ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 19, פרוטוקול מספר 5, 2013-05-07 09:30

דוד רותם: בוקר טוב.

דוד רותם: לפני כשנה תיקנו את חוק בתי הדין הרבניים (קיום פסקי דין של גירושין) וביקשנו לבדוק איך המצב הזה סייע באכיפת גיטין.

דוד רותם: הרב דיכבוסקי, דווח לנו.

<הרב שלמה דיכובסקי: קודם כול, תודה רבה לכבוד היושב-ראש ולכל הנוכחים.

<הרב שלמה דיכובסקי: אני חייב לומר שהגדרתי את החוק, כאשר התקבל, כאצבע על הדופק, כלומר, על מנת להיות בטוחים שהדופק פועם ולא חלילה נרדמים בשמירה.

<הרב שלמה דיכובסקי: מעבר לאצבע על הדופק, הצעד הנוסף שאני רואה כצעד חיוני זה אצבע על ההדק, וזה הרבה יותר חריף מאצבע על הדופק.

<הרב שלמה דיכובסקי: אני רוצה להתחיל את הדברים מפסק-דין שקיבלתי הבוקר מבית הדין בחיפה, שם הדברים מתרחשים ברגע זה – פסק דין או יותר נכון החלטה שניתנה אתמול – אני כמובן לא אזכיר שמות: בית הדין סבור כי יש להמשיך במאמצים כדי לשכנע את הבעל לתת גט מרצון, ולצורך כך בית הדין מזמן את הבעל למחר, יום שלישי – זה היום – בשעה 08:30 בבוקר, וככל שניסיונות השכנוע לא יצלחו, הרי הבעל יתייצב, כאן בכל בוקר בשעה 08:30 לדיון בפני בית הדין.

<הרב שלמה דיכובסקי: בשלב זה האישה אינה צריכה להתייצב, עליה להשאיר במזכירות רק פרטי התקשרות.

<הרב שלמה דיכובסקי: הבעל הצהיר בפני בית הדין כי אין בדעתו להתייצב לאור ההתחייבויות שיש לו כלפי לקוחותיו במקצועו כעורך-דין – ואני כמובן לא אזכיר את השם – ראשית בית הדין סבור כי התרת אשתו - - -

דוד רותם: הוא לא מתייצב כי הוא יודע שבית הדין לא יהיה ב-08:30.

<הרב שלמה דיכובסקי: מייד תשמע.

<הרב שלמה דיכובסקי: יש לזה המשך.

<הרב שלמה דיכובסקי: - - - בית הדין סבור כי התרת אשתו מעגינותה, הנמשכת קרוב לעשור, קודמת לכל התחייבות אחרת, ושנית על הבעל להבין כי חסד נעשה עמו, כאשר אחד הצעדים הבאים יהיו כדוגמת שלילת רישיונו במקצוע עריכת הדין, ולכן ביטול פגישות עם לקוחות הוא פגיעה פחותה מכל אפשרות אחרת.

<הרב שלמה דיכובסקי: אולם לאור הצהרת הבעל ולשם הבטחת הופעתו, בית הדין אינו רואה מנוס מהזמנתו בצו הבאה.

<הרב שלמה דיכובסקי: ניתן יהיה להמיר את צו ההבאה בהפקדת מזומן בסך 150,000 שקל כערובה להתייצבות הבעל מחר ובכל יום בו הוא יוזמן, על-פי החלטת בית הדין.

<הרב שלמה דיכובסקי: מה קרה הבוקר?

<הרב שלמה דיכובסקי: קיבלתי כבר מייל וכותב לי – אני לא יודע את המשך ההתרחשות - המזכיר הראשי: התחלנו עכשיו בבירור שמות לאחר דיון סוער.

<הרב שלמה דיכובסקי: צעקות עד לב השמים.

<הרב שלמה דיכובסקי: אני מקווה מאוד שאכן הדברים האלה יביאו בסופו של דבר לפיצוח עוד אחד מסרבני הגט.

<שמעון יעקבי: הגט ניתן.

<הרב שלמה דיכובסקי: אז בית הדין התחיל באמת ב-08:30.

שולי מועלם-רפאלי: אולי, אדוני היושב-ראש, נכנס כל יום את ועדת החוקה - - -

אורי מקלב: איך הגיעו הדיינים?

אורי מקלב: אם זה היה יושב-ראש ועדת החוקה, אב בית הדין היה מתחיל ב-09:30.

דוד רותם: לא, היו מתחילים הדיונים ב-08:00.

אורי מקלב: ראש הוועדה קבע 09:30.

<הרב שלמה דיכובסקי: קיבלתי כמובן הרבה מאוד פסקי-דין מבתי הדין האזוריים, יש לי אוגדן שלם שלא סידרתי בגלל קוצר הזמן וההתרעה המאוד דחופה שניתנה לבתי הדין.

<הרב שלמה דיכובסקי: אולי אני אסדר באוגדן מסודר פסקי דין.

אורי מקלב: מעניין אותי לשמוע.

אורי מקלב: מתי קיבלתם את ההודעה?

<הרב שלמה דיכובסקי: קיבלתי ברביעי אחר-הצהרים.

<דורית ואג: מודה באשמה.

אורי מקלב: היה משהו דחוף בסדר-היום?

<הרב שלמה דיכובסקי: מה לעשות.

<הרב שלמה דיכובסקי: עשינו הכול, לא רצינו לדחות.

<הרב שלמה דיכובסקי: התאמצנו.

אורי מקלב: יש משהו על הפרק?

דוד רותם: יש על הפרק הרבה מאוד מסורבות גט שצריך לפתור להן את הבעיה.

אורי מקלב: בסדר, אבל למה צריך לא לתת אינפורמציה לבתי הדין?

דוד רותם: כי אני רוצה לדעת אם בתי הדין קיבלו את הכסף שאורלב הבטיח, אני רוצה לדעת אם קנו מחשבים, אם הכול מרושת ברשת אחת, אם יש מי שעוקב אחרי ההחלטות האלה.

אורי מקלב: אם היה דבר כזה בבית המשפט, היתה תשובה ממזכיר בית המשפט שאין מספיק זמן להיערך.

דוד רותם: איך אתה יודע?

אורי מקלב: אני מכיר את זה, אני בכל אופן צמוד אליך כמה שנים.

דוד רותם: אורי, הבקיאות שלך במערכת בתי המשפט - -

אורי מקלב: אני בכל אופן צמוד אליך כמה שנים.

דוד רותם: - - מעוררת אצלי בכל פעם התפעלות מחדש.

אורי מקלב: זה נכון.

אורי מקלב: במיוחד ראית את זה אתמול, כשהתרעתי שאף אחד לא חשב על כך שהגוף הבוחר לבתי המשפט צריך להיות מורכב גם מנשים.

אורי מקלב: לא ראית אתמול את הדאגה שלי?

דוד רותם: ראיתי את הדאגה שלך.

שולי מועלם-רפאלי: ראינו ושמענו.

אורי מקלב: תראה כמה אני דואג בתקופה האחרונה לבתי המשפט.

אורי מקלב: ואני אמשיך לדאוג כשאתם רואים את הפערים שאתם עושים בין בית הדין לבית המשפט.

שולי מועלם-רפאלי: ברוך השם נגמרו כל הצרות בבתי הדין הרבניים שבאחריותנו.

שולי מועלם-רפאלי: ..

אורי מקלב: עשרות דברים - - -

דוד רותם: אורי, אתה צודק, אני מציע שתמשיך לעקוב אחרי בתי המשפט, ואנחנו גם נטפל בהם כשיהיה צורך.

אורי מקלב: אני מודה לאדוני על כך שאני שותף אתך בהרבה ישיבות על כל מיני רפורמות וכל מיני עניינים שצריכים לעשות מעקבים על דברים שקבענו בבתי המשפט.

אורי מקלב: עוד לא קיימנו שום דיון לראות מה קורה.

אורי מקלב: שמנו את הכיפה על ראשנו דבר ראשון בבתי הדין, בימים הראשונים בקדנציה הזאת, באיזה בהילות.

אורי מקלב: בסדר, דנתי לכף זכות, אבל בתוך הדברים אני שומע שזה גם היה באיזו בהילות, באיזה לחץ, מיום רביעי צריך לבוא מייד עכשיו, והוא מלין על כך שהוא לא הספיק להכין.

אורי מקלב: למה לא לתת להם להספיק להכין?

אורי מקלב: משהו כאן לא מריח טוב.

דוד רותם: אני יודע שאתה באופוזיציה, אני גם שמח שאתה באופוזיציה, אני רק רוצה לדעת אם קיבלת - - -

שולי מועלם-רפאלי: חשבתי שגם באופוזיציה תורת ישראל היא האמת.

דוד רותם: שולי.

דוד רותם: אני רק רוצה להבין דבר אחד, האם עברת את הבחינות של טוענים רבניים שהתחלת לייצג את בתי הדין הרבניים?

אורי מקלב: יש לי כזה עורך-דין שאני לא צריך שום טוען רבני.

<הרב שלמה דיכובסקי: רבותי, קודם כול, בלי להתייחס לדברים עצמם אנחנו מוכנים לעמוד תחת ביקורת, תחת זכוכית מגדלת, תחת התבוננות חודרת - -

אורי מקלב: יש כל כך הרבה נושאים על סדר-היום - - -

דוד רותם: אורי.

<הרב שלמה דיכובסקי: - - נעמוד כל הזמן - - -

דוד רותם: אורי, אתה באופוזיציה, אבל גם באופוזיציה צריך לשמור על סדר.

משה מזרחי: אלה נתונים שצריכים להיות מוכנים מתחת ליד.

משה מזרחי: צריך להתכונן לזה?

משה מזרחי: או שזה ישנו או שזה איננו.

אורי מקלב: כמו במשטרה.

אורי מקלב: ..

<הרב שלמה דיכובסקי: לנתונים צריך להתכונן כמובן.

משה מזרחי: הסברים זה סיפור אחר, נתונים זה ישנו.

<הרב שלמה דיכובסקי: על כל פנים, רבותי, אם אני יכול להמשיך בדברים - -

דוד רותם: כן, הרב.

<הרב שלמה דיכובסקי: - - מספר פסקי הדין לגירושים שניתנו מאז כניסת תיקון מס' (7) לתוקף, זה התיקון לאותו חוק מפורסם, הוא 11,227 פסקי דין.

<הרב שלמה דיכובסקי: כמות צווי ההגבלה שניתנו מאז כניסת התיקון לתוקף ב-22 במרץ 2012 – 307 צווים.

<הרב שלמה דיכובסקי: בכמה מהתיקים שניתן בהם פסק דין ניתן הגט ובתוך כמה זמן?

<הרב שלמה דיכובסקי: הנתון פה שבכל התיקים ניתן גט חוץ מאשר ב-38 תיקים.

<הרב שלמה דיכובסקי: התיקים מפורטים כאן אצלי ברשימה שמית, שכמובן היא חסויה.

<הרב שלמה דיכובסקי: אני אבדוק אותם אחד לאחד לדעת מה קרה.

<הרב שלמה דיכובסקי: הערות שקיבלתי – לדוגמה אין להם כסף כרגע, או שהם לא רשומים כנשואים, אז אי-אפשר לסדר להם גט, או כתב לי אחד הדיינים: הם גרים באותה דירה ואין להם פתרונות דיור נפרדים – אלו הכול דברים שאפשר להבין שבגללם הדברים נדחים.

דוד רותם: אפשר לעצור את הבעל, לשלוח אותו לכלא, אז הם לא יגורו באותה דירה, נפתור לו את בעיית המגורים.

דוד רותם: ..

<הרב שלמה דיכובסקי: זה רעיון טוב, אבל לא תמיד הוא מגיע.

<הרב שלמה דיכובסקי: אולי נעצור אותם - - -

<בתיה כהנא-דרור: או שהם גרים בדירת עמידר.

אלעזר שטרן: העיכובים תמיד מצד הבעל?

<הרב שלמה דיכובסקי: לאו דווקא.

<הרב שלמה דיכובסקי: עיכובים יכולים להיות גם מצד האישה, אין הבדל.

<הרב שלמה דיכובסקי: נתון שהפתיע אותי, אני חייב לומר.

<הרב שלמה דיכובסקי: בכמה מהמקרים ניתן הגט רק לאחר שהוטלו הגבלות?

<הרב שלמה דיכובסקי: ב-103 מקרים מתוך 105 שבהם הוטלו הסנקציות ניתן גט, זה קרוב ל-98%.

<הרב שלמה דיכובסקי: הופתעתי, אני חייב לומר, לא ידעתי.

<קריאה: אפשר לשאול איזה הגבלות ניתנו?

דוד רותם: זה לא חשוב איזה הגבלות ניתנו.

<קריאה: זה חשוב.

דוד רותם: זה לא חשוב.

<הרב שלמה דיכובסקי: הגבלות מכל סוג שהוא.

<תמי סלע: 307 צווי הגבלה – בחלקם זה מספר צווי הגבלה בתיק אחד, לכן 105 תיקים?

<הרב שלמה דיכובסקי: יכול שיהיו מספר צווי הגבלה בתיק אחד, לכן לא אמרתי 307 אנשים, אלא אמרתי 307 צווים.

<תמי סלע: ב-105 תיקים?

<הרב שלמה דיכובסקי: כן.

<הרב שלמה דיכובסקי: דייקתי.

<בת-שבע שרמן-שני: יש 38 תיקים פתוחים - - -

דוד רותם: אני שומע פה עורכות-דין מדברות בלי לבקש רשות?

<בת-שבע שרמן-שני: הלכנו לאיבוד במספרים.

<הרב שלמה דיכובסקי: שאלות נוספות.

<הרב שלמה דיכובסקי: בכמה מהמקרים לא ניתן בסופו של דבר צו הגבלה ומאילה טעמים?

<הרב שלמה דיכובסקי: זה כמובן בבדיקת המחשוב, אי-אפשר לדעת, צריך להתעמק בכל תיק, לבדוק בפנים ולראות את הנימוקים.

<הרב שלמה דיכובסקי: האם ניתן להעריך איזה מגבלות יעילות ואיזה פחות?

<הרב שלמה דיכובסקי: כמו אותו עורך-דין, כמובן אם ישללו לו את הרישיון, עבורו זה צעד דרסטי אולי יותר מאשר מאסר.

דוד רותם: האם יש סמכות לשלול לו את הרישיון?

<קריאות: כן.

<דב פרימר: כן.

שולי מועלם-רפאלי: זה מופיע בלשון החוק.

<הרב שלמה דיכובסקי: במקצוע מורשה אפשר לשלול רישיון.

<הרב שלמה דיכובסקי: שללתי פעם רישיון לרופא ברמב"ם – לא שללתי, כתבתי החלטה והוא בא בו ביום ונתן את הגט.

<הרב שלמה דיכובסקי: כיצד מפקחים על ביצוע צווי ההגבלה?

<הרב שלמה דיכובסקי: באמצעות המערכת, המערכת מקפיצה משימה אוטומטית וחיווי בולט.

<הרב שלמה דיכובסקי: חיווי זו מילה עברית מחודשת, כלומר, יש מין צבע אדום, כך אמר לי אורי, שמהבהב בעיניים, כדי שידעו שהתיק הזה הוא תיק אדום.

<תמי סלע: אחרי כמה זמן יש חיווי?

<אורי אהרונסון: מרגע שנתקבלה החלטה בפסק דין גירושים מתעורר החיווי הזה כל הזמן.

<הרב שלמה דיכובסקי: האם התקציב של 600,000 שקל, שחבר הכנסת לשעבר זבולון אורלב השיג עבור בתי הדין – התקציב הזה הועבר?

<הרב שלמה דיכובסקי: אכן הוא הועבר ביוני, הוא מומש לפיתוח.

<הרב שלמה דיכובסקי: אלו השאלות שנשאלתי כאן, ויש לי כמובן פה שאלות נוספות או חומרים רבים-רבים נוספים.

