ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 3, 2013-05-06 11:00

יואל רזבוזוב: בוקר טוב לכולם.

יואל רזבוזוב: נתחיל את הישיבה בנושא מינהל הסטודנטים.

יואל רזבוזוב: נברך פה את כל הנוכחים – כבוד השרה, גברת סופה לנדבר, חברי כנסת, חברי הוועדה, מנכ"ל משרד הקליטה, ארגונים, סטודנטים.

יואל רזבוזוב: אני חושב שהנושא שאנחנו הולכים לדון בו מאוד מאוד חשוב לחברה הישראלית.

יואל רזבוזוב: זה לא איזשהו נושא שולי של עולים, זה באמת נושא שאין כמותו בחשיבות לצמיחה של המדינה שלנו, של המשק, לצמיחה הכלכלית, התרבותית, האקדמית.

יואל רזבוזוב: והדיון הזה הוא די דחוף, די נחוץ.

יואל רזבוזוב: והיום כאן בדיון הזה אנחנו רוצים לצאת עם פתרונות.

יואל רזבוזוב: ולהעלות את זה על סדר-היום, אבל זה לא מספיק, אמרתי שאני רוצה באמת לצאת מפה עם – נוכחים כבר כאן נציגי האוצר?

<דנה גורדון שושני: אישרו לנו שהם מגיעים.

יואל רזבוזוב: אז צריך להשיג אותם כי אנחנו צריכים אותם.

יואל רזבוזוב: על סדר-היום: נעשה איזושהי סקירה קודם כול בנושא התקציבי – מה היה לפני כן?

יואל רזבוזוב: איך זה התבצע?

יואל רזבוזוב: מאיפה הגיעו התקציבים לפרויקט המצוין הזה?

יואל רזבוזוב: אחרי זה אני רוצה לשמוע מכל מיני גופים על החשיבות של מינהל הסטודנטים.

יואל רזבוזוב: אני כבר יודע למה זה חשוב, אני רוצה גם שכאן יסבירו, נשמע עוד נקודות.

יואל רזבוזוב: ואחרי זה נקיים דיון לפתרון.

יואל רזבוזוב: יכול להיות שהדיון לא יהיה קל, אבל נצטרך לנהל אותו בצורה מתונה.

יואל רזבוזוב: אבל רוצים תוצאות.

יואל רזבוזוב: אז קודם כול, איזושהי סקירה.

יואל רזבוזוב: אני מבקש ממנכ"ל משרד הקליטה לתת לנו איזושהי סקירה תקציבית, איך זה היה לפני ארבע שנים, לפני חמש שנים.

<דמיטרי אפרצב: תודה, אדוני היושב-ראש.

<דמיטרי אפרצב: ברשותך, אבקש ממנהלת אגף של מינהל הסטודנטים לתת סקירה קצרה על מה מדובר, מה המסגרת התקציבית.

<דמיטרי אפרצב: ולגבי הסוגיות שנדבר בהמשך, את זה אנחנו נציג אחר כך.

<מירי כהן: אוקיי.

<מירי כהן: מינהל הסטודנטים קיים מעל 40 שנה.

<מירי כהן: עד השנה הוא היה פרויקט משותף למשרד לקליטת העלייה ולסוכנות היהודית, כאשר הוא מטפל בבין 6,500 ל-7,000 סטודנטים בשנה, הוא גם מעניק להם סיוע בשכר לימוד, גם בדמי קיום לאוכלוסיות מיוחדות, וגם עושה את המעטפת הטיפולית שהיא בעצם תוכנית הקליטה של אותם צעירים שמגיעים לארץ ובאים ללמוד, שמסייעת להם בכל התחומים.

<מירי כהן: בשנה שעברה ביולי הייתה החלטת ממשלה, שבעצם סיימה את השותפות של הסוכנות היהודית בפרויקט, ובשנה האחרונה המשרד לקליטת העלייה בעצם נמצא בהיערכות מתמדת לקראת המשך הפעלת מינהל הסטודנטים בשנה הבאה, כאשר כרגע בבסיס התקציב של משרד הקליטה מצוי רק מחצית התקציב שזה 35,000,000 מתוך כלל היקף תקציב מינהל הסטודנטים שהוא 71,000,000 שקלים בשנה.

יואל רזבוזוב: 71,000,000, אבל היו שינויים, לפחות ממה שאני יודע, בשנתיים האחרונות.

<דמיטרי אפרצב: כן כן, בהחלט.

יואל רזבוזוב: אז בוא תיתן לנו סקירה בדיוק על איזה שינויים.

<דמיטרי אפרצב: אנחנו מדברים למעשה על שתי סוגיות מרכזיות שלא מאפשרות לנו כרגע להיערך בצורה מיטבית להמשך הפעלת התוכנית.

<דמיטרי אפרצב: הסוגיה הראשונה זה חוק ההסדרים מיולי 2010, שקבע ששכר הלימוד חייב להיות מדורג, והוא מופחת משנה לשנה, מ-100% שנה ראשונה, עד ל-50% שנה שלישית.

<דמיטרי אפרצב: בסוגיה הזאת אנחנו התנגדנו בתוקף, השרה גם לא הצביעה בעד חוק ההסדרים, ואנחנו הגענו להסכם בהמשך שהנושא הזה יבוא לדיון בנושא התקציבי, זאת אומרת בדיון של תקציב 2013.

<דמיטרי אפרצב: כולם יודעים שהתקציב לא נקבע, היו לנו בחירות באמצע, וכרגע אנחנו נמצאים במצב שהמשא ומתן מתנהל, ולמעשה הגענו כבר לנקודה שצריך או לבטל או להפעיל את הנושא הזה.

<דמיטרי אפרצב: אנחנו כמובן מתנגדים להפעלה של המתווה של החוק.

<דמיטרי אפרצב: הסוגיה השנייה באה לידי ביטוי בכך שבסיס התקציב של משרד הקליטה בשותפות הקודמת, זאת אומרת במתכונת הקודמת, עמד על 35,000,000 שקל.

<דמיטרי אפרצב: בהחלטת הממשלה שבה ניתן פתרון ביניים הוחלט על חלוקה תקציבית שבה הסוכנות היהודית המשיכו לתת לזה מענה, וסוכם שמשנת הלימודים הקרובה הכול יהיה באחריות המדינה.

יואל רזבוזוב: סוכם על-ידי מי?

<דמיטרי אפרצב: סוכם בהחלטת ממשלה, שקבעה את ההשתתפות – עוד פעם, זמנית, בתקופת מעבר – של משרד ראש הממשלה בסכום מסוים, של ות"ת, המועצה להשכלה גבוהה, בסכום מסוים, כמובן גם הסוכנות היהודית, ומשרד הקליטה שנאלץ לקחת מתקציבי קליטה אחרים על מנת למלא את החור.

<דמיטרי אפרצב: אבל למעשה מ-1 בספטמבר הלימודים אמורים להתחדש והתקציב חייב להיות מונח על השולחן.

<דמיטרי אפרצב: מבחינה טבעית היו אמורים לסכם את הנושא התקציבי עוד בדצמבר, אבל היינו במערכת בחירות, וכרגע כל הדיונים על השולחן, המנגנונים הבירוקרטיים עובדים בצורה כזאת שצריך לקדם מכרזים לנושא של המעטפת ולכל הנושאים האחרים.

<דמיטרי אפרצב: והסוגיה היא כמו שאמרתי: בסיס התקציב של משרד הקליטה צריך לאפשר המשך מתן שכר לימוד מלא, סיוע בדמי קיום והמשך הפעילות החברתית בקרב הסטודנטים העולים.

<דמיטרי אפרצב: זה הדבר המרכזי מבחינה קליטתית ומעטפת חברתית, וכמובן גם כל הנושא של כוח אדם, שזה חלק מההפעלה של כל המערכת הנדרשת.

בועז טופורובסקי: כוח האדם הוא של הסוכנות?

בועז טופורובסקי: סליחה על ההפרעה.

<דמיטרי אפרצב: לא.

סופה לנדבר: הממשלה לקחה על עצמה הפרויקט הזה.

סופה לנדבר: לקחה על עצמה, חוץ מהכסף שבעצם קיבלנו - - -

יואל רזבוזוב: החלטת הממשלה שהייתה זה להוציא את הסוכנות.

נחמן שי: היא לא הוציאה, הסוכנות יצאה.

<דמיטרי אפרצב: לא לא לא.

<דמיטרי אפרצב: רגע, בואו נבהיר את הדברים.

<דמיטרי אפרצב: אני אומר את זה, גם למי שחושב שזה אולי חריג מה שאני אומר, אבל זו גם תפיסת העולם.

<דמיטרי אפרצב: אין כאן אויבים במהלך הזה.

<דמיטרי אפרצב: הסוכנות היהודית זה לא שק אגרוף, אגף תקציבים הוא לא שק אגרוף.

<דמיטרי אפרצב: יש כרגע פה סיטואציה, יותר ברמה של המדיניות.

<דמיטרי אפרצב: הסוכנות היהודית הגיעה להסדר עם המדינה שהמדינה לוקחת על עצמה אחריות, משרד הקליטה נכנס לפרונט.

<דמיטרי אפרצב: מסיום שנת הלימוד הקרובה משרד הקליטה אמור לנהל את כל המערכת הזאת מא' עד ת' באופן מוחלט, עם שותפות של גורמי ממשלה כאלה ואחרים.

<דמיטרי אפרצב: נערכנו במשך כל התקופה הזאת, המערכת הבירוקרטית של המשרד בנתה תוכנית חדשה, הרכיבה את כל מה שצריך, עשתה את כל מה שצריך על מנת להפעיל.

<דמיטרי אפרצב: כרגע חסר 35,000,000 שקל, ודרך הפעלה, שזה עובדים.

<דמיטרי אפרצב: זה מה שחסר.

<דמיטרי אפרצב: עם אגף התקציבים אנחנו נמצאים בדיונים תקופה ארוכה, אנחנו מגיעים להסכמות.

<דמיטרי אפרצב: כרגע זה יותר עניין של מדיניות, אדוני היושב-ראש, האם אנחנו רוצים שהצעירים מהעולם ובארץ, העולים, יקבלו מענה ותהיה פה כתובת – אנחנו רוצים להקל על זה או להקשות על זה?

<דמיטרי אפרצב: צריך להיות ברור באופן מוחלט: אם לא יהיה שכר לימוד מלא העולים ממדינות המערב לא יגיעו לכאן, והעולים מהמדינות היותר חלשות לא יהיו מסוגלים להרים את הפרויקט.

<דמיטרי אפרצב: אם לא תהיה מערכת קליטתית שעוטפת ומאפשרת להם להתקיים, ולהוביל אותם ולקלוט אותם, אז בהחלט הדבר הזה, הפרויקט הזה, הוא בלתי אפשרי.

<דמיטרי אפרצב: ודבר אחרון, אם לא יהיה מענה של כוח אדם, לא מנופח אבל בדיוק את מה שצריך לנושא הזה, אז לא תהיה יכולת להפעיל את זה.

<דמיטרי אפרצב: משרד הקליטה נערך כתוצאה מקבלת האחריות בהנחיית השרה לקליטת העלייה לפעול במתכונת רחבה יותר של קליטת צעירים, בטח השרה תרצה להגיד את זה, ואני אומר את זה כבר עכשיו במפורש: יש לנו פרטנר מאוד מרכזי לנושא הזה, זה הסוכנות היהודית – היה פרטנר, נשאר פרטנר, וככה זה.

<דמיטרי אפרצב: אנחנו מגבשים כרגע את כל המהלכים העתידיים שסוכמו בין שרת הקליטה לבין - - -

פנינה תמנו: זה לא ברור, כשאתה אומר: נשאר פרטנר.

פנינה תמנו: בפועל אתה אומר שלא נשאר פרטנר.

פנינה תמנו: מי שמילא את החסר היה משרד רוה"מ ועוד כמה גופים.

<דמיטרי אפרצב: לא.

<דמיטרי אפרצב: אני חוזר ואומר: זאת הייתה החלטת ממשלה שקבעה תקופת מעבר, והמשך אחר כך.

נחמן שי: השאלה היא פשוטה: יש בעיה או אין בעיה?

<דמיטרי אפרצב: יש בעיה.

נחמן שי: מאיפה היא מתחילה?

נחמן שי: ברור לי שמשרד הקליטה רוצה בקליטת האנשים הצעירים האלה וכן הלאה, זה הכול נכון.

נחמן שי: תסביר לי: האם זה באוצר?

<דמיטרי אפרצב: אני אסביר פשוט.

אברהם מיכאלי: מה זה המדיניות שאמרת שיש עליה מחלוקת?

אברהם מיכאלי: המדיניות שלכם?

<דמיטרי אפרצב: לא, אין מחלוקת.

<דמיטרי אפרצב: בואו לא נערבב הכול ביחד.

נחמן שי: תסביר איפה הבעיה.

נחמן שי: כאן יש רצון טוב לסייע.

<דמיטרי אפרצב: משרדי ממשלה פועלים מתוך בסיסי תקציב.

<דמיטרי אפרצב: יש בסיס תקציב שהוא מאפשר פעילות.

<דמיטרי אפרצב: בפרויקט מינהל הסטודנטים למשרד הקליטה היה 35,000,000 שקל, שזה מחצית מ-70,000,000 שקל.

<דמיטרי אפרצב: ברגע שהתקבלה החלטה שהסוכנות היהודית מתגברת את הפעילות שלה בדברים אחרים, כאן האחריות על המדינה.

<דמיטרי אפרצב: האחריות של המדינה היא לא חלק מהאחריות, זו אחריות מלאה.

<דמיטרי אפרצב: המשמעות היא לתקצב בבסיס התקציב עוד 35,000,000 שקלים, בזה נגמר הסיפור.

פנינה תמנו: אבל כשאתה אומר מדינה, זה משרד הקליטה או שזה משרדים אחרים?

<דמיטרי אפרצב: משרד הקליטה זה עדיין חלק מהמדינה.

<דמיטרי אפרצב: בוודאי, זה משרד ממשלתי.

<דמיטרי אפרצב: ולכן כשאני מדבר על המדינה אני מדבר על זה.

נחמן שי: זאת אומרת שמשרד האוצר לא העמיד לרשות

נחמן שי: כם השנה את התקציב במקום הסוכנות?

נחמן שי: זה מה שאתה אומר.

<דמיטרי אפרצב: זה מה שאני אומר, כן.

יואל רזבוזוב: אני רוצה להשאיר את הדיון הזה עוד טיפה על התקציבים – בדיוק הגיעו נציגי האוצר – לגבי חוק ההסדרים, שזה נושא מאוד חשוב.

יואל רזבוזוב: כדי שתבינו, לפני שנתיים הכניסו סעיף לחוק ההסדרים שמלגות לעולים סטודנטים, שנה ראשונה זה 100%, שנה שנייה 75%, שנה שלישית 50%.

יואל רזבוזוב: וזה לא עבר, והשאירו את זה לחוק ההסדרים השנה.

סופה לנדבר: זה אושר.

<דמיטרי אפרצב: השרה ביקשה לעצור את הביצוע.

יואל רזבוזוב: אז מה שקורה, לפחות כשהבנו את העניין הזה, כי גם אם נגייס את הכסף, את ה-35,000,000, לא נוכל לחלק אותו.

נחמן שי: כתוב שהמשרד לקליטת העלייה צריך להקצות 43.5, זה עוד 8.5 מתוך תקציבו.

<דמיטרי אפרצב: לא לא לא.

יואל רזבוזוב: נחמן, עכשיו נדבר על הכספים.

יואל רזבוזוב: מה שיצא, הוצאנו מכתב לשר האוצר, אני וחברי – בועז, פנינה, שמעון – לביטול הסעיף הזה בחוק ההסדרים.

יואל רזבוזוב: וזאת התוצאה הראשונה, שאנחנו צריכים לבטל את הסעיף הזה.

יואל רזבוזוב: לאחר מכן אנחנו צריכים למצוא את הכסף.

יואל רזבוזוב: עכשיו אני רוצה לתת כמה מילים לשרה.

