטישים, להגדלת ההיצע של דירות וכו'.

יצחק אהרונוביץ': בכל מקרה, צריך לזכור שהממשלה צריכה להיות אמינה, כלומר אם אנחנו אומרים לציבור שאנחנו נותנים חלון זמן של שנתיים לבצע מכירות ועכשיו נאמר למכור עכשיו, אם נאריך הוראות שעה כאלה נאבד אמינות ואז, כמובן, כל פתרונות שננסה לתת בעתיד יתקבלו בספקנות.

ניסן סלומינסקי: זה נכתב בפרוטוקול, שהממשלה רוצה לשמור על אמינות והיא אמרה את זה?

ניסן סלומינסקי: וואלה, זה טוב.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נזכור את המשפט הזה לאורך הרבה דיונים פה.

ניסן סלומינסקי: בסדר, מאה אחוז.

יצחק אהרונוביץ': שנית, אם אנחנו בוחנים את התוצאות ואת הנתונים המספריים אנחנו רואים שאם אני לוקח את המספרים של 2010-2009 כשלא היו הוראות השעה, נמכרו דירות מגורים בפטור בערך 50,000 דירות.

יצחק אהרונוביץ': כלומר, אם ב-2009 היו בערך 49,000 דירות שנמכרו בפטור, ב-2010 קצת מעל 50,000 דירות.

יצחק אהרונוביץ': ב-2012-2011, כשהוראות השעה כבר היו בתוקף, אנחנו בעצם רואים עדיין כמות של 48,000 דירות שנמכרו בפטור ב-2011, ו-56,000 דירות שנמכרו בפטור ב-2012.

יצחק אהרונוביץ': הקומבינציה היתה שונה כי הפטור הרגיל היה בערך ב-30.000, ו-20,000 השתמשו בפטור המיוחד, הפטור הנוסף של דירות מזכות.

יצחק אהרונוביץ': אפשר לומר שזה לא הגדיל בצורה משמעותית את כמות הדירות שנמכרו, לא הגדיל את ההיצע באופן משמעותי של כמות הדירות שבעצם נזרקו לשוק, אבל מצד שני יכול להיות שללא הוראות השעה היינו במצב אחר ואולי רק 40,000 דירות היו נמכרות בשנה.

יצחק אהרונוביץ': קשה לדעת, אבל בגדול אנחנו רואים שזה לא הגדיל את סך כל הדירות הנמכרות באופן דרמטי.

יצחק אהרונוביץ': לגבי הוראת השעה שמסתיימת ביוני של דירות משרד.

משה גפני: איך אתם יודעים לעשות את זה?

ניסן סלומינסקי: הוא אומר שהם לא יודעים באופן מוחלט.

משה גפני: בסדר, הבנתי, אבל יש פה שני חלקים.

משה גפני: חלק ראשון הוא הגדלת מס רכישה וחלק שני של פטור ממס שבח.

משה גפני: איך אתם יודעים להבחין בדירות שנמכרות או לא נמכרות?

משה גפני: פה אתם אומרים שזה כן משפיע כשאתם מקבלים עוד כסף ופה אתם אומרים שזה לא משפיע כשאתם מפחיתים כסף.

משה גפני: איך זה מסתדר?

ורד אולפינר-סקל: כשאתה מדבר על מס רכישה אתה מכוון לפעילות עתידית, לרכישה עתידית.

ורד אולפינר-סקל: ברגע שאתה בא וקובע שמס הרכישה יהיה בשיעורים גבוהים, אתה בעצם משדר לציבור המשקיעים: שימו לב, אם אתם רוצים עכשיו לרכוש דירה, כלומר אתה מכוון איזושהי התנהגות עתידית.

משה גפני: זה בסדר, גם בפטור ממס שבח.

<ורד אולפינר-סקל: בעוד שכאשר אתה מדבר על מס שבח, מדברים על סיטואציה שבה מוכרים דירות שכבר צמח עליהם איזשהו רווח, איזשהו שבח.