<הרב שלמה דיכובסקי: אני רוצה רק לציין שבמסגרת האצבע על ההדק, לא רק על הדופק אנחנו מאוד דוחפים והייתי בקשר עם שרת המשפטים על ההצעה לתיקון החוק באופן כזה שיתאפשר לבתי הדין להושיב סרבני גט לאו דווקא עם אסירים אזרחיים אלא גם עם אסירים פליליים.

<הרב שלמה דיכובסקי: זו תרופת קסם.

<הרב שלמה דיכובסקי: אסירים פליליים עם כל מה שיש לנו, אנחנו לא אוהבים אותם, אבל לשבת אתם לא נחמד, זה זרז גדול ביותר כדי שאותו אדם ייתן גט.

<הרב שלמה דיכובסקי: אותו אסיר פלילי יכול להיות, נאמר ראש משפחת פשע, נותן לאותו אדם טפיחה על הכתף, ולפעמים לא רק על הכתף ואומר: שמע, תיתן גט, אחרת לא יהיה לך כאן טוב, זה מספיק.

מרב מיכאלי: זה לא נקרא גט מעושה אם ראש משפחת פשע עושה את זה?

מרב מיכאלי: אפשר לארגן את זה באזרחות, לא צריך בשביל זה להיכנס לבתי הכלא.

דוד רותם: מרב, את צודקת.

דוד רותם: אני חושב שאת צודקת במאת האחוזים, צריך לדאוג לזה גם מחוץ לבתי הסוהר...

<הרב שלמה דיכובסקי: אני בעד גט מעושה.

<הרב שלמה דיכובסקי: אבל מי שנידון למאסר, הוא נידון לגט מעושה.

אורי מקלב: יש כמה משפחות פשע במדינה ואפשר ליישם את זה כחלק מעונש לאנשים שהם עבריינים חוזרים ונשנים, אנסים ודברים כאלה, אולי צריך להושיב אותם יחד עם ראשי ארגוני פשע ויהיה לנו עוד מסלול של ענישה.

אורי מקלב: ..

דוד רותם: לכן צריך להושיב את סרבני הגט יחד עם הענישה הזאת.

דוד רותם: ..

<הרב שלמה דיכובסקי: שרת המשפטים אמרה לי שהיא תוביל חקיקה בנושא.

אורי מקלב: ברף לענישה יש כאן איזה עניין שמישהו בכלא כדי שמישהו ישב בכלא וילחץ עליו לעשות משהו?

אורי מקלב: הדברים האלה הזויים.

אלעזר שטרן: למה אין הפקעת נישואין?

דוד רותם: כבר אמרתי לך: תביא לי רב אחד רציני שמוכן לקבל הפקעת נישואין.

דוד רותם: אתה לא יכול להביא לי.

דוד רותם: לא תביא לי פרופסורים, אני מדבר על אנשים רציניים.

<קריאות: - - -

<קריאה: מהמאה ה-19 אתה יכול להביא לו.

<בת-שבע שרמן-שני: הרב ריסקין הוא רציני.

<קריאות: - - -

דוד רותם: רבותי, רבותי.

דוד רותם: סליחה, אין לי פרוטוקול בגללכם.

דוד רותם: מרגע זה רק מי שמקבל רשות דיבור מדבר לבד.

משה מזרחי: אני פשוט מזועזע.

דוד רותם: אתם מזועזעים, בחוץ יש לכם זמן להתייעץ.

אורי מקלב: מזרחי בכל זאת מביא אתו ניסיון, יש כל מיני שיטות של המשטרה ללחוץ על נחקרים כאלה וכאלה - - -

משה מזרחי: אנחנו יכולים לספק לבתי הדין טלפונים של כאלה שיכולים לזרז את התהליך...

אורי מקלב: גם מה צורת התשלום לאותו ראש משפחת פשע.

דוד רותם: אנחנו מקילים עליו את תקופת המאסר...

אורי מקלב: אני חושב שהדברים האלה חמורים.

אורי מקלב: צריך לבדוק את זה - - -

דוד רותם: אנחנו לא מטילים עליו - - -

אלעזר שטרן: מה שאומר חבר הכנסת אורי מקלב, עכשיו הוא מבין למה הדיון דחוף, משום שסוף סוף הוא מבין מה זה כל יום של אישה מעוכבת גט או מסורבת גט.

דוד רותם: את זה הוא לא מבין, הוא רק מבין - - -

אלעזר שטרן: - - - שהדיון הפך - - -

דוד רותם: לא, הוא מבין כמה זה נורא לשבת בכלא.

אלעזר שטרן: זה מבינים קודם.

אורי מקלב: - - - כשהיו לחצים על חברי כנסת ואחרים מארגוני פשע כדי לזרז את מתן ההחלטה, כדי שהם יוכלו לקבל כסף על כך - - -

שולי מועלם-רפאלי: הרב דיכובסקי, כמה מגיעים לכלא - - -

אורי מקלב: הדברים האלה צריכים לקבל מחאה ממך על כך - - -

דוד רותם: אורי, זה עוד לא עבר בחוק, אז לא עושים את זה.

שולי מועלם-רפאלי: הרב דיכובסקי, כמה מגיעים לכלא?

<הרב שלמה דיכובסקי: שאלתי קודם לכן, ויושבים עשרה, למעט שי כהן שברח - - -

<קריאות: - - -

דוד רותם: רבותי, די.

<דורית ואג: חברת הכנסת מועלם שאלה כמה יושבים כרגע בכלא, והוא אמר עשרה.

<עדי בלוטנר: לפי נתוני השב"ס שבעה והבחור שברח.

שולי מועלם-רפאלי: גם שבעה וגם עשרה לפי הרב זה לא מספר מספיק - - -

דוד רותם: לא קיבלת רשות דיבור.

דוד רותם: סליחה.

דוד רותם: מי רוצה לשאול שאלה?

<בתיה כהנא-דרור: אני רוצה בקשר למה שאמר הרב דיכובסקי.

<בתיה כהנא-דרור: יש לי פה החלטה מה-27 במרץ 2011, לגבי תיק שהיתה בו בדיוק אותה לשון – ייקבעו דיונים רצופים יום אחר יום עד אשר הבעל ייתן גט פיטורין לאשתו וכן הבעל יחויב בהוצאות, ולאחר מכן במשך שנה וחצי לא יתקיים שום דיון והבעל לא נדרש לבוא מיוזמתו.

<בתיה כהנא-דרור: כששאלנו לאחר שנה וחצי שהגענו והצגנו מה קרה, אז אמרו: זה נתן ההרכב של הגט, אנחנו ההרכב שמטפל בתיק, אנחנו לא מחויבים לעניין הזה.

<בתיה כהנא-דרור: זה דבר שצריך לשים לב אליו.

<הרב שלמה דיכובסקי: למה לא פניתם אלי במהלך השנה וחצי?

<בתיה כהנא-דרור: נכנסנו לתיק הזה לפני כארבעה חודשים.

<הרב שלמה דיכובסקי: אני לא יודע כל דבר.

<הרב שלמה דיכובסקי: אם לא מספרים לי, אני לא יודע.

<הרב שלמה דיכובסקי: נא לפנות אלי.

<בתיה כהנא-דרור: אני רק מביאה דוגמה נגדית.

דוד רותם: איזה מזל שנכנסתם לתיק...

<בתיה כהנא-דרור: נכון.

<בתיה כהנא-דרור: גם כאשר נכנסנו לתיק לפני כחמישה חודשים, כיוון שיש חיוב גט בתיק, לפי החוק היה צריך לקבוע דיון לאחר 45 יום, נאלצנו לחכות במשך חודשיים עד שלושה חודשים עד שנקבע לנו דיון.

<בתיה כהנא-דרור: פה אני שואלת, כיצד החוק קודם כול מיושם על מקרים של החלטה לגט, שהתקבלו לפני שהתיקון כמובן נכנס לתוקף?

<בתיה כהנא-דרור: זו שאלה אחת.

<בתיה כהנא-דרור: ואיך האכיפה מתבצעת בעניין הזה?

<הרב שלמה דיכובסקי: לפי המספרים שיש לי גט ניתן מתוך המקרים שציינתי.

<הרב שלמה דיכובסקי: ב-9,158 מקרים ניתן גט בתוך חודש, ואחר-כך יש מספרים נוספים.

<הרב שלמה דיכובסקי: בכל אופן, ברוב הגדול מאוד הגט בוצע בתוך חודש, לא בתוך 45 יום.

<הרב שלמה דיכובסקי: מה לעשות, אלו הנתונים המספריים שלי כאן.

<בתיה כהנא-דרור: ממתי?

<הרב שלמה דיכובסקי: ממתן פסק דין גירושים.

דוד רותם: אין פה חקירה נגדית.

<בתיה כהנא-דרור: אני רוצה להבין את הנתונים.

דוד רותם: מרב.

מרב מיכאלי: אני רוצה להבין.

מרב מיכאלי: יכול להיות שאנחנו יכולות לדלג על כל הדבר הזה.

מרב מיכאלי: אם כבודו מוכן לקבל גט מעושה, למה לא פשוט יפסקו גט, מה כבר ההבדל?

דוד רותם: פוסקים גט.

מרב מיכאלי: לא, לא, לא, לא.

דוד רותם: צריך שהבעל ייתן אותו.

מרב מיכאלי: רושמים גט, נותנים אותו.

מרב מיכאלי: אם בלאו הכי מדובר בגט מעושה, אם בלאו הכי אתה מוכן לקבל את זה שהבעל ייתן גט מעושה בכפוף לאיומים מחוגים שונים – כפי שלמדנו, אנחנו רוצות להרחיב, את הארסנל של האיומים – פשוט תרשמו גט.

מרב מיכאלי: גם כך הוא מעושה, מה זה משנה?

דוד רותם: מה?

דוד רותם: לא הבנתי.

דוד רותם: גט מעושה, שבית הדין מחליט שהוא מעושה.

<הרב שלמה דיכובסקי: גט מעושה מחליט בית הדין.

מרב מיכאלי: מאה אחוז, אז אני אומרת ש - - -

<הרב שלמה דיכובסקי: לא בכל מקרה ולא בכל מצב.

<הרב שלמה דיכובסקי: במקרים שבית הדין מחליט על גט מעושה, לפי ההלכה מכים אותו בשוטים.

<הרב שלמה דיכובסקי: אין דבר אפקטיבי יותר מהכאה בשוטים, אבל את זה לא מרשים לנו.

מרב מיכאלי: כנראה לא נדע לעולם.

<הרב שלמה דיכובסקי: כל דבר דמוי שוט יכול לבוא.

<הרב שלמה דיכובסקי: shoot או שוֹט, הכול הולך יחד.

מרב מיכאלי: אין קשר.

מרב מיכאלי: לא ענית לשאלתי.

<הרב שלמה דיכובסקי: shoot או שוֹט אחרי זה יהיה shut, סוגרים את התיק.

דוד רותם: מרב, אם את רוצה שתהיה אפשרות להתגרש בלי שהבעל ייתן גט לאישה, זה לא יעבור.

אורי מקלב: יש אפשרות לא להתחתן, אין בעיה.

<בתיה כהנא-דרור: היא מתכוונת שבית הדין יפסוק, יחייב, יכפה גט.

<בתיה כהנא-דרור: היא לא מתכוונת שהבעל לא ייתן גט.

דוד רותם: היא יודעת להסביר את עצמה, תאמיני לי.

מרב מיכאלי: אם בלאו הכי הבעל לא עושה את זה מרצונו, ודאי לא מרצונו החופשי, ובית הדין רושם את הגט ונותן אותו ומסדר אותו, יעשה את זה - - -

דוד רותם: הבעל נותן את הגט, לא בית הדין נותן את הגט.

מרב מיכאלי: אני יודעת את זה, תאמין לי.

<הרב שלמה דיכובסקי: באותם מקרים שבית הדין פוסק שלפי ההלכה ניתן לכוף אותו.

<הרב שלמה דיכובסקי: זה לא בכל מקרה, מה לעשות.

מרב מיכאלי: מה לעשות.

מרב מיכאלי: זה מה שהתכנסנו לשאול – מה לעשות.

דוד רותם: לא נעשה כלום בעניין הזה, אפילו לא נשאל את השאלה.

דוד רותם: אין לנו שום כוונה לשנות את ההלכה.

מרב מיכאלי: לא, לא.

מרב מיכאלי: אין לנו עניין לשנות את ההלכה.

דוד רותם: יש לכם עניין, והשאלה למי.

מרב מיכאלי: לי לא.

דוד רותם: לא לך, אבל יש כאן כמה.

אלעזר שטרן: למה אתה נכנס להצהרות האלה, לשנות את ההלכה?

אלעזר שטרן: הרי אנחנו יודעים שלהלכה יש 70 פנים.

אלעזר שטרן: אם היו לנו עוד 1,000 מסורבות גט בציונות הדתית, כנראה שהדברים היו נפתרים.

<בתיה כהנא-דרור: יש לכם.

<בתיה כהנא-דרור: אתם לא יודעים, יש לכם יותר מ-1,000.

דוד רותם: אתה מייצג - - -

אלעזר שטרן: אני מייצג את עצמי.

דוד רותם: ממתי אתה מייצג את הציונות הדתית שאתה מצהיר הצהרות בשמה?

אלעזר שטרן: אמרתי לך שאני לא מייצג אף אחד, רק את עצמי, אבל ברוב עוונותינו ראינו כשהמצוקות הן רבות בעם ישראל, ההלכה שאתה אומר שאתה לא רוצה לשנות וגם אני לא – בתוך עולם ההלכה מוצאים את הפטנטים הנכונים.

אורי מקלב: זה שנמלט עכשיו לאיזה ציונות הוא קשור?

אלעזר שטרן: בקדנציה הקודמת, אם בש"ס היו הרבה מסורבות גט, ש"ס היו פותרים את הבעיה.

<בת-שבע שרמן-שני: הבעיה לא במספר המסורבות, הבעיה היא במספר אנשי המפתח.

<בת-שבע שרמן-שני: אם היו יותר ציונים דתיים מהרבנות ובבתי הדין, אולי.

דוד רותם: אלעזר, אני מסכים אתך, אני חושב שאנחנו באחת מהצעות האי-אמון, אם תוגש, נחזור לבחירות וניתן לש"ס עוד כמה מנדטים.

אורי מקלב: אתם לא נותנים להגיש הצעות אי-אמון.

דוד רותם: אנחנו לא צריכים שתגיש הצעות אי-אמון, זה הרי לא רציני האי-אמון שלכם.

אורי מקלב: על איזה אי-אמון אתה מדבר?

אלעזר שטרן: הבית היהודי מחכים לאמירה מפורשת של הרב עמר, אז מה זה משנה מי זכה בבחירות?

דוד רותם: הם יכולים לחכות.

<הרב שלמה דיכובסקי: בכל מקרה, אלעזר, כשיש לך תיק מסוים של מסורבת גט ויש לך עניין, לא משנה מאיזה מגזר, יכולה להיות מהציונות הדתית, יכולה להיות מש"ס, יכולה להיות מכל מפלגה שהיא, אותי זה לא מעניין, אנא תרים אלי טלפון.

<הרב שלמה דיכובסקי: דומני שיש לך עדיין את הטלפון שלי.

מרב מיכאלי: הרב דיכובסקי, ומה עם מי שאין לו טלפון שלך?

דוד רותם: מי שאין לו טלפון שלו לא יתקשר.

מרב מיכאלי: ואישה תישאר מסורבת גט.

<בת-שבע שרמן-שני: תתקשר אלי.

<הרב שלמה שטסמן: בוקר טוב, אני דיין בבית הדין בתל-אביב.

<הרב שלמה שטסמן: אני רוצה להגיד כמה מלים קצרות, אולי לרכז את השיח לנושא שאליו התכנסנו.