סופה לנדבר: לא, תיתן לחברי הכנסת לדבר ואחר כך אני אסביר.

פנינה תמנו: אני חושבת שדבר אחד שלא נתנו עליו את דעתנו, למרות שהדיון רק התחיל, זה כשדיברת על ההשלכות.

פנינה תמנו: אז אני חושבת שאחת ההשלכות זה שיש גם נשירה של אנשים שפשוט לא מצליחים לעמוד בעומס, כאלה שלא מקבלים את מלגת הקיום, סטודנטים שפנו אלי שאומרים: אני בלי מלגת הקיום לא יכול להמשיך ולהתקיים, אני מבחינתי נושר מהלימודים.

פנינה תמנו: צריך לתת את הדעת גם, אני לא יודעת אם לכם יש את הנתונים במינהל הסטודנטים, אם יש נושרים, וגם אם אין נושרים, אז כמה סטודנטים נמצאים במצוקה אמיתית, כי אני חושבת שראוי לתת לזה מענה ולבדוק מה קורה עכשיו.

פנינה תמנו: לפחות מהבדיקה שאני שעשיתי, יש כאלה שמעכבים להם את שכר הלימוד וגם את דמי הקיום.

דב ליפמן: אם אני יכול להצטרף לפנינה, אנחנו גם קיבלנו המון פניות מסטודנטים, שזה לא רק עניין של מה יקרה בעתיד, אלא אפילו בהווה, אפילו עכשיו, יש המון בעיות, אפילו לקבל מה שכבר הבטיחו להם.

יואל רזבוזוב: יש לי פה בדיוק מכתב של מישהו שכן עשה 120 שעות פעילות ולא קיבל.

דב ליפמן: נכון.

דב ליפמן: רק לחזק את מה שהמנכ"ל אמר:

דב ליפמן: אנחנו יודעים, יש את הנתונים, שהמון צעירים רוצים להגיע לארץ, אבל הם לא יכולים לעשות את זה, הם יודעים שיש את האתגר הזה שלא יקבלו את המלגות האלה.

<חיליק בר: שאלה למנכ"ל: כשמשרד האוצר או הממשלה החליטה שאתם מוסיפים 8.5 מיליון, היא גם הוסיפה לכם לתקציב 8.5 מיליון?

<דמיטרי אפרצב: לא.

<דמיטרי אפרצב: אני מבקש רק הבהרה קטנה: אתם מחזיקים בהחלטת ממשלה, היא לא קשורה להמשך, היא קשורה למעבר.

<דמיטרי אפרצב: אז לא להתבלבל.

<דמיטרי אפרצב: כל מה שהוחלט בהחלטת הממשלה בוצע, סיימנו.

נחמן שי: אז על מה מדובר?

<חיליק בר: אז העברתם 43.5?

<דמיטרי אפרצב: בוודאי.

אברהם נגוסה: חוץ ממשפט אחד בהחלטת הממשלה, שכתוב:

אברהם נגוסה: הנושא ידון בתקציב המדינה של - - -

<דמיטרי אפרצב: על זה אנחנו דנים עכשיו.

נחמן שי: זאת אומרת שמהשנה הזאת ואילך זה פתוח?

<חיליק בר: לא, אז כל ההחלטה הזאת לא רלוונטית השנה בכלל.

נחמן שי: הכול היה למעבר של שנה אחת.

<דמיטרי אפרצב: בוודאי.

<דמיטרי אפרצב: זה הכול בוצע.

נחמן שי: אז עכשיו אנחנו חסרים 35,000,000 שקל.

נחמן שי: נהדר.

<חיליק בר: אז אולי תגיד לנו איפה זה עומד בתקציב הנוכחי.

<חיליק בר: יואל, אתה יודע?

סופה לנדבר: בתקציב הנוכחי יש בעיה.

סופה לנדבר: תן לי להסביר.

סופה לנדבר: אני, קודם כול, מצטערת.

סופה לנדבר: הגעתי בגלל שהנושא חשוב לי ביותר, ואני חושבת שחשוב לי להגיד כאן בוועדת העלייה והקליטה: נפגשנו אתך, הנושא הראשון שדיברתי אתך וביקשתי עזרה של הוועדה המכובדת הוא הנושא של מינהל הסטודנטים.

סופה לנדבר: זה נושא חשוב, הוא קריטי, הוא במצב בעייתי.

סופה לנדבר: עכשיו, אני רוצה לחלק את זה.

סופה לנדבר: השנה אין לנו בעיות ואין אף סטודנט שלא קיבל מלגה.

סופה לנדבר: המשרד לקליטת העלייה לקח הלוואות לכמה נושאים.

סופה לנדבר: פנינה, חשוב שתקשיבי.

סופה לנדבר: אני לא יודעת על מה כותבים סטודנטים, על מה פונים סטודנטים, אני יכולה להצהיר כאן שאין סטודנט אחד שחייב לקבל כסף, מלגה או קיום, ולא קיבל.

סופה לנדבר: אם יש לו בעיה נוספת או שהוא נכשל בלימודים זה משהו אחר.

סופה לנדבר: השנה אין לנו בעיות, המשרד לקח הלוואות, אישור חריג.

פנינה תמנו: השרה לקליטת העלייה, אני לא חושבת שזה נכון לומר שאין סטודנטים כאלה, כי אני מוכנה באמת גם להביא את זה.

סופה לנדבר: אני ביקשתי ממך בפגישה שלנו: תעבירי לי רשימות של סטודנטים שלא קיבלו מלגה, אנחנו כאן.

יואל רזבוזוב: בדיוק, יש את הרשימות.

יואל רזבוזוב: יש לי פה כבר מישהו.

סופה לנדבר: אני אומרת שיש מנגנון של המשרד לקליטת העלייה, יש מינהל סטודנטים, אנחנו מטפלים נאמנה בסטודנטים האלה.

סופה לנדבר: עכשיו, אני רוצה לקחת אתכם לשנת הלימודים הבאה.

סופה לנדבר: אני חושבת שלא מיותר להגיד כאן שהנושא של מינהל הסטודנטים הוא אחד החשובים במשרד לקליטת העלייה.

סופה לנדבר: זה פרויקט שמלהיב אותנו, זה פרויקט חשוב, זה דגל של המשרד לקליטת העלייה.

סופה לנדבר: כך קרה שבאמנה שחתומה בין המשרד לקליטת העלייה לבין ממשלת ישראל לסוכנות היהודית, לסוכנות יש פונקציה של עידוד עלייה, למשרד לקליטת העלייה יש פונקציה של קליטה.

סופה לנדבר: אנחנו במשך שנים רואים את המצב המדרדר של כספים שהסוכנות מגייסת בעולם, ואנחנו רואים גם את הכלכלה של העולם כולו, אז התורמים היום במצב שתרומת הכסף היא בירידה.

סופה לנדבר: עכשיו, אספקט העלייה של צעירים חשוב לנו, חשוב למדינת ישראל.

סופה לנדבר: זה עידוד, זה מנוף לעידוד עלייה, זה מנוף לכלכלה של מדינת ישראל.

סופה לנדבר: אני חושבת שזה לא הנושא של היום, אציג לך בוועדות הבאות אחרי אישור התקציב, אנחנו חושבים על קליטה של צעירים.

סופה לנדבר: אני חושבת שקליטה של צעירים במדינת ישראל זה נושא חשוב ביותר, זה מנוף לכלכלה של מדינת ישראל, ואנחנו צריכים לעשות סל קליטה.

סופה לנדבר: זה אחד מהרעיונות שלי, שנציג אותו גם מול משרד האוצר, לעשות סל קליטה שיעודד קליטה של צעירים, בגלל שעולה, כאשר הוא מגיע בגיל צעיר, כל העולם כאן פתוח לפניו.

סופה לנדבר: עכשיו, אסור לנו לשכוח שכאשר הממשלה אישרה את התקציב משרד האוצר הכניס בחוק ההסדרים מדרגות של מלגות שמקבל סטודנט במדינה: שנה ראשונה זה 100%, שנה שנייה 75% ושנה שלישית 50%.

סופה לנדבר: אסור לנו לשכוח שישנן היום מדינות בעולם, באירופה, ששם לומדים חינם וגם מקבלים הטבות.

סופה לנדבר: ואסור לנו להוציא את הסטודנטים האלו שחושבים שמדינת ישראל זו מדינה לעתיד של כל העם היהודי ושלהם בפרט, אסור לחשוב שאנחנו לא מסוגלים לתת להם אותם 35,000,000.

סופה לנדבר: כך קרה שבתקציב של המשרד לקליטת העלייה 35,000,000 נמצאים בבסיס התקציב, ו-35,000,000 שהסוכנות נתנה ויצאה חסרים לנו.

סופה לנדבר: ובגלל זה הבעיה של חוק ההסדרים, המדרגות של התשלומים, של מלגות, שבעצם עליו חשב משרד האוצר, שאני אישית מתנגדת ואני חושבת שזה הנושא המשותף של חברי הכנסת ושלנו כמשרד לקליטת עלייה.

סופה לנדבר: אנחנו במאבק שלנו נמשיך מול משרד האוצר.

סופה לנדבר: אני השבוע נפגשת גם עם השר.

סופה לנדבר: אתה יודע, סיפרתי לך, שמתי את מינהל הסטודנטים בעדיפות הראשונה.

סופה לנדבר: ואסור לשכוח שבזמן שהסוכנות יוצא מהפרויקט, המדינה חייבת לקחת את הפרויקט הזה.

סופה לנדבר: לקחת אותו במילים ובסיסמאות זה טוב ויפה, אבל אנחנו צריכים כסף ואתם צריכים לעזור לנו.

סופה לנדבר: לא צריכים, אני חושבת שאתם תהיו שותפים שלנו במאבק הזה.

סופה לנדבר: יש לנו עוד כמה נושאים שהם פרובלמטיים לעלייה.

סופה לנדבר: ותחשבו, רבותי, לא פעם אחת אמרתי בוועדה ובמליאת הכנסת, שהפירמידה הכלכלית בעולם התהפכה.

סופה לנדבר: המצב הכלכלי במדינת ישראל היום – נכון, אנחנו יודעים על כספים שחסרים – אבל המצב הזה יכול להיות עוד לפני המון שנים.

סופה לנדבר: גל העלייה המסיבי נתן מנוף כלכלי למדינת ישראל, ובזמן שאנחנו לא מתקצבים את המשרד לקליטת העלייה ועידוד עלייה ועלייה עצמה, וקליטה ותהליכים של קליטה, אנחנו פוגעים בכלכלה של מדינת ישראל.

סופה לנדבר: ככה אני מאמינה, ככה אני פועלת, ואני מאמינה שאתה תעשה הכול יחד אתנו – אנחנו בממשלה, אתם בכנסת.

סופה לנדבר: אנחנו רואים בוועדה הזאת לא רק פרטנרים שותפים, אנחנו רואים בכם אנשים שמבינים שיש יכולת ויש צרכים של המשרד לקליטת העלייה.

סופה לנדבר: אנחנו במשך שנים, ודימה לא אמר את זה, מנכ"ל המשרד, ניסינו להעביר כספים, כדי שבעצם כאשר הסוכנות התחילה לצאת מהפרויקט הזה, וזה היה הדרגתי, ניסינו למלא את הבור, ולקחנו תקציבים מאיפה שהיינו יכולים.

סופה לנדבר: אנחנו מוגבלים בגלל שחלק מהתקציב, אתם בדיוק יודעים, אנחנו לא יכולים לגעת בו, והכספים הגמישים הם כספים שאנחנו מקבלים לפרויקטים מסוימים שלא פחות חשובים.

סופה לנדבר: גם פרויקט שאתם מחר תדברו עליו, ווטרנים ובלקדניקים וניצולי שואה, זה אחד הפרויקטים של המשרד לקליטת העלייה.

סופה לנדבר: אני מצטערת, אני חייבת עכשיו לצאת לישיבת הממשלה, ואני פשוט מבקשת: כמו שאנחנו מעמידים את זה כאחד הפרויקטים החשובים – סטודנטים זה העתיד של מדינת ישראל.

סופה לנדבר: חסר לנו כסף.

נחמן שי: השרה, רק שאלה אחת.

נחמן שי: אני מאוד מעריך את העמדה שלך ואת הפעילות.

נחמן שי: איך אנחנו ממשיכים את התוכנית?

נחמן שי: אנחנו מוכנים לעזור.

סופה לנדבר: אנחנו צריכים לבטל בחוק ההסדרים את הסעיף.

נחמן שי: בבקשה, אנחנו נעזור.

נחמן שי: אנחנו – אני חושב, אני לא יודע אם כל חברי – רוצים בהמשך התוכנית הזאת, היא חשובה לנו.

נחמן שי: השאלה היא איך ממשיכים.

יואל רזבוזוב: את זה אנחנו נפתור פה היום.

סופה לנדבר: מינהל הסטודנטים צריך לקבל כל סטודנט שמגיע וקיבל את הכספים.

סופה לנדבר: הכספים שהוא קיבל כמלגה וכקיום, הוא צריך להמשיך לקבל.

סופה לנדבר: בגלל זה את המדרגות האלה צריכים לבטל בחוק ההסדרים.

יואל רזבוזוב: תודה רבה לשרה.

יואל רזבוזוב: רק יש לי נקודה אחת להבהיר: הסטודנטים שלא קיבלו השנה, למי הם פונים?

<קריאה: למינהל הסטודנטים.

סופה לנדבר: יש מינהל, הם יודעים את הדרך.

יואל רזבוזוב: כי יש לי פה כמה פניות, גם לפנינה.

סופה לנדבר: ואני רוצה להגיד: אני מאוד לא אהבתי.

יואל רזבוזוב: אז אנחנו נרכז, נוציא איזושהי הודעה, איפה הגוף שהם פונים, מי שלא קיבל השנה.

סופה לנדבר: המשרד לקליטת העלייה, לפני מאמר שהיה באחד הערוצים, לקחנו הלוואות.

סופה לנדבר: זה לא רק פרויקט של מינהל הסטודנטים.

סופה לנדבר: יש לנו רופאים שמקבלים מלגות קיום, יש לנו מדענים שמקבלים, יש לנו אלפי אנשים שממשיכים לחיות מכסף שאנחנו לקחנו כהלוואות כדי להחזיר אותן אחר כך כהלוואות.

סופה לנדבר: פנינו לחשב של משרד האוצר וביקשנו לאשר לנו הלוואה מיוחדת, כדי לתת לאנשים האלו קיום ואפשרות ללמוד ולהמשיך ללמוד בכל המסגרות שהם לומדים.

סופה לנדבר: מינהל הסטודנטים נמצא בתוך ההלוואות האלה.

סופה לנדבר: לי בלשכה יש פניות ציבור – גם לדימה, אבל לי במיוחד.

סופה לנדבר: אני לא קיבלתי מכתב מסטודנט אחד שלא קיבל במינהל הסטודנטים את הכסף לקיום ובגלל זה הוא נושר מהפרויקט.

<דמיטרי אפרצב: אנחנו מקבלים אלפי מכתבים.

יואל רזבוזוב: לא, אני מקווה מאוד שזה מקרים בודדים ושהבעיה תיפתר, ואנחנו ניתן את הכתובת.

סופה לנדבר: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה לשרה.

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת שמעון סולומון.

שמעון סולומון: תודה רבה.

שמעון סולומון: תודה על הקיום של הפגישה, כי דיברנו כל כך הרבה פעמים בכל מיני פורומים, וזו אני חושב הבמה הכי מתאימה, כולנו ביחד, למצוא איזשהו פתרון.

שמעון סולומון: אקדים במשפט אחד ואגיד: באמת הקהילה נמצאת בהרבה משברים, יש הרבה בעיות.

שמעון סולומון: אפשר גם למצוא הצלחות.

יואל רזבוזוב: איזה קהילה?

שמעון סולומון: קהילת יוצאי אתיופיה.

שמעון סולומון: ואחד הדברים היפים שאנחנו גאים בו, באמת שמרים אותנו מעל המים ואנחנו אומרים: טוב שזה קורה, זה השכלה גבוהה.