משה גפני: אם אנחנו מדברים על פסיכולוגיית המונים, האם מוכרים את הדירות או לא ורוצים להגדיל את היצע הדירות, מה ההבדל בין זה לזה?

יצחק אהרונוביץ': את ההיצע אתה מגדיל כלפי המוכרים והשאלה היא מה קורה כלפי הקונים.

יצחק אהרונוביץ': יושב-ראש הוועדה ביקש אתמול נתונים בשאלה מה קרה עם שוק הדירות להשקעה, כלומר מה שנקרא הדירות הנוספות, ובזה אנחנו רואים ירידה.

יצחק אהרונוביץ': אפשר לשייך את זה לכל מיני דברים ואפשר לשייך את זה גם למס הרכישה הנוסף על דירות מגורים נוספות.

יצחק אהרונוביץ': ב-2010 היו לנו בערך 30,000 דירות נוספות שנרכשו, ב-2011 – 23,000 וב-2012 – 20,000.

יצחק אהרונוביץ': אנחנו רואים שהמוצר הזה הופך להיות פחות נדרש ואפשר לשייך את זה להעלאת המדרגות.

ניסן סלומינסקי: בכמה ההכנסות שלכם ירדו מביטול מס שבח?

יצחק אהרונוביץ': אנחנו לוקחים בחשבון 40,000 שקל מס לדירה.

יצחק אהרונוביץ': אם נכפיל ב-50,000 שקל נגיע לכ-2 מיליארד שקלים.

יצחק אהרונוביץ': זאת עלות הפטורים לדירות מגורים.

יצחק אהרונוביץ': כל הפטורים בסך הכל.

ניסן סלומינסקי: קודם היה נושא של הפטור ממס שבח כדי שאנשים ימכרו דירות שנייה ושלישית ועכשיו אנחנו מחזירים את זה.

ניסן סלומינסקי: מה הצפי של ההכנסה בגין הדבר הזה לאוצר?

<שגית אפיק: זה בעצם שני מיליארד, לפי מה שהם אומרים.

יצחק אהרונוביץ': לא, שני מיליארד זה אם הכל יימכר.

ניסן סלומינסקי: האלמנט הזה, שאנחנו מדברים עליו עכשיו, כמה הוא?

יצחק אהרונוביץ': לטעמנו זה זניח כי אנחנו רואים שבמספרים, כמות הדירות שנמכרה בפטור לא השתנתה.

יצחק אהרונוביץ': במקום לבקש את הפטור הרגיל, אנשים מבקשים את הפטור הוראת שעה.

יצחק אהרונוביץ': מאד יכול להיות שעורכי דין שבאו אליהם למכור דירה, אמרו להם: תבקשו את הפטור המיוחד.

ניסן סלומינסקי: זה לא הגיע ל-300 מיליון.

יצחק אהרונוביץ': לא.

<ליאת גרבר: אבל לא שפכו דירות לשוק, לא שינו את ההיצע בשוק והכוונה היא לא להתחיל לתת פטורים.

<שגית אפיק: יש לכם תכנית להחמיר את מתן הפטור למס שבח?

יצחק אהרונוביץ': לגבי דירות משרד, שם נמכרו כ-100 דירות כדירות משרד.

משה גפני: זאת אומרת, גם לא יודעים למה הם נמכרו.

משה גפני: יכול להיות שבגלל התכנית של עיריית תל-אביב, של שדרות רוטשילד.

<אריאל יוצר: בהמשך לאותה פסיכולוגיית המונים צריך להזכיר שהקונטקסט שבא הפטור של מס שבח עד 2.2 הגיע מתוך איזו תכנית כוללת שאמרה שאנחנו נותנים בתקופה מסוימת פטור, ולאחריה הפטור ממס שבח יבוטל באופן גורף.

<אריאל יוצר: אין טעם להשאיר כרגע רק את הפטור עצמו של 2.2, ודאי כשאנחנו רואים שזה לא עושה שום דבר.

<אריאל יוצר: בניגוד למה שעושה מס רכישה, שאומר לאנשים את ההיפך.

<אריאל יוצר: אנחנו מצננים את הביקוש של המשקיעים ואומרים להם אל תקנו.