<הרב שלמה שטסמן: א', דייני בתי הדין ברובם, אני חושב, ויש מנהל שיש לו רוח המפקד, רואים שליחות עליונה בפתרון הבעיה של מסורבות הגט.

<הרב שלמה שטסמן: באופן אישי אנחנו כואבים את הבעיה הזאת ופועלים לפתרונה.

<הרב שלמה שטסמן: חברי, וגם אני שייך לקבוצה הזאת, אני מקווה, פועלים יומם ולילה לפתור את הבעיה הכאובה הזאת.

<הרב שלמה שטסמן: אנחנו מבינים שזו בעיה אישית, זוהי גם בעיה ציבורית במדינת ישראל.

שולי מועלם-רפאלי: זו בעיה לאומית.

<הרב שלמה שטסמן: זו בעיה לאומית, ואפשר לפתור את הבעיה הזאת.

<הרב שלמה שטסמן: אני יכול לשבח הרכב שאני חבר בו, זו לא עבודה שעושים לבד, ישנם הרכבים שאין בהם אפילו מסורבת גט אחת היום.

<הרב שלמה שטסמן: אפשר לעשות את זה.

מרב מיכאלי: בואו נפטר את - - -

<הרב שלמה שטסמן: חברת הכנסת מיכאלי, ברשותך.

<הרב שלמה שטסמן: לדיינים כמו לשופטים יש ארגז כלים שיפוטי.

<הרב שלמה שטסמן: בארגז הכלים השיפוטי יש כל מיני כלים לפתור את הבעיות, בכללם גם סנקציות ואמצעים כוחניים, אבל צריך לדעת שאמצעים כוחניים הם לא הדבר היחיד וגם לא הדבר היעיל ביותר לפתור בעיות.

<הרב שלמה שטסמן: אני אומר כדיין שברוך השם בסיעתא דשמיא אני וחברי פתרנו הרבה בעיות ולא תמיד באמצעים כוחניים.

<הרב שלמה שטסמן: דיברו על עשרה או על שבעה אנשים שנמצאים בבית הסוהר.

<הרב שלמה שטסמן: האנשים האלה הם מקרים של כישלון.

<הרב שלמה שטסמן: האנשים האלה יושבים בבית הסוהר ולא נתנו גט, זה לא הוכיח את יעילות צו המאסר.

<הרב שלמה שטסמן: אנחנו מפעילים הרבה פעמים אמצעים פסיכולוגיים, לחץ וטרטורים ונותנים הרבה החלטות בתיקים כרוכים.

<הרב שלמה שטסמן: צריך לדעת שסכסוכי משפחה אלה סכסוכים מדממים, אנשים כאן נמצאים במקומות הכי קשים.

<הרב שלמה שטסמן: זה לא סכסוך אזרחי, חברת הכנסת שולי מועלם.

<הרב שלמה שטסמן: אלה הסכסוכים הכי קשים שיש בעולם, אנשים נמצאים בפינות הכי דחוקות, הם מרגישים שעולמם חרב עליהם.

<הרב שלמה שטסמן: לפעמים דווקא אמצעים כוחניים לא יפתרו את הבעיה.

<הרב שלמה שטסמן: אנחנו נכונים להשתמש באמצעים כוחניים, בדרך כלל אנחנו משתדלים להתאים את האמצעי המתאים על-פי ההלכה כמובן למקרה המתאים, ואפשר לפתור את הבעיות.

<הרב שלמה שטסמן: שאלה חברת הכנסת מיכאלי, למה בכל מקרה לא נשתמש בכוח.

<הרב שלמה שטסמן: א', אי-אפשר מבחינה הלכתית להשתמש בכל מקרה בכוח, ב', גם לא צריך בכל מקרה להשתמש בכוח.

<הרב שלמה שטסמן: ניתן לפתור את הבעיות בהרבה דרכים אחרות, ואנחנו משתדלים לעשות את זה והוכחנו שאפשר לעשות את זה.

<הרב שלמה שטסמן: גם בקרב הדיינים, יש דיינים יותר טובים, פחות טובים, כמו אצל השופטים.

<הרב שלמה שטסמן: יש לנו היום מנהל שמשדר את זה, ואני חושב שזה הולך ומתרחב.

<הרב שלמה שטסמן: ההחלטה שקראו כאן הבוקר היא החלטה אחת מיני רבות בכל יום.

<הרב שלמה שטסמן: יום-יום נפתרים הרבה מקרים.

<הרב שלמה שטסמן: דרך אגב, גם במקרים שאין חיוב בגט, וברוב המקרים אין חיוב בגט, הדיינים עושים מאמצים והם פותרים בדרך כלל את רוב רובם של המקרים בכל מיני דרכים ומרגישים את תודעת השליחות לפתור את הבעיה הזאת.

<הרב שלמה שטסמן: תודה רבה.

מרב מיכאלי: לפרוטוקול מאוד חשוב לי להדגיש, שלו זו בלבד שאני לא בעד שימוש בכוח, אלא ההיפך הגמור.

מרב מיכאלי: אני חושבת שיש יותר מדי שימוש בכוח ופחות מדי שימוש בסמכותם של הדיינים וביצירתיות שההלכה מאפשרת על 70 ו-700 הפנים שלה.

מרב מיכאלי: הבעיה היא שיש כנראה התמכרות לכוח של בית הדין להפעיל כוח על אחרים ולא בהכרח לטובת העניין.

מרב מיכאלי: אני ממש לא בעד כוח.

<הרב שלמה שטסמן: חברת הכנסת מיכאלי, אני חייב להגיד לך שבהרכב שלנו לא נאלצנו לכפות אפילו גט אחד במאסר, פתרנו את זה בדרכים יצירתיות אחרות.

מרב מיכאלי: אם כך, אנא פתח השתלמות לשאר הדיינים.

<הרב שלמה שטסמן: יש דיינים רבים נוספים טובים.

<הרב שלמה שטסמן: אני שייך לקבוצה ויש כמה טובים ממני ברוך השם.

<הרב שלמה דיכובסקי: שימוש בכוח לא מומלץ, אבל צריך שיהיה שוט על השולחן.

משה מזרחי: משפט יפה, אהבתי אותו.

דוד רותם: שולי.

שולי מועלם-רפאלי: אין בינינו ויכוח על המקום של ההלכה במדינת ישראל ובחיים של העולם היהודי, רק יש בינינו דיון משמעותי מה אפשר לעשות בגדרי ההלכה שניתנים לדיינים.

שולי מועלם-רפאלי: אחד הדברים שמייד קפץ לי, הרב, בנתונים שקיבלנו ממך, שיש פה אפשרות לכפייה בגט, אבל זה לא מופיע בשום חלק של הטבלה.

<הרב שלמה שטסמן: אין בינינו ויכוח, אני מסכים, אפשר לכפות.

שולי מועלם-רפאלי: במקום שאפשר לכפות, בואו נכפה.

שולי מועלם-רפאלי: שוב, תשתמשו בכלים שההלכה נותנת לכם.

<הרב שלמה שטסמן: אנחנו משתדלים לעשות את זה.

שולי מועלם-רפאלי: אין בינינו ויכוח למרות מחשבתו הלא הגיונית בעיני של חבר הכנסת מקלב.

שולי מועלם-רפאלי: התפקיד שלנו, כאנשים שההלכה היא בסיס חייהם, להשתמש במה שההלכה מאפשרת לנו.

שולי מועלם-רפאלי: שאלת מסורבות הגט הופכת כאילו לשאלה צדדית של ארגוני נשים או של המשפחות - - -

<הרב שלמה שטסמן: אני שותף לדבריך לחלוטין, אין מחלוקת.

דוד רותם: שולי, בואי נסכים על דבר אחד.

דוד רותם: מה ההלכה מתירה, יקבעו הדיינים, לא אנחנו.

שולי מועלם-רפאלי: מעולה.

שולי מועלם-רפאלי: הרב אלי בן-דהן - - -

אברהם מיכאלי: שולי, במטותא, בואי לא נגלוש ללמד את הדיינים איך לשפוט.

שולי מועלם-רפאלי: אני לא רוצה ללמד כלום אף אחד, תאפשרו לי לדבר, למרות שזה נורא קשה לכם שיושבות פה נשים שמצטטות מעל בימת הכנסת את הרב עוזיאל, ואתם לא יכולים לשאת את זה.

אברהם מיכאלי: מה זה קשור?

אברהם מיכאלי: נלמד שבכנסת אין לנו סמכויות להורות גם על השופטים מה לעשות.

שולי מועלם-רפאלי: אני אשמח שהדיינים ישתמשו בכל הכוח שההלכה נותנת להם - -

אברהם מיכאלי: לא את קובעת את זה.

שולי מועלם-רפאלי: - - אני הראשונה שעומדת מאחורי זה ואתמוך בכל מהלך שהרב דיכובסקי מקדם, למרות שמנסים פה ושם לתקוע לו מקלות בגלגלים, אז תנו לי לגמור רגע את הדיבור.

שולי מועלם-רפאלי: השאלה היא על הנושא של כפיית גט.

שולי מועלם-רפאלי: זו שאלה אחת.

שולי מועלם-רפאלי: שאלה שנייה, שמעתי כמו כולם את האפקטיביות המדהימה של הפעלת אמצעים שמאפשר החוק.

שולי מועלם-רפאלי: דיברת על 98% השפעה.

שולי מועלם-רפאלי: רק לשם זה התכנסנו, אז נפעיל יותר את האמצעים שניתנים בחוק, כדי שה-98% הצלחה האלה יעברו ליותר ויותר תיקים.

שולי מועלם-רפאלי: וניקח את הרב שטסמן כדוגמה, ולא נשמע כמו שהרב יודע ואני יודעת, שיש דיינים שקיבלו על עצמם מאביהם זיכרונו לברכה לא לסדר גיטין.

שולי מועלם-רפאלי: דיין שקיבל על עצמו לא לסדר גיטין, אין לו מה לעשות בבית הדין הרבני.

דוד רותם: הדיין הזה כבר נפטר, את יודעת?

<דב פרימר: חבר הכנסת רותם זכה להופיע בפניו.

דוד רותם: כן, אני הופעתי בפניו.

אורי מקלב: מה הבעיה?

אורי מקלב: מה זה משנה אם הוא נפטר או לא נפטר?

שולי מועלם-רפאלי: חבר הכנסת מקלב, זה לא אישי.

אורי מקלב: זה יותר מאישי.

שולי מועלם-רפאלי: לדיינים יש סמכות הלכתית שניתנת להם, והיא ניתנת להם בזכות מה שהם למדו ובזכות הידע שלהם והיכולת שלהם להפעיל אותו, בואו נפעיל אותו.

<הרב שלמה דיכובסקי: היום יותר ויותר דיינים פועלים באופן אגרסיבי, פשוטו כמשמעו, כשמדובר בסרבני גט.

<הרב שלמה דיכובסקי: יש פה גם הרב היישריק שהוא גם כן בתל-אביב.

דוד רותם: מה זה "באופן אגרסיבי"?

<הרב שלמה דיכובסקי: באגרסיבי הכוונה לנקוט כמו שקראת קודם - - - בחיפה.

שולי מועלם-רפאלי: בשימוש שהחוק מאפשר להם.

שולי מועלם-רפאלי: חבר הכנסת רותם, אגרסיבי זה אומר לעלות במדרגות.

דוד רותם: אני נגד זה שדיינים יפעלו באופן אגרסיבי.

שולי מועלם-רפאלי: אבל אני חושבת שאתה בעד שדיינים יפעלו לפי מדרגות החוק שניתנות להם.

<הרב שלמה דיכובסקי: אנחנו מבקשים לנקוט בצעדים שיביאו למקסימום האפקטיביות במינימום של זמן, ואת זה אנחנו עושים.

<הרב שלמה דיכובסקי: אני לא יכול לומר כל הדיינים, אני בכל אופן לא יכול להורות לדיין אך לפסוק, אבל אני בהחלט יכול במסגרת שלי - - -

שולי מועלם-רפאלי: לפחות בצבא – הרב יודע שחלק מחיי הייתי ממש בתוך הצבא – בצבא יש מה שנקרא "רוח המפקד", ולפחות הנקודה הזאת אם הרב יושב פה - - -

<הרב שלמה דיכובסקי: אני לא המפקד, יש נשיא בית הדין הגדול.

<הרב שלמה דיכובסקי: מאז שהוא נכנס לתפקידו - - -

דוד רותם: אתם רוצים את הרב עמר, הוא ייתן את ההוראות, הוא יפתור את הבעיות.

מרב מיכאלי: למה לא זימנו אותו?

<תמי סלע: אפשר להוסיף נקודה אולי בהמשך לשאלה הזאת.

<תמי סלע: בנתונים שמענו שיש יותר מ-11,000 תיקים שניתן בהם פסק דין לגירושים, מתוכם 9,000, ניתן בהם גט, יוצא שיש 2,000 תיקים כאלה שלא ניתן בהם גט, ועדיין רק ב-100 תיקים - - -

<הרב שלמה דיכובסקי: לא שלא ניתן, לא ניתן בתוך חודש.

<תמי סלע: אז אנחנו לא יודעים בכמה מהם עדיין לא ניתן גט בתקופה של יותר, אבל עדיין רק ביותר מ-100 תיקים, 105 תיקים, נעשה שימוש באמצעי של צווי הגבלה.

<תמי סלע: על הפער הזה חשוב לקבל איזה הסבר.

אלעזר שטרן: על המספרים הקטנים האלה של מסורבות הגט, אם אני אוסיף קצת גאולה לעולם, שמעתי אתמול מיושב-ראש הכנסת הקודם רובי ריבלין, שהדבר המשותף בין ביאליק והרצל שלשניהם היה זקן חוץ מאשר לביאליק.

אלעזר שטרן: הדבר כל כך משמעותי, זאת אומרת, כל מעוכבת או מסורבת גט.

אלעזר שטרן: אנחנו לא עוברים על זה רק שהכול בסדר חוץ מכך וכך, כמו שבמידה מסוימת נאמר פה.

אלעזר שטרן: הרב דיכובסקי לא אמר סתם, יש לי טלפון שלו, יש לו גם את שלי לשני דברים, בנושא הגיור בעיקר, אבל כשעושים לו צרות.

אלעזר שטרן: אני חושב שאנחנו לא רוצים לשנות את ההלכה – אנחנו מצרים על מי המפקד, בהקשר למה שאמרה שולי – אבל באמת הנושא הזה של הפקעת קידושין - - -

שולי מועלם-רפאלי: זה רע מאוד.

<בת-שבע שרמן-שני: גירושין רק מבטלים.

אברהם מיכאלי: עוד לא למדת איזה משפטניות יושבות פה.

דוד רותם: חבר'ה, תעשו לי טובה, תנו לאלעזר, הוא גם יפקיע קידושין, הוא יגיש הצעת חוק.

דוד רותם: היא לא תעבור את ועדת השרים.

אלעזר שטרן: אתה יודע כמה דברים אמרו שאי-אפשר, אני לא רוצה להיכנס לזה, גם בתוך ההלכה, אני אומר את האמת.

אלעזר שטרן: אני יכול להביא דוגמאות, אני לא רוצה להלאות פה את האנשים.

אלעזר שטרן: כשהבעיות הן בקהל שלנו, בציבור שלנו, לא משנה מי זה שלנו, בסוף מוצאים פתרונות.

אלעזר שטרן: אני אתן לך את הדוגמאות אחר-כך, אני לא חושב שזה מהמקום, על סוגיות מאוד קשות מהחזון איש והלאה, גם בעניין הזה.

אלעזר שטרן: אין לי שום דבר נגד כל מה שנאמר פה, מבחינת הרעיונות, הכפייה, האקדח על השולחן, לא לירות בו, הכול בסדר.

אלעזר שטרן: לא יכול להיות, לפחות ביהדות שאני בא ממנה, שיש סבל כזה של נשים במקרה הזה ואנחנו לא מוצאים פתרון.

אלעזר שטרן: אני לא אומר נפקיע או נבטל קידושין, אם לא רוצים שימצאו פתרון קודם.