שמעון סולומון: עכשיו, יש כאלה גם ציניקנים שאומרים: אבל לא מוצאים עבודה.

שמעון סולומון: אני מאלה שטוענים שמשכיל הוא משכיל, מי שלמד למד, הוא הורה יותר טוב, אזרח יותר טוב, יודע לחקור, יודע לגשת.

שמעון סולומון: כך שאפילו אם ננתק את זה מזה שלא מוצאים עבודה, ההשכלה הגבוהה, אני אומר לכם, אולי אני אגזים, אבל זה בנפשנו, כי יש כל כך הרבה קשיים, שזה דבר, הפרויקט כמעט הכי יפה שאני יכול להגיד שבזכותו אנחנו נמצאים כאן.

שמעון סולומון: לכן העניין הזה של המימון של מינהל הסטודנטים – ניסינו ללמוד את זה לעומק עם החברים, חבר הכנסת טופורובסקי, עם היושב-ראש, עם פנינה ואתי, ניסינו לנתח.

שמעון סולומון: מ-2009 יש איזושהי טבלה, כולל כל הגורמים המממנים והנסיגה, למה הגענו למצב הזה, שיש נסיגה בצורה כזו או אחרת.

שמעון סולומון: יש גם את ההחלטה של משרד ראש הממשלה שבאמת הגענו למצב הקשה של היום בגלל ההסדרים.

שמעון סולומון: אז אני מחלק את הדיון הזה, אדוני היושב-ראש, לשני חלקים.

שמעון סולומון: חלק אחד זה כיבוי שריפה.

שמעון סולומון: גברתי השרה אמרה שאין, אבל צריכים להבין שיש פניות, וזה היופי – המנכ"ל, בלי לגחך – זה היופי, אתם צריכים להקשיב לנו כדי שנוכל לעבוד ביחד.

שמעון סולומון: אם יש, צריך להפנות, הרי אנשים לא סתם מדברים.

<דמיטרי אפרצב: לא, חבר הכנסת סולומון, סליחה, אל תקבל את הגיחוך שלי כגיחוך.

<דמיטרי אפרצב: אני פשוט רוצה להסביר לכם, חברים.

<דמיטרי אפרצב: משרד הקליטה בחודשים האחרונים מקבל אלפי פניות.

<דמיטרי אפרצב: אין אף פנייה שנשארת ללא מענה, בנוהל של 24 שעות.

פנינה תמנו: אבל יש גם כאלה שלא פונים למשרד הקליטה.

<דמיטרי אפרצב: אתם צריכים להבין, שמבין הפניות יש גם פניות של אנשים, שבמקום לגשת ולעשות את מה שנדרש, ולכן הם לא קיבלו תוצאה, קיבלו תוצאות.

שמעון סולומון: לא ניכנס להתגוננות.

<דמיטרי אפרצב: לא, לא התגוננות.

שמעון סולומון: המצב הוא תמונת מצב של השטח, ובמקומך הייתי אומר: תעבירו לי.

שמעון סולומון: נקודה.

<דמיטרי אפרצב: אמרתי את זה לא פעם ולא פעמיים.

ישראל חסון: המנכ"ל, גם לא זה תשובה.

<דמיטרי אפרצב: בהחלט.

<דמיטרי אפרצב: תשובות זורמות באופן שוטף מלשכתי ומכל מקום באלפים.

<דמיטרי אפרצב: אני יכול אפילו להקריא לכם, בין יתר הפניות, פניות שיותר נוגעות, אדוני היושב-ראש, לבעיה המהותית.

<דמיטרי אפרצב: הנה, רשמתי פה לעצמי, אחת הפניות של הסטודנטים, שזה בעצם המוטו המרכזי: אנא, אל תפגעו בהליכי קליטתנו ועלייתנו ארצה בגין צמצום הסיוע במינהל הסטודנטים, תנו לנו הזדמנות.

<דמיטרי אפרצב: יש גם פניות מהותיות.

שמעון סולומון: בסדר גמור.

שמעון סולומון: אני לא סותר את מה שאתה אומר.

שמעון סולומון: אני רק אומר שיש גם צד אחר.

שמעון סולומון: אתה יודע, זה כל היופי, לחבר בין השטח לבין המטה.

שמעון סולומון: לא הכול אתה יודע, מה שקורה ברמת הסטודנט באוניברסיטה כזו או אחרת.

<דמיטרי אפרצב: אנחנו מודעים.

שמעון סולומון: לכן במקומך הייתי אומר: בואו באמת תעבירו לנו, נבדוק את זה, זה השילוב הכי יפה שאני רואה.

שמעון סולומון: זה כיבוי השריפה, זה לא לטווח הארוך.

<דמיטרי אפרצב: כל משפט שני שלי הוא להעביר אלינו את הפניות.

יואל רזבוזוב: שמע, שמעון, עשיתי סיור במשרד הקליטה, באמת יש להם מערכת לפניות ציבור, מערכת מאוד משוכללת.

יואל רזבוזוב: אבל עוד פעם, אם אנחנו נתקלים בפניות ורואים איפשהו שזה לא נקלט, חשוב שזה יעבור דרכנו ואנחנו נעביר.

יואל רזבוזוב: ואני בטוח שהמנכ"ל ייתן הוראה לענות לכולם.

שמעון סולומון: מצוין.

פנינה תמנו: המטרה היא באמת לפתור את הסוגיה כדי שזה לא ימשיך ולא יהיו פניות.

<דמיטרי אפרצב: בדיוק.

שמעון סולומון: רק להשלים, זה החלק באמת של כיבוי שריפה מה שקורה היום, ואנחנו מקבלים, מה לעשות, הרבה פניות ולא יכולים להישאר אדישים אלא חייבים להעביר את הדברים.

שמעון סולומון: הדבר היותר חשוב בעיני זה לטווח הארוך, איך אנחנו מסדירים את זה.

שמעון סולומון: ישבנו עם שר האוצר והבעיה המרכזית זה חוק ההסדרים שעשו ב-2010, ועל זה בעצם ההתמקדות שלנו תהיה כדי שזה לא יהיה באמת מחולק לארבע, חמש שנים.

יואל רזבוזוב: תציין שיצא מסמך מיד אחרי הפגישה עם שר האוצר, הוצאנו מסמך שאנחנו מבקשים לבטל את הסעיף בחוק ההסדרים, הסעיף של המדרגות והמלגות, וטרם קיבלנו תשובה, ואנחנו מקווים שזה ילך בכיוון החיובי.

שמעון סולומון: זה הדבר המרכזי.

ישראל חסון: אדוני היושב ראש, ישבה פה שרה מכובדת שהיא להערכתי חברה בקואליציה.

ישראל חסון: אני לא יודע למה היא לא באה לפה ואמרה לנו שהיא דיברה עם ראש הממשלה וקיבלה התחייבות.

ישראל חסון: מה אני יכול לעשות במקומה?

ישראל חסון: לא שמעת אותי.

שמעון סולומון: כי זה מסמך של משרד ראש הממשלה, חוק ההסדרים.

ישראל חסון: אדוני היושב-ראש, הייתה פה שרה מכובדת שאני מאוד מכבד אותה, ואין לי שום ספק שמשרד הקליטה עובד ביעילות מופלאה.

ישראל חסון: אז מדוע היא לא באה לפה לדווח שהיא שוחחה עם ראש הממשלה וקיבלה התחייבות ממנו שפרויקט כל כך חשוב יתוקצב?

ישראל חסון: זה כל מה שהייתי צריך לשמוע.

<חיליק בר: אולי כי היא עוד לא קיבלה את ההתחייבות הזאת.

ישראל חסון: לא לא, סליחה, אבל היא לא צריכה אותי בשביל זה.

ישראל חסון: לבוא לפה כדי שאנחנו נצעק ג'ימליה יחד איתה לא מקדם שום דבר.

ישראל חסון: היא הייתה צריכה להגיד לנו פה: דיברתי עם ראש הממשלה – ראש הממשלה מסכים, ראש הממשלה לא מסכים.

ישראל חסון: זה לא עניין למשא ומתן, זה ממשלה שצריכה לקבוע סדר עדיפות.

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת ישראל חסון, אני אגיד לך: הנושא מאוד חשוב.

יואל רזבוזוב: אתה יודע באיזה מצב נמצאת הממשלה שלנו, מה הגירעון שלנו, מה בדיוק ההשלכות עכשיו, כל הקיצוצים.

יואל רזבוזוב: ואני חושב שכאן בוועדה הזאת אנחנו ניקח את כל התותחים הכבדים, כולל השרה מהקואליציה, כולל חברי הכנסת מהקואליציה, כולל חברי הכנסת מהאופוזיציה, וכולנו צריכים לבוא ולדרוש כאן פתרון, כי אנחנו מבינים שהנושא הזה חשוב.

יואל רזבוזוב: אם אחד ייקח את זה ואנחנו נשב פה בשקט, אני לא חושב שיהיה פה פתרון.

יואל רזבוזוב: אנחנו צריכים להפעיל פה את כל הלחץ ולמצוא את הכסף.

יואל רזבוזוב: יש ארגונים נוספים, אנחנו עוד מעט נתקרב לנושא של הדיון ממש, פרקטי על התקציבים, ונראה איך אנחנו יכולים לסדר.

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת חיליק בר רצה להגיד כמה מילים.

<חיליק בר: כן.

<חיליק בר: קודם כול, מה שחבר הכנסת חסון התכוון בעצם זה שלא בידי הוועדה נמצאים הפתרונות לדבר הזה.

<חיליק בר: מצד אחד, זה נכון, צריכה ללכת שרת הקליטה לראש הממשלה ולסגור את זה.

<חיליק בר: ומצד שני, חבר הכנסת חסון, יש לנו פה בן-אדם שפעם בשבוע רב מכות עם שר האוצר פיזית.

<חיליק בר: אז גם עליך אנחנו נוכל, אני חושב, לסמוך שבהתנהלות האלימה ביניכם תהיה אלים גם בנושא הזה.

יואל רזבוזוב: אתה שם אותי בפינה.

<חיליק בר: ואני חושב שגם אם אין – דיברנו פעם שעברה על שיניים, לא שיניים – אנחנו צריכים לעשות שני דברים.

<חיליק בר: אחד זה לעקוב אחרי המועד האחרון שממנו אין חזור, שבו במשרד האוצר יחליטו לתמוך או לא לתמוך בדבר הזה.

<חיליק בר: ושניים, בשיניים היחידות שיש לנו, חוץ משריריך, אדוני, לתבוע כהצעת החלטה של הוועדה הזאת את התקצוב המלא לסיפור הזה, להגיד שהנושא חשוב לנו מאוד, לפרט גם למה כמובן, ולהוציא מפה קריאה כהחלטה של הוועדה למשרד האוצר ולמשרד ראש הממשלה שהסיפור הזה, עד כמה שיכולים, אנחנו לא נוותר עליו בחוק ההסדרים או בתקציב הבא.

<חיליק בר: ואני אשמח שנקבל החלטה כזאת.

בועז טופורובסקי: אדוני היושב-ראש, יש נציג ות"ת, נכון?

בועז טופורובסקי: אורנן?

בועז טופורובסקי: אתה יכול להגיד לי, בבקשה, אם יש כוונה לות"ת לעזור במימון של הסיפור הזה?

<אורנן פודם: ות"ת בדיוק בימים האלה גם נמצאת בהליך של הרפורמה - - -

יואל רזבוזוב: רגע, בועז, קצת הקדמת את המאוחר.

יואל רזבוזוב: רגע, נציג הות"ת, אורנן.

יואל רזבוזוב: תן לנו עוד כמה דקות, אתה תענה על השאלה של בועז.

יואל רזבוזוב: חשובה מאוד השאלה, אבל אני רוצה להגיע לזה עוד כמה שניות.

יואל רזבוזוב: בסדר?

יואל רזבוזוב: ברשותך, בועז.

בועז טופורובסקי: יש לי עוד כמה שאלות.

בועז טופורובסקי: אחר כך תיתן לי זכות דיבור.

יואל רזבוזוב: אין בעיה, ניתן לבועז.

פנינה תמנו: משפט.

יואל רזבוזוב: פנינה, משפט, וחבר הכנסת חסון.

יואל רזבוזוב: ואני רוצה לעבור לארגונים שיסבירו לנו את החשיבות, איך הם רואים את זה.

פנינה תמנו: אני רוצה להתייחס לדבריו של חבר הכנסת בר, ולומר לך שבסופו של דבר לא מדובר פה ברצונו הטוב של שר האוצר, זה ברמה של מדיניות.

פנינה תמנו: אני חושבת שמדינת ישראל, ואני מדברת על הממשלה, צריכה להחליט שפרויקט כזה שיש לו תוצאות כל כך טובות, ההחלטה היא להשאיר אותו.

פנינה תמנו: וזו אמורה להיות החלטה של הממשלה ולא של שר אוצר שבא ועושה טובות ליושב-ראש הוועדה כי הוא חבר בסיעתו.

<חיליק בר: פנינה, בכל הכבוד, שר האוצר הוא חבר בממשלה והוא אחראי על הכלכלה.

פנינה תמנו: בסדר גמור.

<חיליק בר: אז זה בסדר שאת מגינה על שר האוצר ואני מבין את זה מבחינה מפלגתית.

<חיליק בר: אבל אל תעשי הנחות לשר האוצר, כי שר האוצר הוא האמון על הכלכלה של ישראל.

פנינה תמנו: חבר הכנסת בר, אני לא עושה לו הנחות, כי הוא חלק מהממשלה.

<חיליק בר: ומי שיכול לתבוע את זה מראש הממשלה זה שר האוצר.

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת בר, פנינה צודקת, שר האוצר מקבל היום המון המון החלטות קשות, החלטות גורליות.

<חיליק בר: בסדר.

יואל רזבוזוב: ואנחנו היינו אצלו בישיבה, הוא שמע אותנו.

<חיליק בר: חבר'ה, תתחילו להגן על שר האוצר בכל החלטה שתחשבו שהוא לא יוכל להוביל, אז אנחנו לא נוביל שום דבר בכנסת.

<חיליק בר: תאמינו, גם אני רוצה בטובתו של שר האוצר.

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת בר, תן לחברת הכנסת פנינה.

פנינה תמנו: קצת ג'נטלמניות.

<חיליק בר: כבר יש בחירות, יואל, ואנחנו לא ידענו?

<חיליק בר: יש בחירות בפתח?

<חיליק בר: הפריימריז רק עוד שבע שנים ביש עתיד.

יואל רזבוזוב: רגע, חבר הכנסת בר, תן לפנינה לסיים את המשפט.

פנינה תמנו: אני חושבת שמעבר למציאת הפתרון צריך שתהיה פה גם ברמה הדקלרטיבית, שמדינת ישראל מבינה בחשיבות של השכלה גבוהה בקרב עולים חדשים.

פנינה תמנו: ולכן לא יהיה זה נכון לתת רק החלטה של שר אוצר.

<חיליק בר: אני מסכים אתך, אבל דקלרציות לא יביאו תקציב לדבר הזה, בכל הכבוד.

פנינה תמנו: זה יביא תקציב בהמשך.

פנינה תמנו: ברגע שיש הצהרות כאלה זה דבר מאוד חשוב.

ישראל חסון: אדוני היושב-ראש, אני חייב לומר לך שלי אין ספק מה חשיבות הפרויקט הזה.

ישראל חסון: לא לי, לא לשרה ולא לאף אחד מאלה שיושבים כאן.

ישראל חסון: עכשיו, השאלה בדיון הזה היא האם זו פעולה בתנועה או שזה משהו שאנחנו רוצים באמת לקבל עליו תשובות?

ישראל חסון: אם זה חשוב, במצב של קיצוצים יש סדר עדיפויות.

ישראל חסון: גם משרד הקליטה יכול לשבת פה ולהגיד: אדוני, זה נמצא אצלי בראש סדר העדיפויות, לפיכך אני מציג מספר חלופות: דבר ראשון, אני רוצה החלטה של ראש ממשלה – תקשיב, לא שר אוצר, שהוא אדם יקר, שמוטלות עליו הרבה משימות.