<אריאל יוצר: כאן, אם נאריך את הפטור, אנחנו נגיד: אל תמכרו, כי אנחנו לא גובים מס שבח.

משה גפני: אני מתקנא בכישורים שלכם.

משה גפני: פשוט לא יאומן.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני יכול להתייחס רק במשפט אחד?

משה גפני: רק שתדע, שיידעו חברי הוועדה.

ניסן סלומינסקי: זה כמו שעושים מבצעים עד תאריך מסוים.

ניסן סלומינסקי: ומה קורה אחרי התאריך המסוים?

משה גפני: כל מה שנאמר פה נכון ואני לא מתווכח.

משה גפני: מה שאמרו לגבי התכנית באמת נכון וקבענו עד תאריך מסוים, אבל ממשיכים פה את התהליכים האלה גם לגבי מס רכישה.

משה גפני: ממשיכים.

משה גפני: חלק ממשיכים עד סוף 2013, חלק ממשיכים עד סוף 2014.

משה גפני: יוצא משהו מאד משונה, בעיניי.

משה גפני: אני לא יכול להתווכח אתם, הם אנשי המקצוע.

משה גפני: אני כולי פוליטיקאי, לא מבין בזה.

משה גפני: יוצא דבר משונה, שמה שהמדינה מרוויחה כסף - - -

ניסן סלומינסקי: על זה שאלתי.

ניסן סלומינסקי: הוא אומר שהמדינה לא מרוויחה מזה.

משה גפני: כן, כן, נכון.

משה גפני: אני יודע.

ניסן סלומינסקי: כך הוא טוען ואני סומך עליך.

ניסן סלומינסקי: אמרת שאתה מאמין לדברים שלהם.

משה גפני: לא להכל.

משה גפני: לא להכל.

משה גפני: זאת פרשנות ופרשנות זה כבר משהו אחר.

משה גפני: במס הרכישה המדינה מרוויחה כסף וזה בסדר.

משה גפני: התכנית הזאת היא תכנית שבה אנשים לא ירכשו דירה יקרה כדירה שנייה.

משה גפני: החלק השני של פטור ממס שבח מסייע לאזרחים וגם הוא יכול להגדיל את היצע הדירות.

משה גפני: במה שנוגע להכנסות אנחנו אומרים שממשיכים את זה.

משה גפני: במה שנוגע להוצאות של המדינה או למניעת רווחים, עוצרים את זה כבר עכשיו בגלל שהתכנית היתה עד זמן מסוים.

משה גפני: לאחר מכן הממשלה מאבדת מאמינותה.

משה גפני: אני לא חושב שזה נכון.

משה גפני: אני חושב שצריך לתת עוד פרק זמן, לא ארוך, כדי להמשיך ולראות מה יהיה התהליך.

משה גפני: בכל אופן יש ממשלה חדשה, תכניות חדשות לדיור.

משה גפני: שמענו פה את מנהל רשות מקרקעי ישראל, שמענו את נגיד הבנק.

משה גפני: צריך לאפשר עוד פרק זמן, לא ארוך, על מנת להאריך את זה.

ניסן סלומינסקי: תודה לכם בינתיים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו עוברים לחוק הבא.

משה גפני: אם תקבל את הצעתי, בסדר.

משה גפני: אם לא, אני אגיש הסתייגות כדי להאריך גם את הפטור ממס שבח.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שכן, אבל קודם כל נראה את החוק שלהם.

ניסן סלומינסקי: הם הניחו הצעת חוק ונראה אותה.

משה גפני: היתה הצעת חוק, זה היה בוועדת הכנסת.

ניסן סלומינסקי: חכה, אולי זה לא יאושר במליאה.

ניסן סלומינסקי: יש אופוזיציה.

משה גפני: זה שיש אופוזיציה אני יודע.

ניסן סלומינסקי: למרות שזה טוב, אבל אי אפשר לדעת מה האופוזיציה תעשה.

ניסן סלומינסקי: החוק הנוסף הוא גם חוק מבורך מאד.