אלעזר שטרן: אי-אפשר להשלים עם המציאות הזאת כל-כך הרבה זמן, ואנחנו יודעים שכשהמפקד היה מפקד אחר, מצאו פתרונות.

<הרב שלמה דיכובסקי: אני רוצה להעיר שבסיפור של שי כהן שהתפרסם, הוגשה בקשה לדון בהפקעת קידושין, הרב קבע מועד לדיון, אני אמור להשתתף בהרכב, למרות שאינני דיין, ופה מדובר בשאלה הלכתית.

<הרב שלמה דיכובסקי: בנושא הזה נשב על המדוכה כמו שהצהיר הרב עמר וגם אני אמרתי כך, שלא נשאיר אבן ולא נשאיר סדק שדרכו אפשר יהיה לפתור את הבעיה של שי.

<הרב שלמה דיכובסקי: אני לא יודע אם השם שלה פורסם, אם מותר לגלות אותו או לא.

שולי מועלם-רפאלי: לא פורסם.

אורי מקלב: אולי ללכת למשפחות עברייני הפשע, ימצאו אותו מהר מאוד...

<הרב שלמה דיכובסקי: אנחנו לא פוחדים לשבת על כל נושא שהוא, כולל הפקעת קידושין.

<בתיה כהנא-דרור: במה זה שונה מעגונות אחרות, כי שי כהן התפרסם?

<בתיה כהנא-דרור: מה ההבדל?

דוד רותם: אתם יכולים להעביר את התיק לבד"ץ.

<הרב שלמה דיכובסקי: סליחה, אם תוגש בקשה ביחס למקרה ספציפי, שנראה בו הצדקה לשבת, ייקבע הרכב - - -

<בתיה כהנא-דרור: לא פעם ולא פעמיים הגשנו הפקעת קידושין לגבי עגונות.

<הרב שלמה דיכובסקי: אלי הגיעה רק בקשה בנושא הזה.

אורי מקלב: הרב דיכובסקי, אני מציעה ללחוץ על המשטרה לעשות מאמץ ללכוד אותו.

אורי מקלב: העוולה נעשתה בידי השב"ס, על-ידי המשטרה, והם צריכים להחזיר את האבידה הזאת למקום שלו.

אורי מקלב: אפשר לקחת אולי חלק ממשפחות ראשי הפשע לצאת למשימה הזאת.

אורי מקלב: תאמין לי, הם ימצאו בארץ "הגדולה" שלנו.

<הרב שלמה דיכובסקי: הם יקבלו שכר בעולם הבא, בעולם הזה אני לא יכול להבטיח להם.

<בת-שבע שרמן-שני: עבודות לתועלת הציבור.

<בת-שבע שרמן-שני: ..

דוד רותם: אורי מקלב.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני.

אורי מקלב: קודם כול, אני רוצה לברך אותך, אדוני היושב-ראש, או את צוות הוועדה אם הם היוזמים של קידום הדיון הזה.

אורי מקלב: אני מקווה שלא ננקט כאן בוועדה כלל שמה שאושר בסוף עולה כאן בהתחלה.

אורי מקלב: דהיינו, חוק שחוקקו והתקבל בשלהי הקדנציה הקודמת ממש, עוד לא עברה שנה, לא עבר שום דבר מאז קבלתו, ואנחנו כבר מזדרזים לראות את היישום שלו, כאשר מי כמוך יודע שבעשרות חוקים, בעשרות תקנות, אתה, ואני מציין את זה לזכותך, מקפיד לקבוע בעת קבלה או של חוקים, או של תקנות, שכל מה שעובר דרכך, שוועדת החוקה תעקוב אחרי הדברים, תבדוק את יישומם, במגוון של נושאים, גם בתי משפט, גם בהוצאה לפועל, במגוון הנושאים שאתה דן ומתעסק בהם.

אורי מקלב: באמת זכינו, זכינו שהנושא הזה, על אף שהוא ממש אושר בשלהי הכנסת, עולה ראשון.

אורי מקלב: צר לי מאוד שחברי הכנסת שפעלו מטעם ארגוני הנשים – אני מקווה שזה לא ירתיע אף אחד מחברי הכנסת של היום – לא נמצאים אתנו.

אורי מקלב: יש היום שחקנים חדשים.

אורי מקלב: כל אלה שעבדו, פעלו והיו צריכים להביא כסף בשביל יישום של יותר בקרה של בתי הדין, אין מי שיעשה את זה היום, אז אולי חברי כנסת חדשים שבאו עם הרבה מרץ יקבלו על עצמם להשיג תקציב כדי שנוכל להשקיע בבתי הדין במערכות כאלה ואחרות שיעקבו באופן אוטומטי.

אורי מקלב: אם לא מובן מה שאני אומר, יחד עם הצעת החוק היתה גם בקשה לתת מערכות שעולות אלפי שקלים ובית הדין אמר שהוא מוכן, רק אין מי שיעשה את זה.

דוד רותם: לא, שאין לו כסף.

שולי מועלם-רפאלי: גם לשפר את התנאים שבהם עובדים הדיינים בבתי הדין.

אורי מקלב: ארגוני הנשים שפעלו בוועדה לא נמצאים אתנו.

אורי מקלב: הזכות של כל אחד לדון בזה.

אורי מקלב: מה שקרה, ואני רוצה לציין את זה, שמי שרצה לקלל, מה לעשות, יצא מברך.

אורי מקלב: אני חושב שהנתונים שהובאו כאן על-ידי הרב דיכובסקי - - -

<בת-שבע שרמן-שני: המטרה היתה טובה מלכתחילה.

<בת-שבע שרמן-שני: למה רצה לקלל?

דוד רותם: סליחה, מי רצה לקלל?

<קריאה: עשינו את זה בשיתוף פעולה עם בתי הדין.

אורי מקלב: אם יש לי חסינות כאן בכנסת זה על המלים שלי.

אורי מקלב: מי שרצה לקלל – יצא מברך.

דוד רותם: מי רצה לקלל?

דוד רותם: רק תגיד לי מי רצה לקלל.

<בת-שבע שרמן-שני: כולם רוצים לעזור.

אורי מקלב: מי שרצה להדגיש שבתי הדין לא פועלים למען סרבני הגט, לא עושים, נותנים לדיונים להתמשך וראה את הנתונים שנמצאים היום, שהוקראו פה, ראה נתון מדהים שבתוך חודש אחרי הוצאת פסקי דין ניתנו גיטין.

אורי מקלב: איפה זה קיים במערכות של בית המשפט על פסקי דין שניתנו?

דוד רותם: לא קיים.

דוד רותם: ..

<בת-שבע שרמן-שני: יש הוצאה לפועל.

אורי מקלב: אני אשאל מבין האסירים האזרחיים שיושבים בכלא, מה האחוז של מסורבי הגט.

אורי מקלב: על מה מדובר פה?

אורי מקלב: הנתונים שניתנו כאן על-ידי הרב דיכובסקי מרשימים, הם יותר ממה שציפינו, ולא עשינו את זה בשום מקום אחר.

אורי מקלב: יש עוד הרבה דברים, הרבה פסקי דין על הרבה עוולות שלא מיושמים, אין פסקי הדין וגם לא ביצוע של פסקי הדין, וכאן יש נתונים של מספרים שבאופן יחסי מרשימים מאוד.

אורי מקלב: לכן מי שרצה לקלל, להציף את הנושא הזה, יצא מברך.

אורי מקלב: זה נושא אחד.

אורי מקלב: תוך כדי הדברים, מתוך הלהט, אולי מתוך הפחד - - -

דוד רותם: אתה יודע, צדיקים רוצים לקלל ונמצאים מברכים.

אורי מקלב: כאן לא עשו צדיקים שנעשתה מלאכתם על-ידי אחרים, זה נעשה על ידם, על-ידי הצדיקים ולא על-ידי אחרים.

אורי מקלב: לא בגלל הכיפה שיש לי על הראש, אני מצפה שגם אחרים יגידו את זה וראיתי שגם חברת הכנסת מיכאלי הזדעזעה.

אורי מקלב: עם כל הכבוד וכל הרצון שלנו לנקוט בסנקציות כספיות, ואנחנו צריכים להטיל, אני לא אומר עכשיו מה קורה למסורבי הגט, אני מכיר מקרוב מסורבי גט לא מעטים כשנגד הנשים לא מפעילים שום סנקציות, אני לא יודע אם זה היה בתוך החוק.

<בת-שבע שרמן-שני: איפה הם מופיעים בנתונים?

<בת-שבע שרמן-שני: נתונים יבשים.

<גלי עציון: זה לא עוצר את חייהם.

אורי מקלב: זה עוצר את חייהם.

<בת-שבע שרמן-שני: הנתונים יבשים, הם לא מדברים על גברים או נשים.

<קריאות: - - -

דוד רותם: למסורבי גט ניתן היתר מהרבנים.

אורי מקלב: אני יכול להביא פרסונל של הכנסת, אני אמר לחברים כאן, כאלה שמסורבי גט במשך שנים רבות.

<בת-שבע שרמן-שני: למה בית הדין לא סגר את התיק?

<בת-שבע שרמן-שני: למה בית הדין לא השיג גט?

אורי מקלב: לא נותנים את זה.

דוד רותם: אין מי שידאג להם.

דוד רותם: יש מי שדואג - - -

<בת-שבע שרמן-שני: למה בית הדין לא דואג להם?

אורי מקלב: כי רק נשיא בית הדין יכול לעשות את הסנקציות, לא כל דיין.

אורי מקלב: אתם לא נותנים להרכיב הרכבים בבתי הדין.

אורי מקלב: כמה פעמים הוא יכול לשבת?

שולי מועלם-רפאלי: נשיא בית הדין ידאג לגברים.

<גלי עציון: - - - לאישה שנייה.

אורי מקלב: אישה שמסורבת לקבל גט, רק נשיא בית הדין יכול.

שולי מועלם-רפאלי: מצוין.

שולי מועלם-רפאלי: כולנו סומכים על המסוגלות של הרב עמר, הוא מגדולי הדור הזה.

אורי מקלב: אף אחד לא יפסיק אותי, ואני לא אפסיק.

אורי מקלב: אני פונה אליך, הרב דיכובסקי, עם כל הכבוד וכל הלחץ או הפחד, אני לא יודע מה שיש לכם, אני לא יודע למה זה, אולי כדי לעמוד בזה, אולי בגלל הדיונים האלה, להטיל כל מיני סנקציות.

אורי מקלב: צריך לשמור על כבוד האזרח.

אורי מקלב: לא יכול להיות משפט כפי שנאמר פה שאנשים יישלחו לכלא כדי שראשי ארגוני הפשע ילחצו עליהם לתת גט, אלה דברים מסמרי שיער.

אורי מקלב: באיזו מדינה אנחנו נמצאים?

שולי מועלם-רפאלי: המפתחות בידיהם.

שולי מועלם-רפאלי: הם יכולים להשתחרר בכל רגע.

דוד רותם: לא.

דוד רותם: עד כאן.

<הרב שלמה דיכובסקי: אנחנו לא שולחים - - -

אורי מקלב: השימוש האגרסיבי, הכול בסדר.

אורי מקלב: אני גם חושב שזאת מלה קצת מוגזמת.

משה מזרחי: אל תיתפס, הוא אמר את זה - - -

מרב מיכאלי: למה לא להיתפס?

מרב מיכאלי: הרב דיכובסקי פה מצדד בשוטים וזה יופי של שוט.

<בת-שבע שרמן-שני: כי זו ההלכה.

אורי מקלב: יש לי כל מיני הצעות ייעול.

<הרב שלמה דיכובסקי: אני אסביר.

<הרב שלמה דיכובסקי: אדם שנכנס לכלא ויושב - - -

<בת-שבע שרמן-שני: - - -

דוד רותם: בת שבע, להירגע.

אורי מקלב: אולי באמת צריך לחזור על הדברים האלה, אני מוכן להפעיל עוד כמה תקנים לבתי הדין - - -

<בת-שבע שרמן-שני: חבר הכנסת מיהדות התורה מדבר - - -

דוד רותם: לא.

דוד רותם: את לא מעירה לחברי כנסת שמעירים.

אורי מקלב: - - - יהיו מדדים להתקבל לאותם תפקידים, והם יפעילו לחץ מתון או לחץ על הכתפיים של אותו אחד, וכך נגיע לגט.

אורי מקלב: עם כל הכבוד, אנחנו חייבים לעמוד בחוקים של מדינת ישראל.

אורי מקלב: דין אחד למסרב לתת גט, דין אחד לכולם לחומרה.

אורי מקלב: אני לא מייצג מסורבי גט.

אורי מקלב: מול אחד שלא נותן גט יש גם אישה שלא מקבלת גט.

אורי מקלב: אני לא חושב שאף אחד כאן חשוד ואני לא חשוד כמי שמייצג את הגברים ולא מייצג את הנשים.

אורי מקלב: אנחנו יודעים את הסבל של הנשים שלא מקבלות גט.

אורי מקלב: בתוך הדברים האלה צריך להיות יושר, צריך זכויות אזרח - -

<הרב שלמה דיכובסקי: בוודאי.

אורי מקלב: - - והדברים שנאמרו פה, לפי דעתי - - -

<הרב שלמה דיכובסקי: לשבת בכלא בסביבה לא נחמדה זה זרז גדול לתת גט.

<הרב שלמה דיכובסקי: מאידך, לשבת בכלא בסביבה נחמדה זה זרז קטן מאוד.

אורי מקלב: אני אומר וחוזר ואומר וחשוב שהדברים ייאמרו.

דוד רותם: אתה צודק, אורי, צריך שכל מסורבי הגט, כשהולכים לכלא, ישבו עם מחבלים, עם ביטחוניים, הם יעשו גם תואר שני בינתיים.

דוד רותם: ..

אורי מקלב: הנמלטים, יכול להיות שהם נמצאים בהתנחלויות, אולי שם צריך לחפש אותם.

מרב מיכאלי: כבוד היושב-ראש, האם אפשר לשמוע מהארגונים את הנתונים שלהם?

מרב מיכאלי: שמענו פה מצד בית הדין על ההשתדלות וההשתדלות.

מרב מיכאלי: אני חייבת להגיד שרק בשבוע שעבר קיבלתי פנייה חדשה מאישה שבעלה מסרב לתת לה גט.

מרב מיכאלי: היא הגישה אחרי שנתיים תביעת נזיקין לבית המשפט, ובית הדין הודיע לה שהוא לא ימשיך לדון בתיק לא רק עד שתבטל את תביעת הנזיקין, אלא שתתחייב שהיא לא תגיש תביעת נזיקין גם אחרי הגט.

מרב מיכאלי: אולי נשמע מהארגונים תמונת מציאות מהצד הזה.

מרב מיכאלי: אני לא יודעת אם היא שונה, אולי היא זהה.

דוד רותם: עורך-הדין פרימר, יש לך מה להגיד לנו?

<דב פרימר: משהו אחר.

<דב פרימר: רק רציתי להדגיש את הנקודה שעורכת-הדין בת שבע שרמן אמרה ללא רשות, אבל אני חושב שהיא נקודה מאוד חשובה, וזה שהסאבטקסט של הנתונים שראינו כאן

<דב פרימר: זה דבר שחבר הכנסת רותם דיבר בישיבה הקודמת וזה הנושא של המינויים.

<דב פרימר: כלומר, אנחנו רואים כאן לא רק שהחוק הזה הביא לידי מודעות מוגברת לכל הנושא של הסנקציות, אלא שיש לנו היום דיינים אשר מוכנים להפעיל את הסנקציות, וזה דבר חדש.

<דב פרימר: כשאני ועורך-דין רותם פעלנו בתחום זה לא היה במודה.

דוד רותם: כשפעלנו בתחום הכול היה שונה.

<דב פרימר: היום יש לנו דור חדש של דיינים, ואין ספק שהרוח החיה זה הרב דיכובסקי.