ישראל חסון: אני אומר לך: היא הייתה צריכה לבוא לפה ולומר שראש הממשלה רואה בזה – הוא המנהל שלה, שר האוצר הוא לא המנהל שלה.

ישראל חסון: היא הייתה צריכה לבוא לפה, ומאחר ואני מאוד מכבד ומוקיר אותה והיא הלכה, והרגשתי שהיא גם קצת חולה לא רציתי להקשות.

ישראל חסון: אבל השאלה שמתבקשת: גברתי, תאמרי לי בבקשה, האם ראש הממשלה מודע לכך שאת הולכת לסגור?

ישראל חסון: ואם כן, מה הוא אומר?

ישראל חסון: שר האוצר – אני לא עובד אצלו, היא לא עובדת אצלו.

ישראל חסון: שר האוצר בסופו של דבר קובע סדר עדיפויות בהתאם להחלטת ראש ממשלה.

ישראל חסון: הדבר השני שאני הייתי מצפה עכשיו ממנכ"ל משרד הקליטה, שיישב פה ויגיד לי: אדוני, זה מספיק חשוב לי בשביל לסגור שני מרכזי קליטה כי יש ירידה בעולים – סתם, אני אומר את זה כדוגמה – אני סוגר שני מרכזי קליטה בשביל לקיים את הפרויקט הזה.

ישראל חסון: תציע חלופות, תגיד לי מה החלופות שלך.

ישראל חסון: עכשיו, לשבת פה ולהגיד לעצמנו: ההוא בחור טוב, זה יותר חזק ולאבא שלי יש יותר גדול – זה לא מעניין אותי בכלל.

ישראל חסון: שהשרה תגיד: ראש הממשלה, שהמנכ"ל יגיד לי מה החלופות שלו בשביל לקיים את זה.

יואל רזבוזוב: תודה לחבר הכנסת חסון.

יואל רזבוזוב: כן, חבר הכנסת נחמן שי.

נחמן שי: אני רוצה להוסיף – אני לא יודע כמה אפשר עוד להוסיף על הדברים שנאמרו – תראו, היה לי ברור, אני זוכר את ההחלטה הזאת, יש פה החלטה עקרונית של הסוכנות לצאת מנושאים מסוימים ולעבור לנושאים אחרים.

נחמן שי: זו האסטרטגיה של הסוכנות.

נחמן שי: היא גיבשה את האסטרטגיה, היא באה לממשלה והיא אמרה: אנחנו במסגרת האסטרטגיה החדשה שלנו פורשים מכמה פרויקטים.

נחמן שי: אם הפרויקטים חשובים למדינת ישראל, והם חשובים, הממשלה צריכה לקחת אותם על עצמה.

נחמן שי: באותה החלטה מפורסמת יש עוד סעיפים, לא רק הסעיף הזה, יש עוד סעיפים שכולם נובעים מאותה החלטה.

נחמן שי: היה צריך לחשוב באותה נקודת זמן שהגיע הרגע שהמדינה תצטרך להוציא כסף ולשלם על התוכניות האלה.

נחמן שי: עכשיו, שנה אחת איכשהו, אני מבין מדבריך, המנכ"ל, הסתדרנו, עכשיו הגענו לרגע המכריע.

נחמן שי: צריך יותר כסף וכנראה כל העול נופל על כתפי משרד הקליטה, ואין להם את המשאבים.

נחמן שי: אבל זה ויכוח פנימי.

נחמן שי: בסופו של דבר קודם כול צריכה ליפול החלטה שממשיכים את התוכנית הזה, ואת המשאבים שיחפשו מבית.

נחמן שי: מצוקתה של מדינת ישראל היא מאוד גדולה, אנחנו יודעים את זה – שיקצצו במקומות שצריך לקצץ, לא לגעת בתוכנית הזאת.

נחמן שי: אני יוצא מפה בהרגשה שלא קיבלנו תשובה מוסמכת, האם התוכנית נמשכת?

נחמן שי: נקודה.

נחמן שי: והכסף – שיגיע.

נחמן שי: אני לא מבטל את הדברים שלכם.

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת נחמן שי, עוד לא סוף הדיון, ואנחנו נצא מפה עם החלטה סופית, אנחנו נצא פה עם איזושהי החלטה לפרוטוקול ונגיד אותה.

נחמן שי: מאה אחוז.

נחמן שי: תודה.

יואל רזבוזוב: רציתי כמה מילים לתת למנכ"ל משרד הקליטה.

<דמיטרי אפרצב: תראו, קודם כול, אסור לי לגעת בסוגיות פוליטיות – קואליציה, אופוזיציה, אני לא נכנס לזה, זה לא ענייני.

<דמיטרי אפרצב: אני גם לא חולק על מה שאתה אומר, אדוני, ישראל חסון, באמת לא נכנס לזה.

<דמיטרי אפרצב: אבל אנחנו בוחרים לעצמנו סוג של אסטרטגיה שהיא אסטרטגיה מקצועית, שלא עם כל דבר, גם אם הוא דבר סופר חשוב, הולכים ישר לראש הממשלה, אלא יש פרטנרים, והם פרטנרים טובים, ממצים את הדיון התקציבי עד תום.

שמעון סולומון: אדוני המנכ"ל, על מה תלך בנושא יוצאי אתיופיה, אם בדבר הזה לא תלך למשרד ראש הממשלה?

<דמיטרי אפרצב: אם תרשה לי להשלים.

שמעון סולומון: אלא אם כן, תגיד: זה לא חשוב לי, אני משאיר אותו מאחורה, ושיסתדר.

שמעון סולומון: אני לא מבין את זה.

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת סולומון, תן לו להשלים את הדברים.

שמעון סולומון: לא, אני שומע בין הדברים שלו שזה לא חשוב, הוא לא יילחם על זה.

שמעון סולומון: בוא תגיד את זה באופן גלוי – מה המדיניות?

שמעון סולומון: כמנכ"ל, איך אתה הולך לבצע, כן או לא?

שמעון סולומון: זאת הוועדה.

שמעון סולומון: הוועדה צריכה לשמוע תשובות.

<דמיטרי אפרצב: תראה, אני מכבד אותך, ולכן אתה תרשה לי להמשיך.

שמעון סולומון: אני גם מכבד אותך.

<דמיטרי אפרצב: לא, איך שאתה מתפרץ לדברי – לא.

<דמיטרי אפרצב: אבל זו זכותך.

<דמיטרי אפרצב: אתה המחוקק, לא אני.

<דמיטרי אפרצב: אני לא זקוק לציונים מאף אחד.

<דמיטרי אפרצב: זכויותי ומה שנעשה על-ידי משרד הקליטה לטובת קליטת עולי אתיופיה זה רשום, ועוד נקיים על זה דיונים, אוקיי?

<דמיטרי אפרצב: אני לא מכיר באף קדנציה אף שר ומנכ"ל שתרמו לטובת הנושא הזה - - -

יואל רזבוזוב: אם אפשר לקצר, בבקשה.

<דמיטרי אפרצב: לכן אני לא רוצה להיכנס לזה.

<דמיטרי אפרצב: הנושא הזה הוא בסדר עדיפות עליונה.

<דמיטרי אפרצב: אנחנו נמצאים באינטראקציה מאוד נמרצת עם פקידי משרד האוצר.

<דמיטרי אפרצב: זאת הזדמנות גם להגיד – זאת אומרת, כאן יש לנו דיון ויש לנו ויכוח – פקידי משרד האוצר, אחרי שפנינו וביקשנו בגלל המשבר שנקלענו, בגלל הבחירות ובגלל תקופת מעבר, קיבלנו מהחשב הכללי וקיבלנו ממשרד האוצר תשובות אולטימטיביות – אף משרד ממשלתי אחר לא קיבל – בגלל שהיה צורך להמשיך לשלם שכר לימוד, בגלל שהיה צורך להמשיך לשלם דמי קיום של הרבה מאוד אוכלוסיות, כולל יוצאי אתיופיה, כולל יוצאי מדינות אחרות, ועל זה מגיע להם מברוק.

פנינה תמנו: אם בסוף יחליטו שלא נותנים לכם את ההפרש, האם משרד הקליטה ישלים את השאר בזה שהוא יקבע לו סדר עדיפויות ויגיד: מינהל הסטודנטים זו פרה קדושה שלי?

<דמיטרי אפרצב: משרד הקליטה מטפל ב-300,000 זכאי טיפול כל שנה.

<דמיטרי אפרצב: ולא ניתן לקחת אוכלוסייה אחת ולהפיל אותה על אוכלוסייה אחרת, הכי יקרה שלא תהיה, מכיוון שבזה אנחנו נפגע בעלייה.

פנינה תמנו: מי זו אוכלוסייה אחת?

פנינה תמנו: אנחנו מדברים על כלל האוכלוסיות.

יואל רזבוזוב: שנייה, חשוב לציין כאן:

יואל רזבוזוב: מדובר על כ-7,000 סטודנטים.

<דמיטרי אפרצב: אם רוצים לשמוע תשובה, אז תנו לי להשלים אותה.

יואל רזבוזוב: מנכ"ל משרד הקליטה, אם אפשר בכמה מילים לסיים, כי יש לנו פה את נציג האוצר שצריך לעזוב עוד מעט, ואני רוצה תשובות ממנו.

נחמן שי: תנו לו לדבר.

ישראל חסון: דימה, אתה יודע שאנחנו מעריכים אותך שנים רבות, ואין חולק על מעשיך.

ישראל חסון: אבל אתה מחר יכול לקבל תשובה שלילית?

ישראל חסון: קיבלת תשובה שלילית משר האוצר, כי הוא לא סוחב בנטל.

ישראל חסון: עכשיו, זו שאלה אליך: אתה כמנכ"ל סוגר את הפרויקט או שאתה מתעדף אותו אחרת אצלך במשרד?

<דמיטרי אפרצב: אני אומר לכם: במצב התקציבי הקיים, במידה ומשרד הקליטה לא יוכל לקבל מענה, אין לו מקור תקציבי לכסות, ולכן האלטרנטיבות - - -

ישראל חסון: שנייה.

יואל רזבוזוב: חברים.

<דמיטרי אפרצב: לא נסגור את הפרויקט.

<דמיטרי אפרצב: אבל אנחנו גם מתנגדים להמשך, או להצעות למיניהן שאנחנו מקבלים, להמשיך את הפרויקט הזה במימון שכר לימוד חלקי, בביטול של דמי קיום, בביטול של שנות טיפול.

<דמיטרי אפרצב: אגב, היו דברים מעולם.

ישראל חסון: - - -

פנינה תמנו: - - -

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת חסון, פנינה, הובנה הנקודה, תודה רבה.

פנינה תמנו: הערה קטנה: תקציב משרד הקליטה הוא מיליארד שקלים, ומתוך המיליארד שקלים לא מצליחים למצוא עוד 35,000,000 שקלים?

יואל רזבוזוב: חברת הכנסת פנינה, עכשיו אם אנחנו מקצצים לנושא אחר, נעשה עוד שבוע עוד ועדה בנושא אחר שגם הוא חשוב.

יואל רזבוזוב: יש לנו כאן את נציג האוצר, דב בארי, הוא צריך פשוט לעזוב עוד מעט, אנחנו רוצים לשמוע מה דעתך, איך אתה רואה את כל העניין.

<דב בארי: צהריים טובים.

<דב בארי: אל"ף, אני רוצה להודות ליושב-ראש הוועדה, באמת יש פה נושא חשוב, והדילמות שמעלים פה חברי הכנסת, מעלים פה חברי הוועדה, הן דילמות אמיתיות לגבי איך ממשיכים את הנושא של מינהל הסטודנטים, וממשיכים לתקצב אותו בלי לפגוע בסטודנטים ובפעילות השנה.

<דב בארי: ייאמר לזכות משרד הקליטה, וזה מה שלא רואים פה סביב השולחן כרגע אבל כן רואים בדיונים שנעשים לקראת מסגרת התקציב, שהנושא כן נמצא בסדרי העדיפויות של משרד הקליטה, ואת זה אני מעיד בתור מישהו שיושב איתם לקראת דיוני התקציב.

<דב בארי: הממשלה אמורה לדון על התקציב במהלך החודש הקרוב, אני לא יכול להתחייב על התאריך המדויק, מתוך תקווה שבמהלך החודש הקרוב נמצא גם איזשהו פתרון, ולו גם חלקי, לנושא הזה.

<דב בארי: והנושא כן נמצא בסדרי העדיפויות של משרד הקליטה, זאת אומרת אי שם בבקשות לנושא התקציבים, להסדרת תקציב שלהם ל-13'-14'.

<דמיטרי אפרצב: אני אשמח אם תציין באיזה מקום בסדר העדיפות זה נמצא במשא ומתן מולך.

ישראל חסון: נהדר.

ישראל חסון: אתה יודע מה?

ישראל חסון: תוריד משהו מלמטה, ונגמר הסיפור.

שמעון סולומון: זה מה שרוצים לשמוע.

שמעון סולומון: אתה לא אומר את זה, אנחנו לא נבין.

<דב בארי: אבל, כפי שאמרו פה חברי הוועדה גם, וצריך לצייר את זה ולא לצבוע את הדברים בצבע ורוד, שנת התקציב היא שנה לא פשוטה.

<דב בארי: אנשים קוראים בעיתונים ויודעים, ומה שכתוב בעיתונים זה נכון, ומה שנותנים פה בהכרח לא ייתנו שמה.

<דב בארי: ואותו דבר גם לנושא הטיפול במינהל הסטודנטים.

<דב בארי: ולכן חשוב להגיד: אין בנושא הזה איזושהי התחייבות, אלא יש פה כוונה להגיד שכאשר באים להתחשבן או כאשר באים לבנות תקציב לשנת 2013, הנושא בתקווה יקבל את תשומת הלב הראויה לו, כפי שעולה פה וכפי שעולים פה הרצונות מחברי הוועדה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה לנציג האוצר, דב בארי.

יואל רזבוזוב: אני רוצה להגיד כמה מילים לכולם, חברי הכנסת מהאופוזיציה ומהקואליציה.

יואל רזבוזוב: צריכים להבין, ברגע שאנחנו לוחצים את משרד הקליטה עכשיו לקבל החלטה אצלם, זאת אומרת יסגרו עוד איזשהו מרכז קליטה, ואנחנו נבוא ונעשה דיון עוד פעם, ואז יגידו לאיפה אנשים ילכו הביתה.

יואל רזבוזוב: אנחנו צריכים לדעת להביא את הכסף.

יואל רזבוזוב: קודם כול, אמרנו, יש את הבעיה של הסעיף בחוק ההסדרים, חשוב מאוד לבטל אותו, ועל זה אנחנו צריכים פה כולנו להילחם.

יואל רזבוזוב: גם אם נקבל את הכסף לא נוכל להשתמש בו, כי הכסף צבוע, כמו שכולם יודעים, ופשוט לא יתאפשר לנו לחלק את המלגות האלה כמו שאנחנו רוצים.

יואל רזבוזוב: עכשיו, בועז טופורובסקי, תגיד כמה מילים ותפנה את השאלה שלך, בבקשה.

בועז טופורובסקי: אני רוצה להגיד כמה מילים אחרי שאני אקבל תשובות.

בועז טופורובסקי: מה קורה עם הות"ת?

<אורנן פודם: ות"ת בימים אלה גם נמצאת, כחלק מהרפורמה של מינהל הסטודנטים ונוכח התייעלותה ויישומה של הרפורמה, ובמידה ויהיו קיצוצים על ות"ת, ות"ת בודקת את אפשרותה לעזור למינהל הסטודנטים.

יואל רזבוזוב: מה זה "בודקת את האפשרות לעזור"?

<אורנן פודם: היא בימים אלה בדיונים.

יואל רזבוזוב: אני אלך יותר פרקטי.

יואל רזבוזוב: אם באמת משרד האוצר, כמו ששמענו פה, שמים את זה בסדר עדיפויות במקום מאוד גבוה, ויש לנו את משרד הקליטה, יש השתתפות של האוצר – אתם תהיו מוכנים להיות חלק?

<אורנן פודם: עוד פעם, צריך לראות את הקיצוצים שמופעלים עלינו.