ניסן סלומינסקי: הוא אפשר לזוגות צעירים לקבל הלוואה ממשרד השיכון בריבית מופחתת, נדמה לי עד 3%.

ניסן סלומינסקי: נקבע סך של 150 מיליון שאפשר לתת וכשזה יעבור ייגמרו ההלוואות האלה.

ניסן סלומינסקי: עושה רושם שזה הצליח מאד והכפיל את עצמו והרבה מאד זוגות צעירים השתמשו בזה וזה עזר להם.

ניסן סלומינסקי: שוב, גם זה מסתיים ב-5 במאי?

<שגית אפיק: לא, זה מסתיים בסוף 2013, אלא אם כן ייגמרו 150 מיליון שקלים קודם לכן.

ניסן סלומינסקי: מה עמדתכם?

<אריאל יוצר: חשוב להגיד שאפשר לקיים פה דיון ארוך האם אכן המדיניות הנכונה היא לעבוד דווקא על הביקושים ולעודד את אותם ביקושים על ידי הנמכת הריבית, אבל כדי לתמצת את הדיון ולהידרש לשאלתך, עוד לא הגענו לסף 150 מיליון השקלים.

<אריאל יוצר: כדי להביא נתון מדויק ביקשתי אותו ממשרד השיכון.

<אריאל יוצר: לוקח להם לילה לעבד את הנתונים כי הם אוספים אותם מכלל הבנקים כדי להביא את הנתונים העדכניים ביותר.

<אריאל יוצר: יהיה לי את הנתון מחר ואני אשמח להעביר אותו אליכם.

<אריאל יוצר: לא הגענו לרף של 150 מיליון שקל.

ניסן סלומינסקי: מאחר וזה עד סוף 2013 אתה אומר שיש זמן.

<אריאל יוצר: גם על הנושא הזה חשוב לקיים דיון מקיף כי הוא נושא מורכב וחשוב.

<אריאל יוצר: יצאו שני מכרזי שכירות ארוכת טווח שאחד כלל 240 יחידות דיור ברעננה כמכרז פיילוט, מכרז ראשון, ומכרז שני שכלל 113 יחידות דיור באשדוד.

<אריאל יוצר: שני המכרזים נסגרו בהצלחה.

<אריאל יוצר: שניהם יספקו שכירות ארוכת טווח.

<אריאל יוצר: בשניהם 25% מהדירות יכללו דירות בשכירות נמוכה ממחיר השוק ושיעור העדכון של שכר הדירה יהיה מפוקח על-ידי המדינה.

<אריאל יוצר: בשני הפרויקטים האלה אורכם לעשרים שנה.

<אריאל יוצר: לעניין החוק הספציפי, שבא לתת תשואה מסוימת עודפת לגופים מוסדיים על מנת שייכנסו, במכרז הראשון ברעננה שכלל מסה מספיק גדולה של יחידות דיור – אני מניח שאתם יודעים שמוסדיים מחפשים היקפי השקעה גדולים – הוגשו ארבע הצעות.

<אריאל יוצר: אחת ההצעות היתה של גוף מוסדי והוא הגיע במקום השני.

<אריאל יוצר: ההצעה שלו היתה נמוכה ב-3 מיליון שקל מההצעה הראשונה ועל כן הוא לא זכה.

<אריאל יוצר: ככל שנגדיל את המכרזים האלה והם יהיו מכרזים במסות גדולות יותר ולכן היקף המימון יצטרך להיות גדול יותר כי נדרשות יותר יחידות דיור לבנות בכל מכרז, כך היתרון של הגופים המוסדיים יבוא לידי ביטוי בצורה יותר משמעותית.

<אריאל יוצר: לכן אנחנו מניחים שהם ייכנסו פנימה.

משה גפני: נכון להיום אין גוף מוסדי שנכנס.

<אריאל יוצר: נכון להיום יש גוף שהציע, שזה כמו גוף שזכה אלא שהוא הפסיד ב-3 מיליון שקלים.

<אריאל יוצר: זאת אומרת, היה מישהו שהציע יותר ממנו.