<דב פרימר: יש לנו כאן שני דיינים ששייכים לאסכולה הזאת שמוכנים להפעיל את הסנקציות האלה, לדעתי זה הישג עוד יותר חשוב מהנתונים האלה.

<דב פרימר: זה מביא אותנו לידי הכרה שבמינוי של הדיינים ולרוח המפקד, כפי שנאמר כאן, יש חשיבות ואנחנו צריכים להיות רגישים בשאלה את מי אנחנו ממנים.

דוד רותם: עוד מעט יהיו ארבע נשים בוועדה למינוי.

מרב מיכאלי: כן, נשבח את חברת הכנסת מועלם, שבדיוק הלכה, שזה בהצעת החוק שלה.

אברהם מיכאלי: ארבע רבניות יהיו שם.

דוד רותם: כן, הרב היישריק.

<הרב אליהו היישריק: אני מבית הדין הרבני בתל-אביב.

<הרב אליהו היישריק: אני רוצה לענות על השאלות שנשאלו פה למה לא מפעילים ביתר תדירות את הסנקציות.

<הרב אליהו היישריק: ראשית כול, בחלק גדול מהמקרים אין צורך בכך.

<הרב אליהו היישריק: גיטין ניתנים לא בתוך 45 יום, אלא אפילו בתוך שבוע ובתוך שבועיים, מפסק הדין כמובן.

<הרב אליהו היישריק: יש לנו רשימה של סנקציות, בלשון המשפטית זה נקרא "צווי הגבלה".

<הרב אליהו היישריק: אני יכול להגיד לכם מ"הניסיון המועט" שיש לי במשך קרוב ל-19 שנה שצווי ההגבלה האלה מוגבלים ביעילות שלהם, כי חלק מהם לא נוגע לחלק מהציבור.

<הרב אליהו היישריק: ניקח למשל דוגמה שיכולה להפחיד הרבה אנשים – לקבל, להחזיק או לחדש רישיון נהיגה.

<הרב אליהו היישריק: שמעתי שיש כאן נציג של המשטרה.

<הרב אליהו היישריק: לפי הסטטיסטיקה האחרונה 300,000 נהגים מסתובבים על הכבישים לאחר שנשלל מהם הרישיון על בסיס של עבירות תנועה, אז זה לא חסם.

<הרב אליהו היישריק: יכולים להיות שני חסמים שאליהם אתם מכוונים, או לפטר מישהו מהעבודה, שזה כבר תופס אותו חזק מאוד, לשלול לו את הרישיון כמו עורך-דין או כמו רופא - -

דוד רותם: ואז מה שיקרה שאשתו והילדים לא יקבלו אוכל.

<הרב אליהו היישריק: על זה רציתי לדבר.

<הרב אליהו היישריק: - - או להושיב אותו במאסר.

<הרב אליהו היישריק: האישה לצערנו נמצאת פה בין הפטיש לסדן והיא זו שמחליטה.

<הרב אליהו היישריק: באה אישה אלינו ואומרת: אל תושיבו אותו במאסר, אל תשללו לו, כי אחרת על ארבעת הילדים שאני מקבלת בשבילם מזונות, אני לא אקבל עליהם מזונות, אז אנחנו לא יכולים לעשות נגד רצון האישה.

<הרב אליהו היישריק: לכן באותם מקרים שנראה לכם שלכל דבר הפתרון הוא מאסר, זה נכון, אבל זה לא מדויק.

<הרב אליהו היישריק: לא כל מאסר יפתור את הבעיה.

<הרב אליהו היישריק: יש דוגמה שדיברו עליה קודם שאין פתרון מי יצא מהדירה.

<הרב אליהו היישריק: אנחנו לא יכולים לכפות על מישהו לצאת מהדירה, יש לו זכות קניין ומגיע לו, אותו חלק שנפסק עבורו בחלוקת הרכוש ומגיע גם לה.

<הרב אליהו היישריק: אנחנו לא יכולים להגיד לו לצאת מהבית ולא יכולים להגיד לה לצאת מהבית, עד שהם לא מסתדרים ביניהם לא נסדר את הגט בפועל.

<הרב אליהו היישריק: אני חושב שיש לי קבלות מספיק, אני חושב שזה ההרכב שנתן הכי הרבה צווי מאסר בשלוש השנים האחרונות.

<הרב אליהו היישריק: התוצאה היתה כזאת: בארבעה מהמקרים ניתן גט לפני שהאדם נכנס לכלא, במקרה אחד ניתן גט אחרי יומיים שהוא כבר חווה את החוויה של הכלא, אבל אחד מהם יושב עד היום ולא נותן גט.

<דורית ואג: כמה זמן זה?

אברהם מיכאלי: נראה לי שהוא נמצא במעשיהו, נכון?

<קריאות: - - -

<הרב אליהו היישריק: רבותי, אנחנו רוצים הרי לקדם, אנחנו לא באים לא להתנצח וודאי שאני בתוקף תפקידי כשופט או כדיין אני לא בא לפה להתנצח, אני בא לפה כדי לקדם את הבעיה.

<הרב אליהו היישריק: אדרבה, תעזרו, אנחנו רוצים להיעזר.

<הרב אליהו היישריק: דרשנו בעבר למשל שזה ייחשב כעבירה פלילית, יש לזה הרבה השלכות, אני לא מדבר רק על תנאי מאסר.

<הרב אליהו היישריק: למשל אני אביא דוגמה, אותו אדם שיושב היום במאסר, הוא ישב בגלל שהוא גם אדם דתי ואפילו חרדי, יושב באגף תורני.

<הרב אליהו היישריק: נתתי הוראה חד-משמעית להוציא אותו מהאגף התורני.

<הרב אליהו היישריק: אין לי סמכות, אני אומר במפורש, השב"ס אמר לי: זה לא במסגרת הסמכויות שלך.

<הרב אליהו היישריק: אותו מפקד מקומי בבית כלא, רוצה – הוא עושה את זה, לא רוצה – הוא לא עושה את זה.

<הרב אליהו היישריק: אין לי סמכות, תנו לי את הסמכות הזאת – לא נותנים.

<הרב אליהו היישריק: אני זורק את זה לפתחכם, חברי הכנסת.

<הרב אליהו היישריק: תעזרו לנו.

אורי מקלב: מה אתה מבקש?

אורי מקלב: עוד סנקציות?

<הרב שלמה דיכובסקי: אפשרות להפריד סרבני גט מאסירים אזרחיים, זה הכול.

<הרב שלמה דיכובסקי: האגף התורני זה ישיבה, הם מרגישים בנוח שם.

<הרב אליהו היישריק: האגף התורני הוא כמו בית מלון.

<הרב שלמה דיכובסקי: לא בית מלון, אבל כולל.

דוד רותם: כשהייתי צעיר הקמתי אגף כזה.

<תמי סלע: אפשר לשאול את כבוד הרב אם יש רעיונות יצירתיים אחרים לגבי צווי הגבלה שכן יהיו יעילים?

<בת-שבע שרמן-שני: הצווים יעילים, רק שלא - - -

<הרב אליהו היישריק: הרי יש דברים לא מקובלים לפי חוקי מדינת ישראל.

<הרב אליהו היישריק: דווקא בהלכה אנחנו מכוסים.

<הרב אליהו היישריק: הרב דיכובסקי אמר, וכך כתוב בהלכה, בגמרא גם כן, שאותו אדם שמחליטים לגביו על כפייה – צריכה להיות החלטה על כפייה לגט – אפשר לכפות אותו בשוטים, מה שנקרא פשוט מכות.

<הרב אליהו היישריק: במדינה הזאת אנחנו לא יכולים להשתמש בזה, אז לשבת במאסר, לפעמים זו ברירת מחדל טובה של הבעל.

<הרב אליהו היישריק: צריך לחשוב על כך שזה לא תמיד האפקט הכי טוב, ולכן גם צווי ההגבלה כוחם מוגבל.

<תמי סלע: גם כשאדם נמצא במאסר, יש הרי צווי הגבלה שמתייחסים ספציפית לאסיר ומאפשרים לשלול ממנו כל מיני זכויות שלו כאסיר: חופשות, מבקרים - - -

<הרב אליהו היישריק: זה הוא מקבל, אוטומטית הוא מקבל.

<הרב אליהו היישריק: את יודעת כמה קל היום להעביר לכלא דברים שאת רוצה?

<הרב אליהו היישריק: אני לא רוצה לדבר פה על מה שנעשה, אבל אתם יודעים טוב מהעיתונות והתקשורת מה שאני יודע, שכל דבר שאת רוצה להעביר לכלא ניתן להעברה.

<הרב אליהו היישריק: לא תתני לו לקנות בקנטינה או בשקם, הוא ישיג את כל הדברים האלה.

דוד רותם: ודאי, על חשבון מזונות הילדים.

<הרב אליהו היישריק: הרי אותו אדם שלא חושב לתת גט לאשתו, הוא מתחיל את הסרבנות שלו מהקטע של אי-הופעה לדיונים, ואז אנחנו מוציאים צווי הבאה באופן אוטומטי.

<הרב אליהו היישריק: מוציאים צווי הבאה, ואז בחלק מהמקרים, המשטרה לא ממלאת את זה ללא נימוק.

דוד רותם: בכל המקרים יש נימוק נורא פשוט – כוח-אדם.

<הרב אליהו היישריק: שיידעו איפה הנקודה.

דוד רותם: גם בבתי המשפט לא ממלאים צווי הבאה.

אברהם מיכאלי: אני לא בטוח.

אברהם מיכאלי: בבית משפט, כששוטר לא מביא, אני רוצה לראות את אותה תחנת משטרה, היא תחטוף על הראש.

<הרב אליהו היישריק: רבותי, המשטרה לא אוכפת את זה.

<הרב אליהו היישריק: דוגמה אחרונה שהיתה אצלנו.

<הרב אליהו היישריק: בכתב ידי הוצאתי לאדם צו הבאה ארבע פעמים, אף פעם זה לא מולא.

<הרב אליהו היישריק: בפעם אחת מארבע הפעמים כתבו לי: הוא לא נמצא בכתובת.

<הרב אליהו היישריק: שלוש פעמים לא ענו לי בכלל.

<הרב אליהו היישריק: היה דיון הוא לא הופיע, אפילו לא היה מכתב מהמשטרה למה.

<הרב אליהו היישריק: כתבתי החלטה שאני דורש נימוק ואם אני לא אקבל נימוק או את הבעל בתוך 24 שעות, אני מזמין את מפקד משטרת תל-אביב בעצמו בצו הבאה להביא אותו לבית הדין.

דוד רותם: חשבתי שנתת הוראה לעצור את השר...

<הרב אליהו היישריק: עוד לא.

<הרב אליהו היישריק: לא עברו 24 שעות, המשטרה היתה עם הבעל הסרבן.

<הרב אליהו היישריק: אני שואל את השוטר: איפה מצאת אותו?

<הרב אליהו היישריק: זה היה קשה?

<הרב אליהו היישריק: הוא אומר: לא, זה היה בכתובת שאמרתם לי.

<הרב אליהו היישריק: זו התשובה.

<הרב אליהו היישריק: לא הכול תלוי בבתי הדין.

<הרב אליהו היישריק: עוד דבר, חלק גדול מהכפייה נעצר בגלל עיכוב ביצוע שניתן בבית הדין הגדול.

<הרב אליהו היישריק: עיכוב ביצוע ניתן בבית הדין הגדול עד לדיון.

<הרב אליהו היישריק: מה לעשות שמכורח הנסיבות אין לנו היום בית הדין הגדול, לא קיים דבר כזה.

<הרב אליהו היישריק: יש שני דיינים מתוך 9 או מתוך 11, וכך רוצים שזה יתפקד, אז הכול נשאר תקוע בצוואר הבקבוק, ובצדק, חסר לנו גם באזורי.

אברהם מיכאלי: יהיו בתוך שנתיים, שלוש.

<הרב אליהו היישריק: רבותי, אנחנו לא רוצים לריב על נתונים, אנחנו רוצים לקדם את העניין.

<הרב אליהו היישריק: תעזרו לנו בנקודה הזאת.

דוד רותם: בשבוע הבא נקים ועדת מינויים חדשה.

<הרב אליהו היישריק: אדרבה, שיהיו מינויים לבית הדין הגדול, שיהיו מינויים לבית הדין האזורי - - -

<בתיה כהנא-דרור: בגלל ערעור צווי ההגבלה לא נעצרים לפי החוק החדש.

<תמי סלע: יכולה להיות החלטה מנומקת שכן.

דוד רותם: משה מזרחי, רצית להגיד משהו?

משה מזרחי: רציתי ודילגת עלי.

דוד רותם: אני לא מדלג עליך.

דוד רותם: אתה רואה שאני חוזר אליך.

משה מזרחי: העיקר שאתה חוזר.

<בתיה כהנא-דרור: - - - זה מה שהוא אומר שהערעור לא עוצר את זה.

<הרב אליהו היישריק: הערעור לא עוצר, אבל אם בית הדין הגדול נותן עיכוב ביצוע, אז הוא נותן עיכוב ביצוע.

דוד רותם: רבותי, עד כאן.

דוד רותם: עכשיו מדבר חבר הכנסת מזרחי.

משה מזרחי: לא צריך לעקר את הסנקציות האלה.

<הרב אליהו היישריק: אני לא אומר לעקר.

משה מזרחי: אתה מעקר.

משה מזרחי: מצד שני אנחנו שומעים כמה שזה אפקטיבי.

<הרב אליהו היישריק: נכון, זה לא אפקטיבי.

<תמי סלע: למה, דווקא שמענו - - -

משה מזרחי: אני דווקא רוצה לשבח פה.

משה מזרחי: לא לקלל, לברך במידה מסוימת, אני רק לא אוהב את ההשוואה שעושים לבעלי חוב אזרחי.

משה מזרחי: הסטטיסטיקה פה היא סטטיסטיקה שלא משרתת שום מטרה, כלומר, כשאומרים לנו: אצלנו 9,000 פסקי דין נגמרים בתוך חודש.

משה מזרחי: אני מאוד מעריך את זה, אבל זה לא משליך לגבי שום דבר.

משה מזרחי: הבעיה היא כאשר יש לנו סרבנות, לא כאשר יש לנו הסכמות ורצון טוב וזה נגמר בתוך חודש או תוך יומיים או בתוך שבוע.

משה מזרחי: לכן הסטטיסטיקה הזאת לא משרתת שום מטרה, ואנחנו לא צריכים להתלהב שיש 9,000 פסקי דין חיוביים.

משה מזרחי: הבעיה שלנו היא עם אלה שיש בהם סרבנות, על זה הדיון, ולכן נולדו הכלים האלה, כדי לקדם כאשר מדובר בסיפור של חיים, לא של חוב אזרחי.

משה מזרחי: פה זה חיים, וזה לא משנה אם זה גבר או אישה, אני ממש לא עושה הבחנה.

משה מזרחי: כאן הסיפור הוא לא חוב, זה חיים.

משה מזרחי: פה כל מקרה לגופו הוא הסטטיסטיקה של עצמו.

משה מזרחי: כלומר, זה שיש 9,000 זה ממש לא מעודד.

<הרב שלמה דיכובסקי: אני מסכים, כשיש אחד, כבר לא טוב.

משה מזרחי: לכן הסטטיסטיקה פה לא משרתת מטרות טובות, כאילו להגיד: הנה, ראו.

משה מזרחי: מה המבחן?

משה מזרחי: לכן אני נורא שמח שיש מעקב שעושה יושב-ראש הוועדה בסוגיות המאוד רגישות והקריטיות האלה, כי הן מעסיקות שלא מתוך אג'נדה כזאת או אחרת, אלא מדובר פה בחיים, ולכן הנתונים שבאים לבדוק את הכלים האלה.