<אורנן פודם: וכן, זה בהחלט בסדר עדיפות גבוה אצלנו – גם בהעברת כספים וגם כחלק מהכלים הקיימים כיום, כמו קרן הסיוע של ות"ת – להכניס את האוכלוסייה הזאת לתוך המלגות האלה, שיהיו זכאים לקבל את המלגות האלה.

בועז טופורובסקי: אורנן, הבנתי, שנייה.

בועז טופורובסקי: דימה, 35,000,000 שקל אין עליהם בעיה בתקציב שאנחנו מדברים עליו, או שגם עליהם יש בעיה?

<דמיטרי אפרצב: בסיס תקציב.

<דמיטרי אפרצב: כמובן אם יוטל flat של 10% על משרד הקליטה, אז הסכום הזה ירד.

בועז טופורובסקי: הבנתי.

בועז טופורובסקי: מירי, 34 עובדים יש במינהל הסטודנטים?

<מירי כהן: היום יש קרוב ל-70 עובדים.

יואל רזבוזוב: על 7,000 סטודנטים?

<מירי כהן: 50 עובדים הם עובדי הסוכנות היהודית, שמסיימים את ההעסקה שלהם השנה.

בועז טופורובסקי: 50 עובדים?

<יהודה שרף: 64 עובדי הסוכנות היהודית.

בועז טופורובסקי: 64 שמפסיקים את עבודתם, שהסוכנות מממנת אותם?

<מירי כהן: כן.

<דמיטרי אפרצב: ואנחנו מבקשים 25 תקנים במקום הקבוצה הזאת, בצורה מצומצמת.

<דמיטרי אפרצב: וגם להטיל עוד אחריות וטיפול בנושא של כל הצעירים בכלל, לבסס על זה מהפכה שלמה בתחום קליטת צעירים.

בועז טופורובסקי: אני רוצה להגיד כמה דברים אחרי שקיבלתי כמה תשובות.

בועז טופורובסקי: אני חייב להגיד קודם כול לגבי הסוכנות היהודית, ניסיתי כל השבועיים האחרונים להשיג אתכם – לא אותך ספציפי, התקשרנו למשרד יושב-ראש הסוכנות – היום הם הואילו בטובם לחזור אלי ולהגיד שנציג קשרי הממשל יחזור וידבר.

בועז טופורובסקי: אני חושב, קודם כול, אני אשמח אם תעביר את המסר אצלך בסוכנות, שזה לא מכובד להתייחס ככה לאף אחד, בטח לא לחבר כנסת.

בועז טופורובסקי: החלטת הממשלה שעליה מדובר היא החלטה שקראתי אותה בעיון.

בועז טופורובסקי: קודם כול, עכשיו אנחנו כבר בלי החלטת ממשלה, עכשיו אנחנו מחכים שמישהו יחליט.

בועז טופורובסקי: אני חושב שמן הראוי שעכשיו בדיוק כשאנחנו חיים במצב כזה קשה, אני יודע שגם הסוכנות במצב תקציבי קשה, שתהיה איזה עזרה של הסוכנות ולא יגידו: אוקיי, חבר'ה, כל העובדים שלנו – שהייתי בטוח שמדובר על פחות, אבל מדובר על 64 עובדים – פשוט שילכו, יחפשו עבודה.

בועז טופורובסקי: אני חושב שזה לא לעניין, זה חסר אחריות.

בועז טופורובסקי: ומן הראוי, בדיוק עכשיו כשאנחנו רואים את המצב שיש לנו בור של 36,000,000 שקלים, אפשר לנסות לראות איך אנחנו יכולים לעזור, לא עוד שנה, שנתיים, שגם אם נפטרים מעובדים, סליחה על הביטוי הקשה "נפטרים מעובדים", אז עושים את זה בצורה מכובדת וגם זה עושים בצורה שיודעים פחות או יותר מה האופק.

בועז טופורובסקי: אני חושב שאין ספק שצריכה להיות כאן איזושהי השתתפות ועזרה של כמה גופים.

בועז טופורובסקי: יש 35,000,000 שקל בבסיס התקציב של משרד הקליטה, על זה דיברנו.

בועז טופורובסקי: אנחנו נדבר עם הות"ת מל"ג, תהיה גם עזרה מהות"ת מל"ג.

בועז טופורובסקי: לות"ת מל"ג, למי שלא יודע מסביב לשולחן הזה, יש תקציבי שכר לימוד של בערך 9 מיליארד שקל, זה תקציב די גדול.

בועז טופורובסקי: ויש להם תוספות תקציביות מאוד רציניות בשנים האחרונות.

בועז טופורובסקי: אז בהחלט ות"ת מל"ג יכולה, מהתוספת התקציבית של כמה מאות מיליוני שקלים שהיא אמורה לקבל השנה, לעזור קצת לסטודנטים עולים, אנחנו לא מבקשים למישהו שהוא לא סטודנט.

בועז טופורובסקי: משרד רוה"מ עזר קצת, אני חושב שמן הראוי כן לקחת את הקריאה של חבר הכנסת חסון, ולהגיד למשרד ראש הממשלה: אדוני ראש הממשלה, המשרד שלך, המשרד ברשותך, קיבל את ההחלטה הזאת וקיבל בזרועות פתוחות – אני פשוט קורא ממה שכתוב – את ההודעה של הסוכנות היהודית שהיא מפסיקה לממן את אותם סטודנטים עולים.

בועז טופורובסקי: אז אם מקבלים את זה בזרועות כאלה פתוחות, גם אפשר לנסות ולעזור למצוא מקור תקציבי.

בועז טופורובסקי: ואני מבקש מהסוכנות – אני יכול כרגע רק לבקש, ובטח אתה תגיב על דברי – תעזרו לנו עכשיו.

בועז טופורובסקי: אנחנו עדיין נמצאים במקום שלא מצאנו פתרון קבע.

בועז טופורובסקי: אפשר לעזור, במיוחד שיש כאן הרבה מאוד עובדים גם שלכם, במיוחד שזה כן נוגע לעבודת הסוכנות בצורה מאוד מאוד ברורה.

ישראל חסון: בועז, תוסיף שאלה בבקשה לסוכנות: באיזה עוד תחום אצלם מפטרים 64 עובדים?

בועז טופורובסקי: הם בטח גם קיצצו משכר ההנהלה.

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת טופורובסקי, יש לי מכתב פה מהסוכנות, 34 עובדים.

<קריאה: תתפלא לשמוע.

ישראל חסון: תגיד, לא עובדי קבלן.

ישראל חסון: תגיד לי איזה עוד מקום אתה מפטר 64 עובדים.

<יהודה שרף: חבר הכנסת חסון, אין לנו עובדי קבלן, אחד.

<יהודה שרף: שניים, תתפלא לשמוע, אנחנו בקיצוץ מאוד מאוד רציני של כוח אדם.

ישראל חסון: באיזה עוד מחלקה מפטרים 64 עובדים?

<יהודה שרף: אני מנהל היחידה לעלייה וקליטה ומשימות מיוחדות.

<יהודה שרף: אני יכול לענות לך על הדברים האלה.

<יהודה שרף: ובאותה נשימה, צריכים להבין, שהתקציב שירד ממינהל הסטודנטים, הוא הוסט למשהו אחר.

ישראל חסון: אה.

ישראל חסון: הבנת?

<יהודה שרף: אני אענה לך גם למה, חבר הכנסת חסון.

ישראל חסון: תגיד לי מאיפה עוד הולכים לפטר 64 עובדים.

<יהודה שרף: אני עונה לך.

יואל רזבוזוב: תנו לו לענות.

פנינה תמנו: מר שרף, אני רק רוצה להתנצל, אני נאלצת לעזוב לישיבת הנשיאות.

יואל רזבוזוב: תודה, חברת הכנסת פנינה.

<יהודה שרף: הכסף הזה הולך להביא עולים, להביא יותר עולים.

דב ליפמן: אבל הם לא יגיעו.

<יהודה שרף: אני רוצה לספר לך סוד: יש עולים, לא כולם הם סטודנטים, כשאנחנו מאוד מאוד מכבדים סטודנטים.

<יהודה שרף: אבל לדוגמה, אנחנו צריכים לסיים מבצע שהתחלנו שנקרא "כנפי יונה", להעלות 8,000 עולים אתיופים מגונדר – כסף שלא היה לנו.

<יהודה שרף: פתחנו מרכז קליטה חדש נוסף מתוך התקציב הזה, על מנת לקצר את לוחות הזמנים שם.

יואל רזבוזוב: אנחנו סוטים פה לנושאים אחרים.

יואל רזבוזוב: חברים, אני חושב שאנחנו כאן באמת דיברנו על החשיבות.

יואל רזבוזוב: אני כן אתן עכשיו לארגונים להגיד מה הם חושבים, אבל בסופו של דבר אני כן רואה כאן איזושהי תמונה שמצטיירת, שיש לנו עדיפות בממשלה, יש לנו את שר האוצר שישבנו אצלו, היינו ארבעה.

יואל רזבוזוב: שר האוצר מבין את החשיבות של הפרויקט, הסברנו לו, הוא תומך.

יואל רזבוזוב: אני חושב שבאמת במדיניות הכלכלית הקשה הוא ינסה לעשות את הטוב ביותר.

יואל רזבוזוב: יש לנו את משרד הקליטה שגם הם רוצים בפרויקט הזה, ואתם שמעתם ממשרד האוצר שזה בסדר עדיפויות במקום ראשון אצלם, ויש לנו כאן את המועצה להשכלה גבוהה, שגם הם אני רואה בכיוון להשתתף בפרויקט הזה.

בועז טופורובסקי: אבל למה אתה מוותר לסוכנות?

<דמיטרי אפרצב: תרשו לי אם אפשר, אדוני היושב-ראש, רק משפט אחד.

<דמיטרי אפרצב: חברים, אני מאוד מבקש, חבר הכנסת טופורובסקי, אני לא חושב שזה המקום, ותתפלאו לשמוע את זה ממני, בטח עכשיו ובטח לתקוף את הסוכנות היהודית, מכיוון שסדרי העדיפויות כבר נעשו, ההחלטות כבר התקבלו.

<דמיטרי אפרצב: כל אפשרות עכשיו לנסות לקבץ סוג של נדבות מכל משרד ממשלתי אפשרי, זה פשוט לא נכון.

<דמיטרי אפרצב: אם המדיניות שלנו, של המדינה, היא כן לפעול לעלייה ולקליטת צעירים, זה חייב לבוא ולקבל ביטוי.

<דמיטרי אפרצב: זה ברמה הצהרתית.

<דמיטרי אפרצב: יש לזה מחיר של 35,000,000 שקל, יש לזה מחיר של איקס משרות על מנת להפעיל את זה, כי אחרת זה לא יעבוד.

<דמיטרי אפרצב: ואני חייב להגיד לכם בפה מלא: כל שקל שאנחנו משקיעים בסטודנט, בא לידי ביטוי בתקופה מאוד קצרה ב-52 שקלים שחוזרים לקופת המדינה בצורה של מיסים.

<דמיטרי אפרצב: ויש גם תרומה עצומה, מי כמוך ומי כמוכם מכירים, שבאה לידי ביטוי בצורות שלא ניתן להעריך את זה, אם זה בתחום החברתי, אם זה בתחום הציוני, אם זה בכל תחום אפשרי.

<דמיטרי אפרצב: אני לא חושב, ואני אומר לכם, אני מבטיח לכם, זאת הבטחה ממסדית מה שנקרא, שכל מה שאנחנו מתכננים לעשות בהמשך, גם מה שעשינו בעבר בנושא של מינהל הסטודנטים, זה יהיה יעיל, מודרני, בלי בזבוזי כסף, בלי תקני פקידים מיותרים, שום דבר כאן לא יהיה.

<דמיטרי אפרצב: אנחנו חייבים, וזו בעצם המטרה שלנו, זאת הבקשה שלנו, אנחנו לא מתייחסים לזה כסוג של משהו סקטוריאלי פנים משרדי קטן, חסר משמעות, אלא זה משהו שהוא ברמה מאוד מאוד מעמיקה.

<דמיטרי אפרצב: זה גם מסר לצעירי העולם: תבואו אלינו, בואו תהיו חלק מאתנו, אנחנו ניתן כמדינה את כל מה שנדרש ואתם תעשו את מה שאנחנו מצפים מכם.

<דמיטרי אפרצב: זה קשור ליהודי אתיופיה, זה קשור ליהודי רוסיה, ארצות-הברית, כל מקום אחר.

<דמיטרי אפרצב: משרד הקליטה, בעקבות השותפות ההיסטורית עם הסוכנות היהודית, אני מציין את זה, פיתח כלים יוצאים מן הכלל.

<דמיטרי אפרצב: מי שציין כאן, זה באמת אחד מפרויקטי הדגל שהמדינה יחד עם המוסדות הלאומיים ידעה לייצר.

<דמיטרי אפרצב: צריך למקד את כל המאמץ עכשיו, להסביר למקבלי ההחלטות.

<דמיטרי אפרצב: אנחנו מאוד שמחים על היוזמה שלך, ועל זה שנענית בחיוב ועל זה שאנחנו משתפים פה את חברי הכנסת.

<דמיטרי אפרצב: אין פה ענייני קואליציה, אין פה ענייני אופוזיציה, אין שום דבר.

<דמיטרי אפרצב: צריך למקד את המאמץ כי זה העתיד של המדינה שלנו, חייבים לשמור על זה וחייבים לתת לנו, למשרד הקליטה, לנהל את זה בצורה מיטבית.

<דמיטרי אפרצב: ואחר כך יהיו תלונות, יהיו דברים, זה יבוא לוועדת העלייה והקליטה בכנסת, תתפסו פה באוזן את המנכ"ל, תדרשו דברים.

<דמיטרי אפרצב: שעון החול הולך ומתקצר, ובגלל שאין לנו כרגע יכולת לצאת למכרז בנושא של ההפעלה, אני אומר לכם כבר עכשיו: אני כבר מרגיש איך בחודש ספטמבר אנחנו מוזמנים לכאן כשק אגרוף, חלק מחברי הכנסת מתוך כוונה טובה יתנו לנו פה מכות בכל מיני מקומות, למה הסטודנטים עדיין לא מקבלים מענה.

<דמיטרי אפרצב: זה כבר קורה עכשיו.

<דמיטרי אפרצב: הנושא הזה צריך לפתור אותו מיד ולא לחכות מבחינתי אפילו לדיוני תקציב.

<דמיטרי אפרצב: עכשיו, משרד הקליטה, משפט אחרון.

<דמיטרי אפרצב: אתם צריכים להבין, היו ימים שמשרד הקליטה היה משרד מרכזי בממשלת ישראל – הספר הלבן, עלייה חופשית וכו'.

<דמיטרי אפרצב: לצערי הרב, זה נדחק.

<דמיטרי אפרצב: הייתה תקופה.

<דמיטרי אפרצב: והמצב התקציבי, וזה לא המקום עכשיו לדון, הוא כזה בעייתי שאנחנו במחסור עצום, והכול אחר כך נזרק למישור הפוליטי להילחם על תוספות.

<דמיטרי אפרצב: כמו שחסר 35,000,000 שקל בבסיס התקציב בתחום הסטודנטים, עשרות מיליונים חסרים בבסיסי תקציב בפרויקטים אחרים.

<דמיטרי אפרצב: אז את זה אני לא שם עליכם פה, זה אנחנו צריכים להילחם ועם זה נלך לראש הממשלה והולכים לראש הממשלה.

<דמיטרי אפרצב: עם זה באופן כללי, אנחנו לא הולכים על דברים קטנים.

<דמיטרי אפרצב: יש לנו פרטנר ובזה אנחנו מטפלים, אבל אם נזרוק עכשיו אחריות על משרד כזה או אחר למלא את החור, נחזור לאותו מצב שהיינו בשנה שעברה, והדבר הזה לא מקובל.

<דמיטרי אפרצב: והדבר האחרון, אני עוד פעם אומר לכם, סליחה שאני חוזר על זה, תוציאו בבקשה מהדיון את ההתקפה על הסוכנות.