משה גפני: דרך אגב, בבחירות אני זכיתי, אבל היו כאלה שהגיעו - - -

<אריאל יוצר: השאלה היא האם אנחנו מבטלים את ההישג שבכל זאת קיים, לא אני ולא אתה.

ניסן סלומינסקי: אריאל, יש לי בקשה שלא תחכו עד השבוע האחרון של 2013.

משה גפני: למה באמת אתם מחכים לשבוע האחרון?

משה גפני: תבואו קודם.

<אריאל יוצר: לעניין סעיף 38?

ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים לעמוד בזמן.

ניסן סלומינסקי: הנושא האחרון הוא צו הבלו על הדלק.

ניסן סלומינסקי: פה גם נעשה מעשה טוב והמדינה ניסתה לעודד את יצרני החשמל הפרטיים.

ניסן סלומינסקי: כדי לעודד אותם היא נתנה הנחה של 88% על הבלו של הסולר שהם קונים לצורך הנושא.

ניסן סלומינסקי: כתוצאה מזה היא מעודדת אנשים פרטיים לייצר חשמל.

ניסן סלומינסקי: גם ההנחה הזאת יפוג תוקפה ב-5 במאי.

ניסן סלומינסקי: השאלה היא מה המדיניות.

ניסן סלומינסקי: קודם כל, האם אתם יודעים אם זה עזר או לא עזר?

ניסן סלומינסקי: להערכתי זה עזר כי ראיתי הרבה מאד בתים שמנסים לעבור לייצור חשמל עצמי.

ניסן סלומינסקי: שנית, מה המדיניות שלכם?

ניסן סלומינסקי: אתם רוצים להמשיך או לא?

<ליאת גרבר: הצו הזה לא יוארך.

<ליאת גרבר: המטרה שלו היתה לעזור לחברת החשמל בתקופה שבה לא ניתן היה לקבל גז ממאגר תמר.

ניסן סלומינסקי: אני מציע שזה לא ייכתב בפרוטוקול.

ניסן סלומינסקי: אנחנו דנו אתכם לכף זכות, שאתם רוצים לסייע לאזרחים.

משה גפני: מה זה "לא ייכתב"?

משה גפני: זה כבר נכתב.

ניסן סלומינסקי: זה בהומור.

ניסן סלומינסקי: רציתם לעזור לאזרחים שיוכלו לייצר חשמל בעצמם.

ניסן סלומינסקי: זה מעשה יצרני, מעשה טוב ואם זה גורם לכך שהם גם מרוויחים וכתוצאה מזה חברת החשמל נותנת להם הנחות ועוזרים להם, בוודאי טובת האזרח לנגד עיניכם.

ניסן סלומינסקי: זה משהו אחר שזה יקל על חברת החשמל.

משה גפני: מה זה "יקל"?

משה גפני: חברת החשמל עדיין לא נמצאת באיזון לחלוטין.

משה גפני: להפך, עוד מסבסדים אותה.

ניסן סלומינסקי: זה מה שאמרתי, ששם הוועדים הגדולים שאנחנו צריכים לטפל בהם בנפרד.

<ליאת גרבר: לעזור לחברת החשמל זה גם לעזור לאזרחים.

ניסן סלומינסקי: לא בהכרח.

ניסן סלומינסקי: כמה שאת עוזרת המחירים שם עולים ומישהו אחר מקבל את הדיבידנדים, את השכר ואת הפנסיה וכל הדברים האחרים שלא נאריך בהם כרגע, אבל נטפל בהם, בעזרת השם.

ניסן סלומינסקי: כך קיבלנו על עצמנו.

ניסן סלומינסקי: אבל לפחות פה לעזור לאנשים.

ניסן סלומינסקי: אולי זה יעזור גם לחברת החשמל אבל לפחות לאנשים עצמם.

ניסן סלומינסקי: זה פרויקט מצוין כי הוא נותן לאנשים יכולת.

ניסן סלומינסקי: אנשים מייצרים, עושים את זה ומרוויחים קצת.

ניסן סלומינסקי: הם מקבלים החזרים מחברת החשמל.