משה מזרחי: השימוש היזום, לא על-פי בקשות, השימוש היזום של שופטי בתי הדין הרבני עד רמה גבוהה פה, כלומר, לקיחת אחריות של השופטים, והיוזמה, לא בקשות ופניות – ולא שמעתי את החלוקה כמה זה נעשה על-פי בקשות של צדדים וכמה נעשה ביוזמה על-פי החוק שנקבע.

משה מזרחי: אלה השורות התחתונות, ואני פה שמח מאוד לשמוע, אומנם זה נשמע קצת מוגזם "ראשי ארגוני פשע", הוא הלך רחוק עם זה, אבל קלטתי את הרוח שאתה רוצה לשדר באמירה הזאת והבנו שהם יושבים להם במקום, הוא גם יכול כל חייו, 20 שנה באגף התורני, וממילא גם אם הוא היה בחוץ הוא היה יושב בטח באיזו ישיבה ולא עושה כלום רק לומד תורה.

משה מזרחי: שמו אותו במקום קצת סגור והוא גם מקבל קנטינה.

מרב מיכאלי: הוא היה יכול להיות דיין אם הוא היה לומד מספיק יפה.

משה מזרחי: למשל.

משה מזרחי: מצד שני, בכל זאת הנתונים מאוד אפקטיביים.

משה מזרחי: אני מבין שהבקרה והפיקוח של מערכת המחשוב עוד לא יצאה לפועל.

משה מזרחי: קראתי בחומרים הקודמים שהוקצה תקציב לזה בזמנו, לכן הופתעתי לשמוע שעדיין - - -

אברהם מיכאלי: תקציב תיאורטי.

אברהם מיכאלי: התחייבו שייתנו.

משה מזרחי: התחייבו ולא נתנו.

דוד רותם: נתנו בסוף.

מרב מיכאלי: למה הרב דיכובסקי אומר שהוא לא יכול לדעת כל דבר אם יש לו מערכת שאמורה לספק לו מידע על כל דבר?

<הרב שלמה דיכובסקי: קיבלתי את הזימון ברביעי בערב – חמישי, שישי-שבת.

מרב מיכאלי: לא לכבודנו לדעת, לדעת בשביל היום-יום, לדעת מה קורה ועל מי צריך להפעיל הגבלות.

<הרב שלמה דיכובסקי: לא יכולתי להספיק.

<הרב שלמה דיכובסקי: אם אני רוצה לדעת מה קורה באותם תיקים בעייתיים, צריך להעמיק בתיק.

<הרב שלמה דיכובסקי: זה לא פשוט לבדוק ידנית תיק-תיק, לראות מה קורה בו.

<הרב שלמה דיכובסקי: כשתיק אחד לא בא על פתרונו, אני רואה בזה כישלון שלי ושל המערכת, אבל אין לי אפשרות פיזית.

<הרב שלמה דיכובסקי: גם אם הייתי עובד בשבת, לא הייתי יכול לעשות את זה.

משה מזרחי: זה ברור לחלוטין.

מרב מיכאלי: לא היינו רוצות שתעבוד בשבת, הרב דיכובסקי.

<הרב שלמה דיכובסקי: אותם 38 תיקים, סימנתי לעצמי בשמות, לבדוק אותם אחד לאחד.

מרב מיכאלי: מבחינתך יש 38 תיקים בעייתיים?

<הרב שלמה דיכובסקי: יש 38 תיקים שלא קיבלתי תשובה מה קרה בהם.

<בת-שבע שרמן-שני: שבהם ניתנו צווים?

משה מזרחי: עוד שני משפטים.

משה מזרחי: היושב-ראש, שאל אותי אם סיימתי לפני שאתה עובר הלאה.

משה מזרחי: מאחר והעלו פה סוגיות שנוגעות למשטרה ולמערכת אכיפת החוק, אני רוצה לסייע.

משה מזרחי: אני חושב שכדאי שתביאו נתונים לגבי ביצוע של צווי הבאה.

משה מזרחי: בשבילי זה סוג של דרמה גדולה, זו תקלה - - -

אברהם מיכאלי: הוא מזמן דיון על זה, דודו, בשבוע הבא.

אברהם מיכאלי: תעשה גם על בתי המשפט.

משה מזרחי: אם אני מתפרץ לדלת פתוחה, שימציאו נתונים שאפשר יהיה לתת גם למשטרה לתבוע ולראות למה הדברים לא נעשים, אם זה בכזאת פרופורציה קשה כמו שהוא מתאר ביחס לבתי המשפט הרגילים.

מרב מיכאלי: אני מבקשת להבין מהרב דיכובסקי למה - - -

דוד רותם: רק שנייה.

דוד רותם: נתתי רשות דיבור לבת-שבע שני.

מרב מיכאלי: סליחה.

מרב מיכאלי: מתנצלת, בת שבע.

<בת-שבע שרמן-שני: תודה רבה.

<בת-שבע שרמן-שני: קודם כול, אני מברכת על הנתון המדהים שב-103 מתוך 105 תיקים שהוטלו סנקציות ניתן גט.

<בת-שבע שרמן-שני: זאת אומרת, מה שאנחנו טוענים כל הזמן שהטלת סנקציות תביא לגט, הוכיחה עצמה במספרים.

<בת-שבע שרמן-שני: זה שלב ראשון.

<בת-שבע שרמן-שני: השלב השני, מה שאני לא מצליחה להבין, קודם כול, 103 מתוך 105 זה אומר שני תיקים.

<בת-שבע שרמן-שני: מאיפה עוד 36 תיקים ל-38?

<בת-שבע שרמן-שני: לא הבנתי אם בהם לא הוטלו סנקציות בכלל - - -

דוד רותם: אלה תיקים ישנים.

<בת-שבע שרמן-שני: אני אתמודד עם המתמטיקה אחר-כך, אני אשמח לקבל הסבר.

<בת-שבע שרמן-שני: שני הדיינים שהובאו לפה, אני מברכת על זה שהובאו.

<בת-שבע שרמן-שני: הם דיינים מהטובים שבבית הדין, שהם אכן מטילים סנקציות, פותרים תיקים וכו'.

<בת-שבע שרמן-שני: כולנו יודעים שיש הרבה יותר דיינים - - -

דוד רותם: את שמה לב ששניהם לא דתיים לאומיים?

<בת-שבע שרמן-שני: נכון.

<הרב שלמה שטסמן: אני בוגר נתיב מאיר.

דוד רותם: אני יודע של מה אתה בוגר.

<בת-שבע שרמן-שני: אני חוזרת על מה שאמרתי ללא רשות - - -

<הרב אליהו היישריק: אנחנו לא שופטים אדם לפי מראה.

<הרב אליהו היישריק: זה היה גרוע מאוד אם נשפוט אדם לפי מראה.

דוד רותם: אתה רוצה להכחיש שאתה חרדי?

<בת-שבע שרמן-שני: הנתונים שלא נחשפו פה - - -

משה מזרחי: כדיין אל תענה לו על שאלות כאלה.

משה מזרחי: אתו אתה מתחיל פה, אתה לא יודע אף פעם איפה אתה גומר.

דוד רותם: הוא כבר גמר.

דוד רותם: אתה לא מבין, הוא מונה.

משה מזרחי: אתה שופט, אל תיכנס למסלולים שהוא מנסה להעלות אותך.

דוד רותם: הוא כבר מונה.

<בת-שבע שרמן-שני: בעניין הנתונים שחסרים פה.

<בת-שבע שרמן-שני: הרב היישריק הזכיר את העניין של צווי הבאה שלא ממלאים ושבעלים נעלמים וכו'.

<בת-שבע שרמן-שני: במקרה אנקדוטה, התקשרה אלי אחת מפרקליטויות המדינה וביקשה ממני נתונים על תשלום שאישה מקבלת בשביל הגט, משום שבעלה ברח מהארץ כי מדינת ישראל התרשלה, האישה תבעה את מדינת ישראל בתביעה נזיקית והפרקליטה רצתה להוכיח שבין אם היא היתה נשארת בארץ ובין אם הבעל ברח, היא היתה מפסידה כסף, מכיוון שהיא היתה צריכה לשלם לו כדי לקבל את הגט.

<בת-שבע שרמן-שני: הנתונים שמופיעים פה הם שהוא נתן גט אחרי שניתנו הסנקציות.

<בת-שבע שרמן-שני: אני מבקשת לברר קודם כול על כל התיקים שבהם לא ניתן חיוב.

<בת-שבע שרמן-שני: אנחנו מדברים על מקרה הקצה, כאשר ניתן החיוב ואז ניתנו הסנקציות.

<בת-שבע שרמן-שני: אני שואלת על כל המקרים שלא ניתן בהם חיוב ומקרים שניתן בהם חיוב, האם מרגע שניתן החיוב מפסיק הסחר בגט?

<בת-שבע שרמן-שני: אני יודעת שלא, אבל אני שואלת האם לבית הדין יש נתונים כאלה.

<בת-שבע שרמן-שני: יכול להיות שהוא נתן גט בגלל שהוא קיבל את הסנקציה ויכול להיות שאחרי שהוא קיבל את הסנקציה והוא עדיין לא נתן את הגט, מופעל על האישה לחץ להמשיך ולוותר ואז הוא נתן גט.

<בת-שבע שרמן-שני: זאת אומרת, משא-ומתן לצורך גט הוא לגיטימי כמו כל משא-ומתן אחר, כל זמן ששאלת החיוב היא שאלה שעל השולחן.

<בת-שבע שרמן-שני: אם בית הדין נותן את דעתו האם הבעל הזה חייב לתת גט או לא חייב לתת גט, אז היא יכולה להמשיך לנהל משא-ומתן, אבל אם בית הדין מתעלם מהשאלה הזאת ומאפשר לצדדים, לסכסך ביניהם ולריב ביניהם, כוח המיקוח הוא בלתי שווה לחלוטין.

<יסכה מזרחי: מה עם נשים שצריכות לקנות את הגט?

מרב מיכאלי: תמשיכי, בת-שבע.

<בת-שבע שרמן-שני: כאשר כוח המיקוח הוא בלתי שווה לחלוטין, אנחנו כמובן לא יכולים לדעת האם היא שילמה לצורך הגט.

<הרב שלמה דיכובסקי: את מבקשת תשובה לשאלה הזאת?

<בת-שבע שרמן-שני: אני רק אגיד עוד משפט.

<בת-שבע שרמן-שני: כשדיבר הרב שטסמן על היכולת להוציא גט גם ללא סנקציות, הוא דיבר על אפשרות אחת שמתנהלת בהרכב של הרב שטסמן, לצערי בהרכבים אחרים, כיוון שהם יודעים שהדיין הוא אחד שלא יטיל סנקציות, הוא אפילו לא יקבע חיוב בגט, מתחיל שלב המשא-ומתן ברגע שנכנסים לאולם.

<בת-שבע שרמן-שני: האישה או הבעל או באי-כוחם יודעים שלא יהיה חיוב בגט, ממילא זה לא נידרש לחוק הזה ולמעקב לגבי הסנקציות, ולכן כבר בשלב הזה מתחיל המשא-ומתן.

<בת-שבע שרמן-שני: על הנתונים האלה, על זה אנחנו מדברים.

<בת-שבע שרמן-שני: היום הבעיה של מסורבות גט היא בעיה של סחטנות גט, היא בעיה שהן משלמות לצורך קבלת הגט, על זה שמתוך 103 התיקים שקיבלו את הגט אחרי סנקציות, אנחנו לא יודעים כמה ילדים נפגעו בדרך.

<בת-שבע שרמן-שני: מתוך ה-38 תיקים שלא נפתרו עדיין, למשל הובאה דוגמה שהבית לא פורק.

<בת-שבע שרמן-שני: בבית המשפט או בבית הדין הרבני יש סמכות גם בעניין פירוק שיתוף בדירת המגורים.

<בת-שבע שרמן-שני: אם מדובר על דירה מדיור של המדינה, דיור סוציאלי, גם את זה במושב הקודם תיקנו, ויש אפשרות כבר היום לקבוע מי ישב בדירה ולא לחכות עד אחרי הגט.

<בת-שבע שרמן-שני: אם יש בעיה להתמודד עם הבעיה של הדירה, צריך להתמודד עם הדירה, זה לא תירוץ לא לתת גט.

<בת-שבע שרמן-שני: גם בעל שיושב בכלא חייב מזונות ילדיו, להגיד שלא נשלח אותו לכלא כי אז הוא לא ישלם מזונות?

<בת-שבע שרמן-שני: הוא חייב במזונות.

<בת-שבע שרמן-שני: הוא בחר לשבת בכלא, מפתחות הכלא בידיים שלו, היא תיזון מרכושו אם הוא לא עובד, היא תיקח את חצי הדירה ותתחיל לאכול מהדירה - - -

<יסכה מזרחי: אם יש.

<בת-שבע שרמן-שני: אם אין, היא תקבל מזונות מהביטוח הלאומי, בין אם הוא יושב בכלא ובין אם הוא לא יושב בכלא.

<קריאה: 1,200 שקל.

<קריאות: - - -

<יסכה מזרחי: הרבה פעמים אין.

<בת-שבע שרמן-שני: כשהוא לא יושב בכלא והוא מסרב לתת לה גט, הוא רץ לשלם את המזונות כל חודש?

<בת-שבע שרמן-שני: הוא לא משלם.

<בת-שבע שרמן-שני: הוא לא משלם לה את זה.

<גלי עציון: למה אחרי שהיא כבר אכלה, פותחים שוב את העניין הזה ודנים שוב בדירה ודנים שוב במזונות וממשיכים שוב למכור סוסים, אפילו שהוא יושב בכלא?

<גלי עציון: זאת השאלה.

מרב מיכאלי: כן.

מרב מיכאלי: בתיה.

<בתיה כהנא-דרור: קודם כול לגבי הנתון של ה-9,000 שקיבלו גט, הרי כל שנה נפתחים 17,000 תיקי גירושין.

<בתיה כהנא-דרור: אלה נתונים שלכם.

<בתיה כהנא-דרור: כל שנה נפתחים 17,000 תיקי גירושין, אז גם אם ניתנים 10,000 תיקים - - -

<תמי סלע: מחצית ויותר זה בהסכמה.

מרב מיכאלי: 9,000 זה יותר מחצי, אבל מה עם הנותרים?

<בתיה כהנא-דרור: נניח שמחציתם בהסכמה, נניח שמחציתם הגבר פתח, מה קורה עם ה-4,000 הנותרים?

<בתיה כהנא-דרור: איפה הם נאספים בדרך?

<בתיה כהנא-דרור: אני לא מבינה בכלל את הנתון.

<בתיה כהנא-דרור: יש להניח ש-9,000 של תיקי הגירושין שהצגת פה, זה בכלל תיקים עם הסכם.

<הרב אליהו היישריק: לא נכון.

<הרב אליהו היישריק: פשוט לא נכון.

<הרב אליהו היישריק: אני רוצה להבהיר פה כי יש פה אי-בהירות.

<הרב אליהו היישריק: כשכתוב פה בעמוד הראשון: 11,227 פסקי דין שניתנו לגירושין, הפירוש שבשאר עדיין לא ניתן פסק דין.

<הרב אליהו היישריק: שאלת מה ההבדל בין ה-11,000 ל-17,000 – אלה תיקים בדיון.

<הרב אליהו היישריק: מתוך אותם 11,000 מה שהוזכר כל הזמן אלה ה-9,000.

<הרב אליהו היישריק: אלה אותם 9,000 שניתן בהם גט בתוך חודש, אבל בכולם ניתן גט, למעט 307 שהיו צריכים ללכת לסנקציות.

<בתיה כהנא-דרור: בתוך חודש?

<הרב אליהו היישריק: שיהיה ברור שהפירוש הוא 11,227 מינוס 307 – בכל המקרים האלה ניתן גט.

<בתיה כהנא-דרור: בתוך חודש?

<הרב אליהו היישריק: לא הבנת.

<הרב אליהו היישריק: ביותר מ-9,000 ניתן בתוך חודש אפילו, ושם לקח עוד קצת זמן, אבל ניתן גט.