<דמיטרי אפרצב: מי שיש לו ביקורת, על מה שיש ביקורת – יש דרכים לטפל בזה, בדרכים אולי יותר אלגנטיות, כמו שאני עשיתי.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: אני רוצה להגיד לכם, מנהלת הוועדה אמרה שהיו פה עשרה ח"כים ושרה.

יואל רזבוזוב: זה דיון מאוד מאוד חשוב, יש לזה משמעות, אנשים באו והקשיבו.

יואל רזבוזוב: גם היה כאן עכשיו חבר הכנסת מוטי יוגב, שהוא הולך להעלות גם את הנושא בפני שר הכלכלה נפתלי בנט, גם משם אפשר להביא תקציבים.

יואל רזבוזוב: אני רואה כבר כמה וכמה גופים שהולכים להשתתף בזה, ואני אומר לכם פה שהולכים להשתתף בזה, לא שמתכוונים.

יואל רזבוזוב: אני רואה פה את הקליטה, דיברנו על זה, אני רואה כאן את האוצר, יש לנו את ות"ת מל"ג.

יואל רזבוזוב: ועכשיו אני גם אדרוש, אני אדבר אישית עם יושב-ראש הסוכנות, למרות שהייתה החלטת ממשלה ואני מסכים שאם הייתה החלטת ממשלה אז אנחנו כן צריכים לקחת את זה, אבל עדיין שישקלו כאן להשתתף אפילו באיזשהו חלק קטן.

יואל רזבוזוב: וכמובן משרד הכלכלה, אחרי שחבר הכנסת מוטי יוגב ייפגש עם נפתלי בנט בנושא גם הוא.

יואל רזבוזוב: אסור לנו לוותר על הפרויקט זה, אנחנו מבינים את החשיבות.

יואל רזבוזוב: כבר בדיון הזה הבנו שאנחנו לא מוותרים על זה.

יואל רזבוזוב: חברים, יהיה כאן את הכסף הזה, ואנחנו נלחץ את כל הגופים הרלוונטיים שצריכים להיות מעורבים.

יואל רזבוזוב: הנושא באמת קשור להרבה מערכות, אבל צריכים לקחת על זה אחריות.

יואל רזבוזוב: ועכשיו אני רוצה לתת לאחרים כמה מילים.

יואל רזבוזוב: כן, נגוסה.

אברהם נגוסה: אברהם נגוסה מארגון עולי אתיופיה.

אברהם נגוסה: אנחנו מסכימים למה שהמנכ"ל תיאר והסביר.

אברהם נגוסה: ואני חושב שזאת המציאות, אין לנו מחלוקת מבחינה עובדתית, וגם מבחינת דרך פתרון הבעיה.

אברהם נגוסה: אני חושב שהפתרון צריך להיות שהמדינה לוקחת את האחריות על אזרחיה, ולא צריכים לחפש פתרונות קוסמטיים או זמניים.

אברהם נגוסה: כיבוי שריפות זה לא הפתרון.

אברהם נגוסה: פשוט בעוד שנה אנחנו נחזור לפה.

אברהם נגוסה: ולכן 35,000,000 שקל זה לא הרבה והמדינה יכולה לשים את זה.

אברהם נגוסה: במקום שלמשרד הקליטה יהיה בסעיף התקציב 35,000,000 שקל, יהיה כתוב 71,000,000 שקל.

אברהם נגוסה: זה צריך להיות קבוע, זה ילך אוטומטית כל שנה, אנחנו לא צריכים את ות"ת וכל זה, זה פשוט לא פתרון.

אברהם נגוסה: ולכן אנחנו דורשים מוועדת העלייה והקליטה לקבל החלטה, לקרוא לממשלת ישראל: אחת, לבטל לאלתר את חוק ההסדרים, זה פשוט לא פתרון.

יואל רזבוזוב: את הסעיף.

יואל רזבוזוב: הייתה כבר פנייה רשמית, אבל אנחנו מחכים לתשובה.

יואל רזבוזוב: אנחנו מבינים את החשיבות של הסעיף הזה.

אברהם נגוסה: את סעיף המדרגות צריך לבטל.

אברהם נגוסה: שתיים, כמו שאמרתי, למצוא את ה-35,000,000 שקל לשנה הבאה ובאופן קבוע.

אברהם נגוסה: שלוש, אני חושב שכאן המחלוקת שלי עם משרד הקליטה, שאי-אפשר להגיד שאין אפילו מקרה אחד שלא מקבל.

אברהם נגוסה: יכול להיות שפה יש אי-הבנה בפרשנות או בניסוח.

אברהם נגוסה: יש סטודנטים שלא קיבלו לפחות שלושה חודשים, שאמרו להם: העניין הוקפא עד שיהיה אישור תקציב.

אברהם נגוסה: אני מקווה שמינהל הסטודנטים יבדקו את עצמם.

יואל רזבוזוב: אני מבקש ממינהל הסטודנטים פשוט לאתר את הסטודנטים שאתם רואים.

יואל רזבוזוב: הרי זאת מערכת מחשב, אפשר להיכנס ולהקליד מי שלא קיבל, ולפנות אליהם ולהסביר להם שהם יקבלו או לתת להם.

אברהם נגוסה: זה מה שאני שמעתי מהסטודנטים.

אברהם נגוסה: ולכן אני חושב שפה צריך למצוא פתרון, כי הם צריכים לאכול.

אברהם נגוסה: בלי התמיכה הם לא יכולים להמשיך בלימודים.

אברהם נגוסה: ולכן ארגוני העולים, כפי שדיברתי עם כל הארגונים, אנחנו תומכים, אנחנו מאחורי משרד הקליטה, משרד האוצר, והממשלה צריכה למצוא את הפתרון, את ה-35,000,000 שקל.

אברהם נגוסה: תודה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: ידידיה, כן.

<ידידיה קנארד: כבוד היושב-ראש, כבוד חברי הכנסת, אני מכיר הרבה סטודנטים שהשנה לא קיבלו או קיבלו אחרי עיכובים אחרים.

<ידידיה קנארד: אני דיברתי עם אנשים שבגלל עיכובים הם פשוט לא יכלו לשלם את השכר לימוד ובגלל זה הם לא יכלו לשבת למבחנים.

<ידידיה קנארד: ובגלל זה פשוט אין להם מה לעשות עכשיו, הם לא יכולים להירשם אפילו, בגלל מינהל הסטודנטים, לשנה הבאה, כי הם לא ישבו על המבחנים.

<ידידיה קנארד: אני אישית פניתי הרבה פעמים, זה כבר שגרה אצלי, כל יומיים אני כותב מייל למינהל הסטודנטים, ופעם בחודש אולי אני מקבל תשובה, והתשובה כמעט תמיד זה אין תקציבים ולא יודעים מה לעשות.

<ידידיה קנארד: זה הסיפור שלי.

<ידידיה קנארד: אני אישית אצליח לשלם השנה.

<ידידיה קנארד: בגלל "עמוד ענן" קיבלתי מענק מילואים, אז יש לי מזל.

<ידידיה קנארד: אבל יש הרבה אנשים שפשוט התייאשו מלקבל.

<ידידיה קנארד: ואני מכיר עוד אנשים, קצינים בצבא אחרי שנים, שעכשיו לא רוצים ללמוד פה כי הם לא יכולים לסמוך על זה.

<ידידיה קנארד: ובנות שירות לאומי שגם רוצות ללמוד פה, רוצות לעלות לארץ, אבל פשוט לא יכולות, כי הן לא יכולות לסמוך על זה שהן יקבלו את שכר הלימוד שהבטיחו להן.

<ידידיה קנארד: אז יש גם עיכובים, ואנחנו רואים שאין מספיק עובדים שם, כי אנחנו שולחים אימיילים, אנחנו מתקשרים כל יומיים, ופשוט לא מקבלים מענה.

<דמיטרי אפרצב: זה לא עניין של עיכובים.

<דמיטרי אפרצב: סטודנט שהיום פונה ורוצה לשנת הלימודים החדשה, זה חוסר אחריות טוטלי לייצר התחייבות שלטונית מול בן-אדם, כשאני לא יודע מה יש בתקציב.

<דמיטרי אפרצב: זה בלתי אפשרי לעשות.

<דמיטרי אפרצב: בוודאי שזה משפיע ובוודאי שזה פוגע, אנחנו לא חיים עם זה מצוין.

<דמיטרי אפרצב: אני לא יכול כמנכ"ל, זה מעשה פלילי, לאשר לבן-אדם להירשם ולהתחייב על כסף, כשאני לא יודע אם יש לי אותו או לא, עם כל הרצון ועם כל הכאב.

<דמיטרי אפרצב: עכשיו, כל העיכובים שהיו היו בין היתר בגלל הצורך לפנות לוועדת חריגים, מכיוון שאתם צריכים להבין, שלמדינה ב-1 בינואר לא היה תקציב.

<דמיטרי אפרצב: והאחד לשתיים עשרה, עם כל סדרי העדיפויות שלא תיתן, יש, אמרתי לכם, 300,000 איש.

<דמיטרי אפרצב: אני לא יכול לתת מענה לקבוצה שאני מאוד רוצה, כשאין לי יכולת.

<דמיטרי אפרצב: בגלל זה לקח זמן.

<דמיטרי אפרצב: אבל אם עדיין יש ספחים, או שאנשים התייאשו או שהם חושבים שהפקידים שותים כוס קפה ולא עושים שום דבר, אתם מוזמנים לפנות.

<דמיטרי אפרצב: ומי שלא מסתפק בפנייה, תכתבו גם את לשכת המנכ"ל.

<דמיטרי אפרצב: אין מצב שלא מחזירים תשובה.

שמעון סולומון: דרך אגב, הוא שנה שנייה, הוא לא חדש, הסטודנט הזה, נכון?

<ידידיה קנארד: כן.

<דמיטרי אפרצב: בסדר, מאה אחוז.

<דמיטרי אפרצב: חבר הכנסת סולומון, אני מבין שהוא שנה שנייה.

<דמיטרי אפרצב: אם הוא רוצה ללמוד שנה שלישית ואין לי תקציב לאשר לו, אז מה לעשות?

<דמיטרי אפרצב: וגם אם הוא שנה רביעית, מה זה משנה?

יואל רזבוזוב: קודם כול, אנחנו עכשיו, כמו שאמרנו, כנסת חדשה, כנסת צעירה.

יואל רזבוזוב: יש לך פה הרבה חברי כנסת שהם גם עולים, גם סטודנטים לא לפני הרבה זמן, ואנחנו מבינים את הנושא הזה.

יואל רזבוזוב: ואני מסכים אתך שלא יכול להיות שהאנשים לא סומכים עלינו.

יואל רזבוזוב: אני חושב שזה לא נכון.

יואל רזבוזוב: ואנחנו צריכים באמת להגיע למצב שאנחנו יודעים שיש לנו את הכסף, שהכסף הוא קבוע, גם אם אנחנו מביאים את זה או שזה יהיה כולו ממשרד הקליטה או שיהיה מחולק מארגונים, אבל שזה יהיה קבוע, זה יהיה סעיף תקציבי בתקציב של אותו משרד.

יואל רזבוזוב: זאת אומרת, המטרה שלנו להגיע למצב שזה יהיה משהו שאנחנו יודעים שהסטודנטים יכולים לסמוך עליו.

יואל רזבוזוב: זה בנושא הזה.

יואל רזבוזוב: ואני רוצה לתת לסם כמה מילים.

<סם קדוש: סם קדוש ממועצת ארגוני עולים וגם מארגון עלייה וקליטה לסטודנטים דוברי צרפתית.

<סם קדוש: אני לא רוצה לחזור על כמה דברים שכבר נאמרו פה אבל כמה נקודות.

<סם קדוש: קודם כול, אני אצא אולי עוד חצי שעה באיזה אווירה מתוסכלת, כי בסופו של דבר נראה לי שאנחנו כולנו מסכימים.

<סם קדוש: אז טוב להיות שייך לוועדה שכולנו מסכימים, אבל בסופו של דבר בחוץ מחכים לנו באופן אפקטיבי, ולא משנה העדה או הקהילה וכו', אנשים עם תשובות, צעירים עם תשובות, הורים עם תשובות.

<סם קדוש: דיברנו על התאריכים.

<סם קדוש: חבר הכנסת בר אמר: אין לנו לו"ז.

<סם קדוש: איך אנחנו צריכים לתת תשובות לסטודנטים ולהורים?

<סם קדוש: איפה הלו"ז?

<סם קדוש: המילה ששמעתי הכי הרבה בוועדה זה "סדר עדיפויות".

<סם קדוש: משרד האוצר אמר: סדר עדיפויות, ות"ת אמר: סדר עדיפויות.

<סם קדוש: אוקיי, אלה מילים טובות, "סדר עדיפויות".

<סם קדוש: מה אני אומר להורה שמתקשר מחר או לסטודנט?

<סם קדוש: עוד שבוע יש יריד גדול בצרפת, מחכים 5,000 אנשים שרוצים לעלות.

<סם קדוש: מה אני אגיד?

<סם קדוש: מחר זה יהיה בדרום-אמריקה, מחרתיים זה יהיה ברוסיה.

<סם קדוש: עוד פעם, אנחנו פה בעננים, נצא עם אווירה טובה.

<סם קדוש: אני רוצה, אדוני היושב-ראש, איזה לו"ז מדויק.

<סם קדוש: איפה אנחנו, אנחנו במאי?

<סם קדוש: עוד חודש אני בטוח שכל פקידי משרד האוצר יהיו חצי בחופש ולא נקבל דברים, והחלטות על העלייה זה עכשיו.

<סם קדוש: יש אלפים של "מסע", תוכנית שהסוכנות נותנת לה הרבה כסף, שהם צריכים שנה הבאה להיכנס לאוניברסיטאות.

<סם קדוש: איזה תשובה אנחנו נותנים לצעירים שבאו מארצות-הברית, מצרפת ומדרום-אמריקה, איפה הם יהיו שנה הבאה?

<סם קדוש: עוד פעם, זה דחוף.

<סם קדוש: עד היום כולנו דיברנו, הכול טוב ויפה.

<סם קדוש: אני רוצה באמת, אדוני היושב-ראש, שנצא מפה עם לו"ז מדויק.

<סם קדוש: האם עוד שבועיים אפשר לשבת פה ולהגיד, אם כן יש לנו את ה-35,000,000 דולר?

<קריאה: שקל.

<סם קדוש: שקל.

<סם קדוש: אם יהיה, זה יותר טוב.

<סם קדוש: אבל אני רוצה לומר עוד פעם, ועם זה גם אגמור: בכל פעם יש ריטואל, שזה טוב ויפה כי אנחנו מוזמנים לפה, בכל ריטואל יש אותה ועדה, אותם אנשים, כל שנה אנחנו אומרים אותם דברים ומשרד הקליטה נלחם וכו'.

<סם קדוש: מספיק.

<סם קדוש: אם בשביל הממשלה חשובים הצעירים, אז אנחנו לא צריכים להיות פה, יש מספיק נושאים, אבל בנושא הזה – מספיק.

<סם קדוש: מינהל הסטודנטים צריך פעם אחת ולתמיד להיות בסעיף של התקציב וזהו.

<סם קדוש: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה, סם.

יואל רזבוזוב: אני חושב שלקראת סוף הדיון אנחנו נצא מפה עם החלטה.

יואל רזבוזוב: אמרתי שהיו פה הרבה דיונים, לא יודע מה היה לפני.

יואל רזבוזוב: אמרנו: בקדנציה הזאת יהיה פה שונה.

יואל רזבוזוב: עכשיו שלחתי את חבר הכנסת טופורובסקי כבר לנהל משא ומתן, ואנחנו נצא מפה עם החלטה.

יואל רזבוזוב: אמרתי שאנחנו עושים את הדיון הזה, לא בשביל לדבר ולהעלות על סדר-היום.

יואל רזבוזוב: כולם מבינים שזה חשוב, אנחנו צריכים לקבל החלטות ותשובות.

יואל רזבוזוב: אז ברגעים אלה אנחנו באמת סוגרים את הקצוות.