משה גפני: מה זה אומר מבחינתך, אדוני היושב-ראש?

ניסן סלומינסקי: אתם לא הולכים להאריך את זה?

ניסן סלומינסקי: זה סופי?

<ליאת גרבר: לפי מה שנמסר לי זה גם סוכם עם רשות החשמל.

ניסן סלומינסקי: למה?

ניסן סלומינסקי: חברת החשמל הגיעה לאיזון מבחינתכם?

ניסן סלומינסקי: כלומר, לא יהיו בקשות?

<ליאת גרבר: זה בסיכום עם רשות החשמל כך שאני מבינה שהעניין הזה מקובל גם עליהם ואולי הם לא צריכים את זה.

<שגית אפיק: גם לא תהיה עליית מחירי חשמל בעצם?

ניסן סלומינסקי: להפך, צריכה להיות הורדה של מחירי החשמל.

ניסן סלומינסקי: אנחנו הרי נפגוש אותם בנושא הזה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, שתדע שעומד להגיע לוועדה עוד פעם ערבות לחברת החשמל.

ניסן סלומינסקי: אני יודע, לכן שאלתי.

ניסן סלומינסקי: ואז נגיד שאין צורך.

ניסן סלומינסקי: אתם מאוזנים והכל בסדר.

משה גפני: חברת החשמל לא הגיעה לאיזון עדיין.

משה גפני: היא תגיע וכולנו מתפללים בעזרת השם, שיהיה להם, כמו שהם אומרים, רווח של 12 מיליארד שקל בשנה.

ניסן סלומינסקי: לא, אל תתפלל כי הרווח יבוא מזה שהם יעלו את המחיר של החשמל לאזרח.

ניסן סלומינסקי: זה לא על ידי התייעלות.

ניסן סלומינסקי: זאת בעיה גדולה.

משה גפני: מה שאמרת הוא נכון, ייצור חשמל על ידי גורמים פרטיים.

משה גפני: למה להפסיק את זה?

<ליאת גרבר: כי זה נרכש על-ידי חברת החשמל.

ניסן סלומינסקי: אל תסתכלו לרגע על חברת החשמל כי אם נעשה את החשבון זה לא יהיה נעים.

ניסן סלומינסקי: תסתכלו על האדם.

ניסן סלומינסקי: נתנו הזדמנות, אנשים לקחו את זה ובאמת עשו.

ניסן סלומינסקי: הם חוסכים.

<ליאת גרבר: השאלה היא האם החברה תרכוש מהאנשים.

<ליאת גרבר: אני לא יודעת עכשיו לאור זה שהם מקבלים את הגז.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים לעודד את הפרויקט.

ניסן סלומינסקי: זה פרויקט יפה, פרויקט לאזרח שעוזר לו.

ניסן סלומינסקי: אדם מרגיש שהוא יוצר, עושה, תורם.

ניסן סלומינסקי: אם אנחנו רוצים לעזור וזה דבר נחמד, למה לא להמשיך את זה?

ניסן סלומינסקי: המדינה לא מפסידה מזה מי יודע כמה.

ניסן סלומינסקי: בסך הכל מרוויחים מזה.

ניסן סלומינסקי: תביאו את זה בפניהם ועד ה-5 במאי יש עוד אפשרות.

<דודי גולדברג: יש עוד נושא והוא עבודה במשמרות.

<דודי גולדברג: התוקף של זה פג ב-5 במאי.

<שגית אפיק: עומדים להביא תקנות מס הכנסה על משמרות.

<דודי גולדברג: חשוב לומר את זה כי מדובר בעבודה במשמרות.

<ליאת גרבר: אנחנו נביא.

ניסן סלומינסקי: אנחנו חייבים לסיים כי יש לנו ישיבות סיעה בשעה שתיים.

משה גפני: נשארנו בלי הנושא של המקדמות.

ניסן סלומינסקי: יש לנו דיון גם מחר.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע בדיוק אבל נראה.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן, תודה רבה לכל המשתתפים.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה לנציגי האוצר ורשות המסים.

ניסן סלומינסקי: הישיבה נעולה.