<הרב אליהו היישריק: בכול מדובר על פסקי דין בתוך שנה.

<בתיה כהנא-דרור: מה עם הפער בין התיקים שנפתחים?

<הרב אליהו היישריק: מה פירוש "מה הפער"?

<בתיה כהנא-דרור: הרי זה יכול להימשך שנים.

<הרב אליהו היישריק: אלה תיקים בדיון.

<בתיה כהנא-דרור: אני מדברת על הדיון.

<בתיה כהנא-דרור: זה לוקח שנים רבות.

<הרב אליהו היישריק: אין סנקציות על דיונים.

<הרב אליהו היישריק: מה קורה לך?

משה מזרחי: גם כשזה החלטה על גט, אז - - -

אברהם מיכאלי: רוצים לתת סטופר לדיינים כמה זמן לעבוד.

<הרב אליהו היישריק: אי-אפשר, זה לא שייך, זה גם תלוי בצדדים.

מרב מיכאלי: חבר הכנסת מיכאלי, הסטופר, עם כל הכבוד, הוא לא לדיינים, אלא הסטופר הוא על חיים של נשים שנעות ב-hold.

מרב מיכאלי: אז עם כל הכבוד לדיינים, ויש לי הרבה כבוד לדיינים - - -

אברהם מיכאלי: גברתי היושבת-ראש, לא מעיזים להגיד לשופט בבית משפט: תעבוד לפי סטופר.

מרב מיכאלי: אומרים כל הזמן.

אברהם מיכאלי: בחיים לא.

אברהם מיכאלי: את לא מכירה את המערכת, מה לעשות.

מרב מיכאלי: המערכת פיתחה שלל כלים להתמודד עם הסחבת בבתי המשפט.

אברהם מיכאלי: יש שופטים שדנים בתיקים עשר שנים.

אברהם מיכאלי: לדיינים מותר להגיד הכול, כי הם שק אגרוף.

מרב מיכאלי: מי כבודו?

מרב מיכאלי: יציג את עצמו.

<רון אל אהרון: אני מוסמך לדיינות ויושב-ראש עמותת הטוענים הרבנים.

מרב מיכאלי: האם אתם מייצגים גם את הטוענות או רק את הטוענים?

<רון אל אהרון: ודאי.

<רון אל אהרון: הנה זאת המזכירה שלנו בלשכה, ודאי.

<רון אל אהרון: גם טוענים וגם טוענות.

מרב מיכאלי: מזכירה זה תמיד טוב, זה תמיד מוכיח מה מעמד האישה.

<רון אל אהרון: לא.

<רון אל אהרון: היא לא מזכירה אישית שלי, היא מזכירה של לשכת הטוענים הרבנים ויש לנו גם טוענות, רבות הטוענות.

<רון אל אהרון: דרך אגב, אני עכשיו מעביר קורס ל-30 נשים להכשיר אותן להיות טוענות רבניות חדשות.

<רון אל אהרון: צדקו מה שאמרו קודמי שאנחנו, כמייצגים בבתי הדין הרבניים, יודעים יפה מאוד איזה הרכב ייתן גט ואיזה הרכב לא ייתן גט ויש לנו בעיה עם זה.

<רון אל אהרון: היום זה כבר לא לפי אל"ף-בי"ת, אבל בכל אופן, כאשר נקלעים להרכב כזה, אי-אפשר לצאת ממנו.

<רון אל אהרון: גם כשמגישים בקשה להחלפת הרכב - - -

מרב מיכאלי: סליחה שאני עוצרת אותך.

מרב מיכאלי: האם הרב דיכובסקי יודע באיזה הרכבים יקבלו גט ובאיזה הרכבים לא ייתנו גט?

<רון אל אהרון: אני מאמין שכן.

מרב מיכאלי: האם הרב דיכובסקי עושה משהו בנושא ההבחנה בין ההרכבים האלה?

<הרב שלמה דיכובסקי: אני חייב לומר שהמצב בבתי הדין היום שונה מאוד ממה שהיה בתקופה שהייתי בדיינות.

<הרב שלמה דיכובסקי: יש היום הרבה יותר הרכבים שפועלים באופן נמרץ בכדי לקבל גט, שניים יושבים כאן.

מרב מיכאלי: זה לא עונה על השאלה שלי.

<הרב שלמה דיכובסקי: מה היתה השאלה?

מרב מיכאלי: כמה מההרכבים נותנים גט?

מרב מיכאלי: תעשה לי חלוקה גסה.

מרב מיכאלי: מתוך הדיינים שיש היום בבית הדין איזה אחוז נותנים גט ואיזה אחוז לא?

<הרב שלמה דיכובסקי: אי-אפשר לומר באחוזים.

<רון אל אהרון: אין ספק שהדיינים החדשים שנבחרו בחמש השנים האחרונות הם יותר סמכותיים ויותר נוטים לכיוון של נתינת גט לאנשים, יותר מדיינים ותיקים שנמצאים במערכת.

<רון אל אהרון: אני לא יכול להגיד במספרים מדויקים, אבל קרוב לוודאי 10%.

<רון אל אהרון: אני לא בא לומר לפטר את אותם דיינים, אבל ברגע שמגיע תיק כזה להרכב כזה, שהבקשה להעברת הרכב תהיה יותר קלה.

מרב מיכאלי: האם יש דרך שאנחנו יכולות לארגן רשימה של הדיינים?

<רון אל אהרון: בוודאי.

<רון אל אהרון: בוודאי.

מרב מיכאלי: איפה היא מפורסמת?

<עדי בלוטנר: נארגן, נגיש לוועדה למעמד האישה.

<הרב שלמה דיכובסקי: עורכי-הדין יודעים לבד למי כדאי ללכת ולמי לא.

מרב מיכאלי: יש כאלה שיודעים ויש כאלה שלא יודעים.

מרב מיכאלי: למה כבודו לא עושה סידור עבודה באופן שיסייע?

<רון אל אהרון: לא סיימתי.

<הרב שלמה דיכובסקי: תראי, גם במערכת המשפט - - -

מרב מיכאלי: מייד.

מרב מיכאלי: כבודו יקבל את זכות התגובה בהרחבה.

<רון אל אהרון: לא סיימתי.

<רון אל אהרון: אם אפשר, היה לנו הרכב בירושלים שהודיע במפורש לאישה, במפורש אומר על דיינים: ייקח לך עוד הרבה זמן עד שתראי גט.

<רון אל אהרון: מה שעשינו שהגשנו בקשה לקבל החלטה כלשהי, עלינו לבית הדין הגדול ובבית הדין הגדול, אף על פי שבדרך כלל לא נותנים גיטין, בו ביום העלו את הדיינים מלמטה ונתנו גט לאישה.

<בתיה כהנא-דרור: השאלה למה הוא ממשיך לעבוד.

<רון אל אהרון: נכון.

<דב פרימר: פירקו את ההרכב.

<רון אל אהרון: יפה מאוד.

<רון אל אהרון: נכון מאוד.

מרב מיכאלי: עם כל מה שאתם אומרים פה, אני לא מבינה איך זה שעוד יש בעיה.

<רון אל אהרון: פירקו את ההרכב הזה, ברוך השם, אבל שיהיה יותר קל.

<רון אל אהרון: כשאנחנו נגיש בקשה להעברת הרכב מהסיבה הזאת, שיבינו ויעבירו הרכב.

מרב מיכאלי: אתה טוען שזה לא קורה?

מרב מיכאלי: אתם מבקשים?

<רון אל אהרון: לא קורה בכלל.

מרב מיכאלי: אתם מבקשים לעבור הרכב וזה לא קורה?

<רון אל אהרון: כן.

<רון אל אהרון: נקודה אחת אני רוצה ובזה אני מסיים.

<רון אל אהרון: הרבה פעמים אנחנו נמצאים במערכת שהמייצגים עצמם הם אלה שמונעים מהצדדים לתת גט.

<רון אל אהרון: זו הבעיה שלנו במייצגים עצמם.

מרב מיכאלי: כלומר?

<רון אל אהרון: הוא אומר לאישה: לא, את לא תוותרי על שום שקל, על שום נקודה.

<בתיה כהנא-דרור: למה שהיא תוותר?

<קריאות: - - -

<רון אל אהרון: לא באתי לומר שהיא תוותר ותצא בלא בגדים, הכוונה שתהיה איזו פשרה, להגיע להסכמה או תובנה מסוימת.

<רון אל אהרון: לפעמים מתעקשים על הצ'ופצ'יק של הקומקום וההרכב מתעכב בגלל הסיבות האלה.

מרב מיכאלי: הבנתי אותך.

מרב מיכאלי: בתיה.

<בתיה כהנא-דרור: אני רוצה לשאול את הרב דיכובסקי, האם יש לכם גם מעקב לגבי אופיים של פסקי הדין?

<בתיה כהנא-דרור: זאת אומרת, לפי החוק יכולים להינתן צווי הגבלה בכל לשון שהיא, זאת אומרת, גם בהמלצה לגט, גם במצווה לגט.

<בתיה כהנא-דרור: מהניסיון שלנו לא נתקלנו שהחוק הזה מיושם במקרה של המלצה ומצווה, אלא רק במקרה של חיוב וכפייה.

<בתיה כהנא-דרור: אני שואלת, האם יש לכם הנתון הזה שהוא נתון חשוב כי צריך פה לעודד את הדבר הזה?

<בתיה כהנא-דרור: בנוסף - - -

<תמי סלע: זה לא עניין של עידוד, זה לשון החוק.

<תמי סלע: החוק מחייב.

<בתיה כהנא-דרור: החוק מחייב.

<תמי סלע: זה לא עניין של עידוד, החוק מחייב.

<תמי סלע: המועדים הם מנדטוריים.

<בתיה כהנא-דרור: נכון.

<הרב אליהו היישריק: החוק מחייב רק לקבוע מועד, אבל הוא לא יכול לתת את תוכן ההחלטה.

<בתיה כהנא-דרור: לקבוע מועד לגט, ואם לא ניתן הגט - - -

<תמי סלע: - - - לצו, אבל צריך להתקיים דיון.

<תמי סלע: גם הסמכות לתת צו הגבלה קיימת גם לגבי פסקי דין - - -

<דב פרימר: החוק היה יותר רחב לתת לבית הדין גמישות - -

<בת-שבע שרמן-שני: לא מדויק.

<בת-שבע שרמן-שני: לא נכון.

<דב פרימר: - - אבל מבחינה הלכתית אם זה מתחת למצווה, זו בעיה קשה לתת.

<בתיה כהנא-דרור: עוד נקודה.

<בתיה כהנא-דרור: לאחרונה נתקלנו בחוסר מודעות של החוק, אפילו בבית הדין הגדול, כשנטענות שם טענות, למשל כמו מה פתאום בית הדין יכול לקבוע מאסר וסנקציות, ובכלל אנחנו מגיעים לערעור מעניין אחר והוא לא יכול ביוזמתו, הרי לא התבקש מאסר, ובוודאי בבתי הדין האזוריים.

<בתיה כהנא-דרור: אני מודה שגם עורכי-דין לא מכירים, אבל בוודאי גם דיינים לא מכירים, וחוסר ההיכרות יורד גם לפרטים אחרים, לא רק לתיקון אלא יש למשל עורכי-דין שחושבים שהסנקציות צריכות להינתן במצטבר וכו' וכו', ואלה דברים שאני חושבת שהנהלת בתי הדין הרבניים יכולה לעשות השתלמויות וכו' לדיינים.

<בתיה כהנא-דרור: דבר נוסף זה הנושא של מאסר.

<בתיה כהנא-דרור: בהמשך לדברי כבוד הדיין היישריק, כאשר הוכח שסנקציית המאסר היא הסנקציה היעילה.

<בתיה כהנא-דרור: היינו רוצים, וגם נקדם את זה, תיקון לחוק, כמו עשינו עם 45 יום לכל ההגבלות נקצוב זמן שלאחר שיש דיונים בכל ההגבלות, נעשה דיון רק במאסר, כאשר שאר ההגבלות לא עוזרות.

<בתיה כהנא-דרור: וכמו שנאמר פה, יש הגבלות שלא רלוונטיות בכלל, ואלה הגבלות שניתנות ביד קלה ואומרים: הנה, נתנו הגבלות, כשהן בכלל לא רלוונטיות, לאדם אין כסף לנסוע לשדה תעופה, נותנים לו צו עיכוב יציאה מהארץ וכו'.

<בתיה כהנא-דרור: בוודאי שיש פה לתת יחס מיוחד להגבלת המאסר, ואולי גם לקצוב את זה בזמן כמו שעשינו לגבי שאר ההגבלות.

<בתיה כהנא-דרור: דבר נוסף - - -

מרב מיכאלי: ואחרון.

<בתיה כהנא-דרור: ואחרון.

<בתיה כהנא-דרור: אני ממשיכה את מה שאמרה בת שבע לגבי ההסכמים, לגבי הנושא של הגעה להסכם.

<בתיה כהנא-דרור: צריך להדגיש שגם אם יש דיונים וניסיון להגיע להסכמה בין בני הזוג, שבדרך כלל זה סחטנות כלפי האישה, זה לא עוצר את ה-45 יום.

<בתיה כהנא-דרור: זה מה שהדיינים אמרו לנו.

<בתיה כהנא-דרור: כשאמרנו: איך יכול להיות שלא קבעתם דיון לסנקציות לאחר 45 יום כמו שהחוק דורש, התשובה היתה: הם היו צריכים לבוא אלינו עם הסכם, זו היתה ההחלטה האחרונה.

<בתיה כהנא-דרור: זה לא עוצר.

<בתיה כהנא-דרור: הדיון ל-45 יום חייב לבוא בכל מקרה, שהרי אם הם היו יכולים לעשות הסכמה, כמובן הם היו כבר מגיעים לדיינים.

<יסכה מזרחי: הרבה אומרים: נעשה את התהליך אחרי הגט, אבל עורכי הדין לא מסכימים.

<בתיה כהנא-דרור: נכון.

<בתיה כהנא-דרור: אין ספק שגם עורכי הדין צריכים - - -

<יסכה מזרחי: הם רוצים גירושים כלכליים קודם.

<בת-שבע שרמן-שני: אם בית הדין קבע חיוב, לא צריך שעורכי דין - - -

<בתיה כהנא-דרור: לא רק חיוב, גם אם בית הדין קבע המלצה וכל פסק דין אחר.

<בתיה כהנא-דרור: כמובן מן הראוי שייתנו החלטות הרבה יותר מהר ולא כעבור שנים.

מרב מיכאלי: הרב שטסמן מאוד בקצרה.

<הרב שלמה שטסמן: קצר, לא יותר מדקה.

<הרב שלמה שטסמן: תודה רבה לממלאת מקום היושב-ראש, חברת הכנסת מיכאלי.

<הרב שלמה שטסמן: אני רוצה לענות לעורכת-הדין בת שבע שרמן-שני, שהיא מ"יד לאישה", ודרך אגב אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם ארגוני הנשים, אנחנו ממש ממולם.

<הרב שלמה שטסמן: אני רואה את הדבר הזה כדרבון שלנו, ואנחנו נעבוד, כי כשהביקורת היא ביקורת בונה, אין לנו בעיה אתה.

<הרב שלמה שטסמן: לגבי עיגון וסחטנות.

<הרב שלמה שטסמן: פסקי הדין שלנו זה לא רק רטוריקה, זה גם בפועל, לא נותנים יד לא לעיגון ולא לסחטנות.

<הרב שלמה שטסמן: סחטנות היא דבר בזוי ונקלה, ואנחנו לא ניתן לו יד, ואנחנו כותבים פנים רבות: שלא רכושה של האישה, ודאי לא הילדים שלה, הם לא נושא לסחר מכר.

<הרב שלמה שטסמן: אני חושב שהדבר הזה הוא נחלתם של רבים מההרכבים היום.