יואל רזבוזוב: כן.

<יפת אלמו: קודם כול, תודה רבה ליושב-ראש שזימנתם את הישיבה הזאת.

<יפת אלמו: הישיבה הזאת היא חשובה.

<יפת אלמו: אין כמותה, באמת, כולם אמרו כמה היא חשובה, אבל בעיקר אנחנו העולים כאן בזכות הלימודים.

<יפת אלמו: אם לא היו לימודים לא היינו מדברים עבור אנשים אחרים.

<יפת אלמו: ממש ממש.

<יפת אלמו: אי לכך החשיבות היא גדולה מאוד.

<יפת אלמו: כולנו יודעים שמדינת ישראל עשתה בחירות.

<יפת אלמו: לפני הבחירות ראינו המון הפגנות.

<יפת אלמו: למה היו הפגנות?

<יפת אלמו: בגלל הפערים הגדולים שקיימים בחברה.

<יפת אלמו: במה הוא מצמצם את הפער?

<יפת אלמו: מה, בדיבור?

<יפת אלמו: לא בדיבור.

<יפת אלמו: מי שמצמצם את הפער ומביא תועלת משמעותית לחברה זה החינוך.

<יפת אלמו: חינוך ועוד חינוך ועוד חינוך.

<יפת אלמו: כבוד היושב-ראש, אנחנו מבקשים באמת תאריך מדויק.

<יפת אלמו: כנציבות הארגונים יש לנו כ-32 ארגונים.

<יפת אלמו: עכשיו כשאני חוזר לאסוף את כל הארגונים, מה אגיד להם?

<יפת אלמו: מה נקבע?

<יפת אלמו: כמו שהחבר כאן אמר, שיהיה איזשהו תאריך מוגדר שנצא ונגיד להם: הנה, נקבע בתאריך הזה.

<יפת אלמו: אם תאמר לנו כזה דבר זה יביא תועלת.

<יפת אלמו: ואני קורא לכל אחד ואחד מאתנו:

<יפת אלמו: בלי חינוך אין שוויון, אין שוויון – בעיה חברתית.

<יפת אלמו: ולכן יש לעשות את המקסימום.

<יפת אלמו: אנחנו מאחורי משרד הקליטה, כל מילה שנאמרה על-ידי המנכ"ל של משרד הקליטה, בהחלט שאנחנו תומכים בה ואנחנו נעשה את המקסימום.

<דמיטרי אפרצב: אני מבקש שתמשיך במגמה.

<דמיטרי אפרצב: זה נדיר.

<יפת אלמו: אתה רואה, מגמה חיובית תמיד.

<יפת אלמו: כשיש חיובי הולכים במגמה חיובית.

<יפת אלמו: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: כן.

<מיכל אברה סמואל: שמי מיכל אברה, אני מנכ"לית עמותת "פידל" שעוסקת בחינוך בקרב יוצאי אתיופיה.

<מיכל אברה סמואל: אני רוצה רק להביא לתשומת לבכם: היום יש כ-2,200 סטודנטים וכ-3,500 בערך בוגרים שהם הנכס של הקהילה.

<מיכל אברה סמואל: דיברנו על עולים, דיברנו להביא את העולים שילמדו ויתחנכו פה.

<מיכל אברה סמואל: אנחנו צריכים לדבר על נוער שצומח וגדל פה, שצמא להשכלה גבוהה ואין באפשרותו לממן את הלימודים האלה.

<מיכל אברה סמואל: אני חושבת שאנחנו צריכים להצמיח את הדור הזה כדי שיוכל להשתלב בחברה הישראלית.

<מיכל אברה סמואל: אני מסכימה עם חברי שהשכלה גבוהה זה המפתח שלנו להשתלב בחברה הישראלית.

<מיכל אברה סמואל: יש היום יחד עם הנתונים על העוני, אני חושבת שמשפחות יוצאות אתיופיה ברובן הגדול לא יכולות לאפשר את ההשכלה הגבוהה לילדים.

<מיכל אברה סמואל: ולכן האחריות צריכה להיות של הממשלה.

<מיכל אברה סמואל: אנחנו לא נחכה לחסדם של ארגונים ותורמים ופדרציות.

<מיכל אברה סמואל: אני חושבת שהמדינה, הממשלה, צריכה לקחת אחריות.

<מיכל אברה סמואל: אני בהחלט עם כל חברי נישן מול משרדים שונים כדי שההחלטה הזאת לא תשתנה ותהיה לטווח ארוך.

<מיכל אברה סמואל: משרד הקליטה, אנחנו נישן מול הבית שלך בשביל שתוכל להניע את זה, אם זו המגמה.

<דמיטרי אפרצב: אל תשבו מול משרד הקליטה, תעשו לי טובה.

<דמיטרי אפרצב: לאן אנחנו נלך לשבת?

<מיכל אברה סמואל: אין מה לעשות.

<מיכל אברה סמואל: יש נוער שמחכה להשכלה גבוהה, זאת המוטיבציה שיש לבני הנוער להגיע.

יואל רזבוזוב: כן.

<ענבל אבנון: ענבל, התאחדות הסטודנטים הארצית.

<ענבל אבנון: אנחנו כמובן רואים בחשיבות, כולם פה רואים בחשיבות של הנושא.

<ענבל אבנון: מה שאנחנו יכולים להציע, גם בתגובה למה שסם אמר, להשאיר את הנושא על סדר-היום הציבורי.

<ענבל אבנון: ואנחנו נעשה את זה בכל דרך שנוכל, כי בסופו של דבר מדובר בעניין תקציבי.

<ענבל אבנון: תקציב מבטא סדרי עדיפויות, וכדי לוודא שסדרי העדיפויות יהיו כאלו, אנחנו נעשה כל מה שביכולתנו כדי לדאוג שזה יקרה.

<ענבל אבנון: וגם אנחנו מבקשים לדעת תאריך מדויק, מתי תתקיים הוועדה או הפגישה על שולחן הדיונים, מתי יוכלו לצאת עם תשובות אופרטיביות לעניין.

<ענבל אבנון: תודה.

יואל רזבוזוב: יופי.

יואל רזבוזוב: כן.

<ניסים סלמה: אני אשתדל לחדש.

<ניסים סלמה: שמי ניסים, אני מגיע לפה עם שני כובעים.

<ניסים סלמה: בכובע הראשון אני רכז של עמותה שנקראת "המרכז לסיוע לחיילים בודדים", ויש לנו הרבה חיילים בודדים שמגיעים וצריכים ללמוד אחרי הצבא.

<ניסים סלמה: ואם הם לא ילמדו הם יחזרו לאיפה שהם מגיעים.

<ניסים סלמה: והרבה חבר'ה גם שרוצים להתגייס, אז הם חושבים מה יקרה אחרי הצבא.

<ניסים סלמה: זה קודם כול.

<ניסים סלמה: בכובע השני שלי לפני שנה הובלנו, וזאת הייתה בדיוק אותה סיטואציה ואלה היו בדיוק אותן בעיות, והגעתי לוועדה כזאת ודיברנו והובלנו וארגנו הפגנות.

<ניסים סלמה: אני הובלתי את ההפגנות עם עוד סטודנטית ועם כל הארגונים של העולים שיושבים פה.

<ניסים סלמה: יש לנו פה בעיה, ועכשיו אני באמת אחדש.

<ניסים סלמה: קודם כול, מה העניין המרכזי?

<ניסים סלמה: העניין המרכזי זה שכר הלימוד, 100% שכר לימוד ובלי אפליה בין הסטודנטים.

<ניסים סלמה: זאת אומרת, לא מקובל עלינו – אני מדבר על הסטודנטים העולים – פתרון של 100%, 70%, 50%, לא מקובל.

<ניסים סלמה: ולא מקובלת עלינו גם אפליה, שמדינה כזאת מקבלת ומדינה כזאת לא מקבלת.

<ניסים סלמה: כולם צריכים באותה מידה.

<ניסים סלמה: החבר'ה שמגיעים מארצות מערב, יש להם לימודים חינם, לא יגיעו.

<ניסים סלמה: ההורים שלי לא היו נותנים לי לעלות.

<ניסים סלמה: אני הגעתי לארץ, שירתי חמש וחצי שנים בצבא, ואז השתחררתי והתחלתי לימודים.

<ניסים סלמה: לא נראה לי שהייתי יכול להתחיל לימודים אם לא היה את המלגות האלו.

<ניסים סלמה: כל המדינות.

<ניסים סלמה: החבר'ה שמגיעים ממדינות שהן יותר חלשות, כמו שאמרנו, גם צריכים, כי אם לא הם לא יכולים.

<ניסים סלמה: זאת אומרת, הבקשה שלנו זה 100% ובלי אפליה, ייעוץ והכוונה כמובן.

<ניסים סלמה: זה העניין המרכזי לפני הכול.

<ניסים סלמה: חסר 35,000,000 שקל, את זה כולם מבינים.

<ניסים סלמה: עכשיו מה שקורה, שכל וועדה כל שנה לוקחים – לוקחים קצת כסף מהות"ת, לוקחים קצת כסף מזה, לוקחים קצת כסף מזה.

<ניסים סלמה: מה שיקרה, אם אנחנו עכשיו עוד פעם הולכים לפתרון הזה, אז יכול להיות שהשנה יהיה עוד פעם פתרון, אבל שנה הבאה עוד פעם אני אצטרך לשבת פה, ועוד פעם כל הארגונים נצטרך פה לשבת, לחזור, ועוד פעם לשאול את הות"ת: כמה אתם מוכנים להשקיע?

<ניסים סלמה: לשאול את הסוכנות: כמה אתם מוכנים להשקיע?

<ניסים סלמה: אנחנו חייבים שאו שזה יהיה באמת סעיף תקציבי, או שאם יש חלוקה שהחלוקה הזאת גם תהיה בסעיף תקציבי.

<ניסים סלמה: הפתרון שאנחנו צריכים למצוא עכשיו צריך להיות פתרון קבוע.

<ניסים סלמה: זאת שנה שנייה שאני יושב פה בוועדה ושנה שנייה שאני מרים את הקול ומסביר עד כמה הנושא חשוב, עד כמה הנושא הוא מהותי.

<ניסים סלמה: פה מדובר על הציונות של מדינת ישראל.

<ניסים סלמה: בלי זכות עלייה אין זכות קיום למדינת ישראל.

<ניסים סלמה: אני מצטער להגיד את זה, ואני אומר את זה בתור עולה חדש, בתור אחד ששירת ומשרת בצבא:

<ניסים סלמה: אין לנו זכות קיום בלי העלייה של הצעירים שלא היו עולים אילולא הפרויקט של מינהל הסטודנטים.

<ניסים סלמה: בגלל זה אני אומר:

<ניסים סלמה: מינהל הסטודנטים חייב להיות בראש סדר העדיפות, גם של משרד הקליטה, גם של כל המערכת הממשלתית.

<ניסים סלמה: זה דבר ראשון.

<ניסים סלמה: דבר שני, אנחנו מבקשים 100% שכר לימוד, בלי אפליה בין מדינות, ושזה יהיה במרכז.

<ניסים סלמה: ואנחנו מבקשים שהפתרון שיימצא, החלוקה שתימצא בתקציב, זה יהיה פתרון קבוע, ולא ששנה הבאה עוד פעם נשב ועוד שנה עוד פעם נשב.

<ניסים סלמה: אני מקווה שחידשתי לכם, אבל בכל מקרה זה העניין.

<ניסים סלמה: אני מקווה שלא נצטרך לארגן עוד פעם הפגנות ולא נצטרך עוד פעם לשבת מול משרדי הממשלה, ועוד פעם לבוא ועוד פעם ועוד פעם, כמו שעשינו בשנה שעברה.

<ניסים סלמה: אבל כמו שאמרת, אדוני היושב-ראש, שנצא מפה עם הוראה ביצועית, לא רק לשנה הזאת אלא לטווח הארוך יותר.

יואל רזבוזוב: תודה רבה, ניסים.

יואל רזבוזוב: גלדיס, ואז ישעיהו.

<גלדיס ברזובסקי: שלום.

<גלדיס ברזובסקי: אני גלדיס ברזובסקי, סגנית יושב-ראש התאחדות עולי אמל"ט.

<גלדיס ברזובסקי: אני רוצה להזכיר לקהל כאן שמינהל הסטודנטים קיים 48 שנים.

<גלדיס ברזובסקי: זה לא עניין של שנה, שנתיים, תקציב או לא, זה המפעל החשוב ובין הוותיקים בנושא של סטודנטים.

<גלדיס ברזובסקי: אחותי הייתה באחד המחזורים הראשונים, היא הגיעה אחרי מלחמת ששת הימים, ובעקבותיה אני הגעתי ב-77'.

<גלדיס ברזובסקי: ואני היום אחראית ללוות את הסטודנטים שבאים מדרום אמריקה, בפרט מברזיל.

<גלדיס ברזובסקי: אני עוד זוכרת את ההורים שלי שאמרו לאחותי וחזרו ואמרו לי: פה יש לכם אוניברסיטאות בחינם, ובכל דרום אמריקה יש לנו אוניברסיטאות בחינם.

<גלדיס ברזובסקי: ועוד הם אמרו: אם את לא נוסעת כדי ללמוד, אז אנחנו לא חותמים לך שאת נוסעת.

<גלדיס ברזובסקי: ואם את לא נוסעת כדי ללמוד, אז אנחנו לא רוצים שתיסעי.

<גלדיס ברזובסקי: ואמא שלי ניסתה עוד לקנות אותי עם מכוניות, אמרה: תבחרי איזה מכונית את רוצה כדי לנסוע.

<גלדיס ברזובסקי: אז רוב הצעירים שבאים מדרום אמריקה ויש להם את האפשרות ללמוד בחינם, הם באים כנגד הרצון של ההורים.

<גלדיס ברזובסקי: אין הורה שדוחף את הילד ושם אותו במטוס ואומר: סע, בני, לארץ ישראל.

<גלדיס ברזובסקי: לא, אתם יודעים, ההתבוללות, האסימילציה.

<גלדיס ברזובסקי: ויש לי פה בחור שעלה לפני חמישה חודשים.

<גלדיס ברזובסקי: באוגוסט הוא מתגייס לצבא, ואני צריכה להבטיח לו, כיושבת-ראש הארגון, שכשהוא יסיים את הצבא יהיה לו איך להמשיך ללמוד, כי אם לא, ההורים שלו יגידו לו: תחזור הביתה, יש לך אוטו שמחכה לך, יש לך אוניברסיטה בחינם.

<גלדיס ברזובסקי: למה שהוא יישאר?

<גלדיס ברזובסקי: הוא יישאר כי הוא אידאולוג, כי יש לו אידאולוגיה, אבל הוא בכל זאת צריך.

<גלדיס ברזובסקי: אין לנו פה את התמיכה של ההורים, לא היה לנו את הבית.

<גלדיס ברזובסקי: אנחנו חייבים להגיד שמינהל הסטודנטים הוא מפעל ציוני שאסור לבטל אותו.

<גלדיס ברזובסקי: להכניס אותו לתוך חוק היסוד של הממשלה, איפה שאתם רוצים, אבל לא שכל שנה נשב פה ונדון, האם תהיה קליטה או לא?

<גלדיס ברזובסקי: גם אני מקבלת אלפי פניות מסטודנטים מדרום אמריקה ששואלים אותי: האם לעלות?

<גלדיס ברזובסקי: דרום אמריקה נמצאת במרחק 24 שעות טיסה.

<גלדיס ברזובסקי: לא מחליטים לבוא לארץ ופה מחליטים שאין לימודים וחוזרים לדרום אמריקה.

<גלדיס ברזובסקי: כשהם מחליטים לעלות לארץ הם מתכננים את זה במשך המון זמן.

<גלדיס ברזובסקי: אין להם את האפשרות כמו צרפתים, ואני לא עושה פה אפליה, אבל סטודנט שבא לפה בדרך כלל בא פעם ראשונה.

<גלדיס ברזובסקי: הוא לא הכיר, הוא לא עשה גישוש, או לפעמים הוא עשה "תגלית" עשרה ימים.

<גלדיס ברזובסקי: אז אנחנו חייבים להבטיח לו שיהיה לו שכר לימוד לשנה הבאה ולתמיד.

<גלדיס ברזובסקי: כמו שאני פה 36 שנה בארץ, הבת שלי כבר מחזירה את מה שאני למדתי.

<גלדיס ברזובסקי: אני כבר החזרתי במיסים את מה שנתנו לי.

<גלדיס ברזובסקי: אז כך שזאת השקעה.

<גלדיס ברזובסקי: אני כבר בדור שני, ובקרוב אני מקווה דור שלישי של נכדים, וככה זה, ויש המון חברי כנסת, והמנכ"ל הנכבד בטח גם היה במינהל הסטודנטים.

<דמיטרי אפרצב: מהיום הראשון.

<גלדיס ברזובסקי: בדיוק.

<גלדיס ברזובסקי: אז בבקשה, שמינהל הסטודנטים תהיה תוכנית שלא נחשוב לבטל אותה או לשנות אותה ממה שהייתה עד היום.

<גלדיס ברזובסקי: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה, גלדיס.

יואל רזבוזוב: ישעיהו.

<ישעיהו יחיאלי: תודה רבה על הדיון ותודה רבה על ההזמנה.

<ישעיהו יחיאלי: זאת גם הזדמנות לברך את היושב-ראש החדש של הוועדה, ואת חברי הוועדה החדשים כמו הוותיקים בברכת הצלחה.

<ישעיהו יחיאלי: תוכנית נעל"ה היא הנפגעת המיידית מכל פגיעה עתידית במינהל הסטודנטים, ומדובר על שלוש אוכלוסיות שונות.

<ישעיהו יחיאלי: אלפי בוגרי נעל"ה שכבר במינהל, 1,300 תלמידים שלומדים היום בארץ והגיעו על סמך ההבטחה שאחרי לימודיהם התיכוניים הם יקבלו השכלה גבוהה שנתיים ממינהל הסטודנטים.

<ישעיהו יחיאלי: והקבוצה השלישית זה אלפי משפחות ברחבי העולם שמתעניינות בנעל"ה בעתיד, וחלק מהחבילה המוצעת להם היא לימודים בתיכון ואחר כך לימודים באוניברסיטה.

<ישעיהו יחיאלי: בהקשר יותר רחב אני רוצה לומר שלא מדובר פה רק על צמיחה כלכלית כפי שהסבירה לנו שרת הקליטה, וזה בוודאי דבר חשוב, מדובר פה על האידאולוגיה בעצמה, כמו שנאמר פה על-ידי העולים עצמם – אני צבר, אני לא יודע לדבר כמו עולה.

<ישעיהו יחיאלי: מדובר פה על יסוד קיומה של המדינה, מדובר פה על מטרות הציונות.

<ישעיהו יחיאלי: ומי האוכלוסייה היותר מחוזרת לעלייה אם לא האוכלוסייה הצעירה?

<ישעיהו יחיאלי: במי הולכים פה לפגוע?

<ישעיהו יחיאלי: וזה שחוזרים על זה כל שנה, זה הלא חלק מאותה תמונה שבגללה התאספנו כאן.

<ישעיהו יחיאלי: החלטת הממשלה שהייתה בשנה שעברה היא החלטה שנבעה מבעיה תקציבית חמורה בסוכנות היהודית, שכתוצאה ממנה היא נאלצת לעזוב פרויקטים בזה אחר זה.

<ישעיהו יחיאלי: אנחנו בנעל"ה היינו בסרט הזה ב-2008, כאשר מהיום להיום החליטה הסוכנות לעזוב את הפעילות שלה בנעל"ה.

<ישעיהו יחיאלי: תוך שבועיים היו שתי החלטות ממשלה, שתי החלטות, שנכנסו מיד במקום הסוכנות היהודית בסכומים של 25,000,000 שקלים בבסיס התקציב.

<ישעיהו יחיאלי: זה לקח בדיוק שבועיים.

<ישעיהו יחיאלי: וכאן אנחנו נמצאים במצב כאילו כל הקונטקסט הוא הרבה יותר רחב של תקציב המדינה והמיליארדים וכל הדברים האלה.

<ישעיהו יחיאלי: לא על זה מדובר.

<ישעיהו יחיאלי: כשהממשלה רוצה היא מתגייסת מיד.

<ישעיהו יחיאלי: תוך שבועיים היו שתי החלטות ממשלה שפתרו את הבעיה הזאת.

<ישעיהו יחיאלי: ולכן אני רוצה לאחל למנכ"ל משרד הקליטה, שיחד עם השרה וחברי הכנסת שיעזרו בוודאי, תצליחו לא ליצור טלאים – אנחנו לא בעבודת טלאים – אלא להכניס את זה לבסיס התקציב על בסיס התקדים שהיה בנעל"ה.

<ישעיהו יחיאלי: דבר אחרון אני רוצה לומר.

<ישעיהו יחיאלי: שמעתי כאן לא פעם את המילה מכרזים, שאין לכם יכולת לצאת במכרז.

<ישעיהו יחיאלי: חברים יקרים, מאחורי המילים ומאחורי המספרים יש אנשים.

<ישעיהו יחיאלי: והאנשים האלה שלא יודעים איפה הם יהיו בעוד שלושה חודשים, מה הם צריכים לעשות עכשיו?

<ישעיהו יחיאלי: לחפש עבודה, לא לחפש עבודה?

<ישעיהו יחיאלי: לקוות שזה יסתדר או להחליט אחרת?

<ישעיהו יחיאלי: ואנחנו בנעל"ה מאומנים בסרט הזה כל כמה שנים, ואולי עוד פעם עוד מעט גם אנחנו נבוא לכאן.

<ישעיהו יחיאלי: יש כאן אנשים וצריך לחשוב על הדבר הזה.

<ישעיהו יחיאלי: אני מאוד מצטרף לקריאה של חבר הכנסת טופורובסקי לחברים בסוכנות.

<ישעיהו יחיאלי: אי-אפשר לקחת עשרות אנשים כאלו ולהגיד להם: סטופ, מצטערים, נגמר העניין.

<ישעיהו יחיאלי: תחשבו על זה עוד פעם, בכל זאת.

<ישעיהו יחיאלי: אני רוצה לומר לך, אדוני המנכ"ל: אם תוציאו את הדבר הזה למכרז פתוח, אתם תמצאו חברות מסחריות שיבואו להחליף.

<ישעיהו יחיאלי: כן, חברות כוח אדם שמתמחות בהגשת מכרזי ממשלה.

<ישעיהו יחיאלי: וכל הנשמה וכל הרוח שיש במה שאומרים פה מעטפת זה בני-אדם.

<ישעיהו יחיאלי: כל הרוח הזאת עלולה לחלוף עם הרוח, וחבל.

יואל רזבוזוב: תודה, ישעיהו.

יואל רזבוזוב: ואחרונה זיוה.

<זיוה מקונן-דגו: תודה, אדוני היושב-ראש.

<זיוה מקונן-דגו: אני רוצה להעיר כמה הערות.

<זיוה מקונן-דגו: אחד, לסוכנות היהודית, להגיד שהוסט התקציב של 35,000,000 שקל בשביל מבצע "כנפי יונה" של 8,000 לעלייה אז זה קצת בעייתי.

<יהודה שרף: שמיעה סלקטיבית.

<זיוה מקונן-דגו: זה מה שאני שמעתי.

<זיוה מקונן-דגו: זה לא נכון, ורק 1,000 ו-1,200 ממתינים בלבד קיימים.

<זיוה מקונן-דגו: והלוואי ובכספים שאתם מגייסים עבור קליטת יוצאי אתיופיה הייתם עושים - - -

אברהם נגוסה: יש עוד יותר ממתינים.

<זיוה מקונן-דגו: זה נושא אחר.

<זיוה מקונן-דגו: והדבר הנוסף שאני רוצה להגיד: חבר הכנסת חסון יצא, אבל הוא הגיב על תוכניות חלופיות, האם לסגור מרכזי קליטה או לא לסגור מרכזי קליטה?

<זיוה מקונן-דגו: מנגנונים קיימים כנראה שקשה מאוד להחליף אותם, להוציא אותם, לסגור אותם, אז התייעלות וכו' בהחלט לא הייתה מזיקה כדי להפנות ומשאבים לדברים משמעותיים.

<זיוה מקונן-דגו: אני חושבת שהנושא של מינהל הסטודנטים או בכלל מימון סטודנטים עולים צריך להיות מובן מאליו כחלק מסל העלייה והקליטה, ואין מה לגעת בו בכלל ואין מה להתעסק אתו.

<זיוה מקונן-דגו: ומי שצריך להיות אחראי זה משרד הקליטה – אני לא יודעת אם משרד הקליטה וכמה שנים וכו' וכו', אבל הסעיף הזה צריך להיות ברור ומוגדר על-ידי ממשלת ישראל, שלא נכנסים אליו להחלטת ממשלה כזאת או אחרת, אלא תקציב קבוע לסטודנטים שנקלטים כחלק משמעותי.

<זיוה מקונן-דגו: אני רוצה להגיד נתונים קצת מדאיגים לגבי יוצאי אתיופיה, דיברו על סוגי עלייה.

<זיוה מקונן-דגו: אם אנחנו מדברים על אוכלוסיית יוצאי אתיופיה, ההכנסה של יוצאי אתיופיה היא 46% פחות מההכנסה הממוצעת היהודית בואו נגדיר את זה.

<זיוה מקונן-דגו: אין שום סיכוי שיוצא אתיופיה בעתיד יממן את שכר הלימוד של הילדים שלו.

<זיוה מקונן-דגו: ואני יכולה להגיד באחריות מלאה: ללא התמיכה של מינהל הסטודנטים, ללא המימון של מינהל הסטודנטים, לא היה אקדמאי אחד יוצא אתיופיה בישראל.

<זיוה מקונן-דגו: אני גם לא רואה אם מפחיתים את זה בשנה שנייה או בשנה שלישית, איך יוכלו הסטודנטים להמשיך ללמוד.

<זיוה מקונן-דגו: לכן אנחנו תומכים כמובן במשרד הקליטה במאבק, וגם התייעלות בתוך המשרד לא תזיק כמובן.

יואל רזבוזוב: תודה רבה, זיוה.

יואל רזבוזוב: טוב, חברים, הגיע הזמן לסכם.

יואל רזבוזוב: "נפש בנפש", האחרון.

<זאב גרשינסקי: תודה רבה.

<זאב גרשינסקי: זאב גרשינסקי, "נפש בנפש".

<זאב גרשינסקי: אני רק רוצה לצאת קצת מהדיון הנוכחי כי יש פה הסכמה מקיר לקיר לגבי הנחיצות, החשיבות והכול.

יואל רזבוזוב: אבל חשוב שזה יהיה בנושא, כן?

<זאב גרשינסקי: אבל צריך להבין, מינהל הסטודנטים זה סימפטום, סימפטום למה שקורה לכל העלייה: מינהל הסטודנטים, סיוע בשכר דירה, הטבות מכס.

<זאב גרשינסקי: מדינת ישראל כמדינה צריכה לקבל החלטה אסטרטגית – האם אנחנו רוצים עלייה או לא רוצים עלייה כמכלול?

<זאב גרשינסקי: מינהל הסטודנטים הוא סימפטום לסיפור הזה ולהחלטה של המדיניות שצריכה להתקבל.

<זאב גרשינסקי: התפקיד של הוועדה כגוף מבקר על פעולות הממשלה, לעניות דעתי, הוא לדחוף את הממשלה ואת מקבלי ההחלטות כולם לבצע מדיניות כוללנית שתביא לפה יותר עולים.

<זאב גרשינסקי: אנחנו ב"נפש בנפש" ביחד עם הסוכנות היהודית, משרד הקליטה ושאר הארגונים – הידיים שלנו כבולות, חברים.

<זאב גרשינסקי: אם המדינה לא באה ועושה צעד אחד קדימה כמנוע צמיחה, כולם מדברים על זה, ולא משקיעה בזה, הידיים שלנו כבולות, קשה לנו להביא את העולים.

<זאב גרשינסקי: קחו את זה בקונטקסט הכולל ולא רק במסגרת מינהל הסטודנטים.

<זאב גרשינסקי: תודה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: בנושא שלך, דימה.

<דמיטרי אפרצב: משפט.

יואל רזבוזוב: חצי משפט.

<דמיטרי אפרצב: משפט אחרון.

<דמיטרי אפרצב: צריך להיות ברור, וזה על מנת להשלים את מה שנאמר על-ידי "נפש בנפש", ואני משוכנע שכל ארגון כאן יצטרף לזה וגם הסוכנות: הפגיעה במנגנוני הקליטה ובכלים של הקליטה יגרמו לירידה עד ביטול של העלייה לארץ ישראל, והספק הוא מה יקרה למדינה שלנו.

<דמיטרי אפרצב: וזה הרבה לפני ביטחון כלכלי, ביטחון של ביטחון וכל הדברים האחרים.

<דמיטרי אפרצב: חשוב מאוד לזכור את זה וחשוב מאוד להעמיד את הנושא בסדר עדיפות עליון כי לשם כך הקימו מדינה פה לפני 65 שנה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: הנושא הובן.

יואל רזבוזוב: לגבי תשובתי לנושא הזה, אמרתי מה האג'נדה שלי בוועדה הזאת, זה לא רק לטפל בבעיות אלא להראות מה העלייה תורמת למדינה, שזה לא נטל.

יואל רזבוזוב: הרבה פעמים אני שומע במסדרונות שזה יכול להיות נטל ויש כל הזמן בעיות.

יואל רזבוזוב: אני רוצה להראות מה העלייה עושה.

יואל רזבוזוב: ואני ראיתי, הייתי בסיור במשרד הקליטה וראיתי מספרים, לא איזשהם דברים, המחשות, אלא מספרים, דברים מדויקים, מה העלייה תורמת לכלכלה של המדינה ועד כמה אנחנו צריכים להשקיע בזה, להביא עוד עולים, במיוחד כשאנחנו מדברים על הנושא של מינהל הסטודנטים.

יואל רזבוזוב: עכשיו, אנחנו רק שבועיים בוועדה הזאת.

יואל רזבוזוב: מתי הייתה הוועדה הראשונה?

יואל רזבוזוב: לפני שבועיים.

יואל רזבוזוב: לצערי, זה לא יכול להיות במיידי ובבסיס התקציב, כמו שכולם רוצים, שזה יהיה משהו של מחויבות וכולם יהיו רגועים.

יואל רזבוזוב: אנחנו באמת עושים כיבוי שריפה נכון להיום, אבל בתקופה מאוד מאוד קשה, צריך להבין את זה גם.

יואל רזבוזוב: קשה לבוא לראש הממשלה ולשר האוצר ולמשרד הקליטה ולכולם.

יואל רזבוזוב: יש הרבה קיצוצים.

יואל רזבוזוב: המדינה, כמו שכולם יודעים, נמצאת בגרעון.

יואל רזבוזוב: ואני יכול לצאת מפה – אני לא יודע בדיוק, אני לא הממשלה – עם ההצהרות, אבל הבנו כאן שהנושא הזה חשוב.

יואל רזבוזוב: הבנו כאן, אני יכול להגיד, שאנחנו ממשיכים שנה הבאה.

יואל רזבוזוב: אנחנו נמצא את התקציבים, נמשיך שנה הבאה.

יואל רזבוזוב: כמו שאמרתי זה כיבוי שריפה, אנחנו נמצא את התקציבים.

יואל רזבוזוב: מיניתי פה כמה גורמים שישתתפו בזה, ואנחנו עם חברי כנסת, חברי לוועדה, נפעיל את כל הכוח שלנו, ויש לנו מספיק, על מנת להשיג את התקציב לשנה הבאה.

יואל רזבוזוב: ואני חושב שאנחנו נצטרך לעשות איזשהו דיון להכניס את זה לבסיס התקציב, כמו שדיברו אתי הסטודנטים, כדי שאותם חבר'ה צעירים יוכלו לסמוך עלינו ולדעת שזה משהו שהוא קבוע ושזה יימשך משנה לשנה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.