<הרב שלמה שטסמן: אני חושב שהרבה בהרכבים גם נותנים לזה ביטוי ברטוריקה של פסק הדין וצריך לטפל בדבר הזה.

דוד רותם: נקודה נוספת לגבי עיכובים.

דוד רותם: אנחנו רוצים לדעת שבתי הדין עובדים בממשק עם בתי המשפט לענייני משפחה, ובבתי המשפט לענייני משפחה, לצערנו שם ההליכים נמשכים.

דוד רותם: דיברו כאן על אגרסיביות - - -

אברהם מיכאלי: עוד לא זימנו פה דיון על בתי המשפט.

אברהם מיכאלי: על בתי משפט למשפחה לא זימנו דיון, הם יכולים עוד עשר שנים להתנהל כך.

<בת-שבע שרמן-שני: אנחנו צריכים לדעת מה בית המשפט החליט - - -

<הרב שלמה שטסמן: אני רק רוצה לסיים.

<הרב שלמה שטסמן: דיברו כאן על אגרסיביות.

דוד רותם: אנחנו צריכים לנהל דיון על בתי משפט?

אברהם מיכאלי: חס ושלום, מה פתאום.

<הרב שלמה שטסמן: בתי הדין לא פועלים באגרסיביות.

<הרב שלמה שטסמן: המילה לא נכונה.

<הרב שלמה שטסמן: אנחנו פועלים באופן הלכתי, נחוש, רגיש ומשתדלים שיהיה מושכל כדי לפתור את הבעיות האלה ומתפללים שייתן לנו סיעתא דשמיא לקדש שם שמים ולפתור את הבעיה הגדולה הזאת של סרבנות הגט.

<הרב שלמה שטסמן: תודה רבה.

מרב מיכאלי: אמן כן יהי רצון.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

מרב מיכאלי: הרב דיכובסקי, אם לא אכפת לך, שאלה לי אליך בבקשה.

מרב מיכאלי: האם יש הטמעה לדיינים לגבי החוק הזה והאפשרויות שניתנות לדיינים והחובות שלהם בעניין לוחות זמנים?

<בת-שבע שרמן-שני: והאפקטיביות.

<הרב שלמה דיכובסקי: ניהלנו הדרכות, שלחנו לדיינים חוזרים, חזרנו על כך בכנסי דיינים, אנחנו מזכירים לדיינים כמעט בכל הזדמנות את החובה לעמוד בדרישות החוק.

<הרב שלמה דיכובסקי: החוק התקבל בהסכמה.

<הרב שלמה דיכובסקי: חבר הכנסת רותם יודע היטב שהיו הרבה מאוד דיונים, הגענו להסכמות, הדבר מבוצע בשיתוף פעולה מלא עם בתי הדין.

<הרב שלמה דיכובסקי: מה לעשות אם יש דיינים שלא זוכרים?

דוד רותם: לא צריך את החוק בשביל שהדיינים יפעלו בכיוון הזה, זה אצלם בנשמה.

מרב מיכאלי: למה שכשמבקשים לעבור הרכב זה לא מתאפשר?

דוד רותם: מה זה לעבור הרכב?

מרב מיכאלי: הם הסבירו, הפסדת.

אברהם מיכאלי: מה זה, אנ-דנ-דינו?

אברהם מיכאלי: זה סופר מרקט לדיונים?

<הרב שלמה דיכובסקי: לעבור מהרכב להרכב זה לא כמו להחליף ספסל בכנסת.

<הרב שלמה דיכובסקי: כשבית דין מסוים דן בנושא וזה לא מוצא חן בעיני מישהו – נעבור לבית דין שני?

<הרב שלמה דיכובסקי: נעבור לבית דין שלישי?

<הרב שלמה דיכובסקי: אי-אפשר לעבור, אבל יש פרוצדורה.

<הרב שלמה דיכובסקי: אפשר להגיש בקשה לנשיא בית הדין הגדול, לפרט את הנימוקים, ואם אכן הנשיא רואה לנכון, אז יש פרוצדורה בתקנות הדיון שקובעת כיצד ניתן לעבור מהרכב להרכב ונעשו דברים כאלה.

אורית סטרוק: למה בכלל ההרכבים האלה קיימים?

אורית סטרוק: למה לא מפרקים את ההרכבים האלה?

דוד רותם: גם בבתי המשפט אתם מפרקים הרכבים לפי הנוחיות?

דוד רותם: מה אתם רוצים מבתי הדין?

דוד רותם: אני לא מבין, רבותי.

דוד רותם: בתי הדין הם ערכאה שיפוטית, הם נוהגים בדיוק כמו בתי משפט.

מרב מיכאלי: העניין הוא שהם לא עובדים לפי אותו סט חוקים כמו של בית המשפט, זה משמעותי מאוד.

דוד רותם: אני מכיר כמה הרכבים בבית המשפט, שעוד לפני שהנאשם פתח את הפה הוא כבר בכלא.

<תמי סלע: גם שם זו בעיה.

מרב מיכאלי: ולא מפרקים את ההרכבים.

<הרב שלמה דיכובסקי: דיינים מתמנים לכל ימי חייהם.

<הרב שלמה דיכובסקי: יש מינויים טובים יותר, יש מינויים טובים פחות.

<הרב שלמה דיכובסקי: דיין שלא נוקט בדרך שיפוטית מסוימת שמדברים עליה כאן בוועדה, זאת לא סיבה לפטר אותו.

<קריאה: הוא חייב על-פי חוק.

<בתיה כהנא-דרור: יש ועדת משמעת.

אורית סטרוק: אפשר לפרק הרכב.

<הרב שלמה דיכובסקי: פירוק הרכב זה לא דבר פשוט.

<הרב שלמה דיכובסקי: זה להוציא מכאן, לשים כאן, יש תיקי המשך.

אורית סטרוק: אם אתה מסכים שיש הרכבים שיודעים שמראש לא ייתנו, למה לא לשנות?

<הרב שלמה דיכובסקי: אם יצטברו יותר מדי תלונות כלפי הרכב מסוים ואני אדע על התלונות ונשיא בית הדין הגדול ידע גם הוא, נשב ביחד ונראה אם יש מקום לקיים את ההרכב במתכונתו הקיימת או לפרק, אינני יודע.

אורית סטרוק: כמה זה יותר מדי?

מרב מיכאלי: כמה זה יותר מדי?

<הרב שלמה דיכובסקי: "יותר מדי", הכוונה מעבר למה שנראה סביר.

מרב מיכאלי: מה נראה סביר?

<הרב שלמה דיכובסקי: אני לא יכול לפרט.

דוד רותם: אתם רוצים מספרים שהוא יגיד לכם?

מרב מיכאלי: בוודאי.

דוד רותם: אני רוצה את המספרים אחרי שיבוא לכאן מנהל בתי המשפט ויגיד לנו איך נוהגים עם שופטים - - -

מרב מיכאלי: אתה יכול לזמן אותו, אתה יושב-ראש הוועדה.

דוד רותם: אני לא מזמן אף אחד סתם, כי זה לא יביא לכלום.

מרב מיכאלי: למה שני המקרים האלה, האחד שנמצא עומד ותלוי בבג"ץ היום וזה שדיווחתי שהוא כבר בהליכים, שבתי הדין מסרבים שנשים יגישו תביעות נזיקין?

<הרב שלמה דיכובסקי: הנושא של תביעות נזיקין הוא נושא הלכתי.

<הרב שלמה דיכובסקי: אם תרצו לקיים בזה דיון מיוחד, משום שיש פה בעיה הלכתית לא פשוטה - - -

מרב מיכאלי: מהי?

<הרב שלמה דיכובסקי: הבעיה היא כזאת, את הסנקציות על סרבני גט מוסמכים להטיל בתי דין בלבד, גט שמסודר כתוצאה מסנקציות הוא גט כשר בניגוד למה שהזכרת קודם לכן.

<הרב שלמה דיכובסקי: גט מעושה לא מפחיד אותנו, אבל אם הסנקציות מוטלות לא על-ידי בית דין רבני, אלא על-ידי בית משפט אזרחי, יש בעיה הלכתית, לכן תביעות נזיקין, אדרבה, יבואו לבתי הדין, יש לבית הדין סמכות להטיל פיצויי נזיקין או להטיל כל מיני עונשים במסגרת כפיית - - -

מרב מיכאלי: למה בתי הדין לא מציעים לנשים במקום לאיים עליהן שהם לא ידונו בגט?

<הרב שלמה דיכובסקי: בתי הדין נכונים לקבל את התביעות הללו ולפסוק בעצמם ולא להסתמך על סנקציות שנפסקות על-ידי ערכאה אחרת.

מרב מיכאלי: אני מבינה פה מ"מרכז רקמן" שזוהי תשובה שמניסיון חייהן הן מבינות שהיא לא נכונה.

<דב פרימר: יש סמכות הלכתית, אין סמכות משפטית.

מרב מיכאלי: הרב דיכובסקי, מבין את המיקוד?

<הרב שלמה דיכובסקי: ודאי שאני מבין.

מרב מיכאלי: אם אישה הולכת ומגישה תביעת נזיקין בבית דין אזרחי, מה שבית הדין הרבני לא יכול לעשות, למה שבית הדין לא יראה את זה ויאמץ את זה כאחת הסנקציות שלו ויהפוך אותה לכשרה?

<גלי עציון: הוא לא אוסר אותה, אלא שב"ס אוסר אותה.

<קריאות: - - -

<הרב שלמה דיכובסקי: משום שהיא לא מבקשת את זה מבית הדין, בית הדין צריך להטיל - - -

<הרב אליהו היישריק: התשובה היא שזה אכן נעשה לאחרונה.

<הרב אליהו היישריק: לאחרונה יצא בג"ץ ונתן לנו סמכות להטיל קנסות על מי שמסרב לכאן או לכאן, קנסות כספיים אם בית הדין חושב שזה אפשרי על-פי דת ההלכה, אלא שאליה וקוץ בה, הקנס לא ניתן לצד השני, אלא לטובת אוצר המדינה.

<הרב אליהו היישריק: לפעמים זה לא משתלם לאישה.

<תמי סלע: יש סמכות לתפוס נכסים ולעכל, דברים כאלה - - -

מרב מיכאלי: אנחנו חוזרות לכל הדיון על המזונות על חשבון הילדים וכל הדבר הזה.

<הרב שלמה דיכובסקי: - - - בסנקציות שמוטלות על-ידי ערכאה שאינה רבנית.

מרב מיכאלי: היועצת המשפטית של הוועדה לקידום מעמד האישה מצביעה - - -

<דורית ואג: ושל ועדת החוקה.

מרב מיכאלי: ושל ועדת החוקה מצביעה על הפער במספרים בין ה-150 מקרים שבהם השתמשו בהגבלות.

מרב מיכאלי: זה משאיר לנו עוד 1,136 מקרים - - -

דוד רותם: תשאלו בוועדה למעמד האישה.

<הרב שלמה דיכובסקי: תשאלו את איש המחשוב שלנו, אורי, שהוא מכיר את הדברים, הוא אשף המספרים.

מרב מיכאלי: המספרים בסדר, הבעיה היא לא בחישוב, הבעיה שאליהם לא התייחסתם, אין לכם תשובות עליהם.

מרב מיכאלי: למה לא ניתנו בהם צווי הגבלה?

<הרב שלמה דיכובסקי: חלק מהתיקים הם בדיון.

<הרב שלמה דיכובסקי: צווי הגבלה ניתנים רק אחרי פסק דין, לא לפני פסק דין.

מרב מיכאלי: זה תחת פסק דין לגירושין.

<הרב שלמה דיכובסקי: פירוק משפחה זה לא פחות מפירוק חברה.

מרב מיכאלי: הרב דיכובסקי, פסק דין לגירושין – 1,286, מתוך זה חיוב לגט – 234, כפיית גט – 16, אתם דיברתם על עוד 150 נניח של צווי הגבלה, וכל השאר מה?

<הרב שלמה דיכובסקי: זה הכול פסקי דין.

מרב מיכאלי: זה חוץ מזה.

<הרב שלמה שטסמן: אני אענה על השאלה שלך בקצרה.

<הרב שלמה שטסמן: המדיניות של בתי הדין ככל האפשר לסיים את התיקים בהסכמה.

<הרב שלמה שטסמן: בהסכמה זה לא בסחטנות.

מרב מיכאלי: הרב שטסמן, אני עוצרת אותך, משום שאנחנו מדברות על משהו מאוד קונקרטי, מקום שבו כבר ניתן על-ידי בית הדין פסק דין לגירושין, אבל - - -

דוד רותם: מתי הוא ניתן?

מרב מיכאלי: לא יודעת, ניתן.

מרב מיכאלי: זה לא מפורט.

דוד רותם: אם זה היה לפני החוק - - -

<אורי אהרונסון: בעיקרון אנחנו רואים שהבעיה לא שם.

<אורי אהרונסון: זאת אומרת, גם התיקים האלה כולם נגמרו בתוך שנה חוץ מ-38 תיקים.

<אורי אהרונסון: זאת אומרת, גם אם יש איזו בעיה.

<אורי אהרונסון: נכון שאם עכשיו ניתן סנקציות, אולי נזרז את זה, אבל זה כבר שיקול דעת של הדיינים.

<אורי אהרונסון: בעיקרון לא רואים שם את הבעיה, הבעיה להגיע לפסק דין לגירושין, שם הבעיה.

<אורי אהרונסון: מרגע שניתן פסק דין לגירושין, אין שום בעיה.

<אדווין פרידמן: יש הרכבים שחוזרים בהם.

<אדווין פרידמן: נותנים צו לגירושים ואז משנים את פסק הדין.

<בת-שבע שרמן-שני: כי היא לא התנהגה יפה.

דוד רותם: כי היא רוצה שלום בית.

<אורי אהרונסון: גם במקרים האלה אתה רואה שבתוך שנה ניתן גט.

<בת-שבע שרמן-שני: לא, כי היא העיזה - - -

<אורי אהרונסון: אתה רואה שבתוך שנה מפסק הדין הראשון לגירושין יש גט.

<אורי אהרונסון: הסיפור הוא רק להגיע לפסק הדין.

<קריאות: - - -

דוד רותם: זה שבתי דין ובתי משפט משנים פסקי דין זה - - -

<אדווין פרידמן: לבית המשפט יש מעשה בית דין, הוא לא יושב כערכאת ערעור עד הסוף - - -

דוד רותם: מגישים בקשה לביטול פסק הדין.

<אדווין פרידמן: זו תביעה ל - - -

<בת-שבע שרמן-שני: תוך 30 יום מסיבות ברורות מאוד.

דוד רותם: אם אני זוכר, קיבלנו ארכה להגיש בקשה.

מרב מיכאלי: עדי בלוטנר ממרכז רקמן, ואז נסכם את הדיון, כי גם כך חרגתי ממה שהיושב-ראש הרשה לי.

<עדי בלוטנר: כמובן אנחנו מברכות על הישיבה הזאת, היא חשובה מאוד, ועל שיתוף הפעולה עם הדיינים ובתי הדין הרבניים והרב דיכובסקי.

<עדי בלוטנר: המסקנה מהבלבול בנתונים כאן שמנגנון הפיקוח שהיה אמור לעבור ופוצל מהצעת החוק המקורית של תיקון 7, והכסף כבר עבר, יש אצלנו את המסמך שהכסף עבר מוועדת הכספים, ודאי גם אצל היושב-ראש יש מסמך - - -

דוד רותם: אני לא אוסף מסמכים.

דוד רותם: אתם אוספים מסמכים וחשוב שתאספו מסמכים.

<עדי בלוטנר: אין בעיה, אני יכולה להעביר את המסמך שוועדת הכספים העבירה 600,000 שקלים לטובת הקמת המנגנון.

<תמי סלע: הוא אמר.

<הרב שלמה דיכובסקי: לא צריך מסמכים, אמרתי בפה מלא.

<עדי בלוטנר: מדוע אנחנו לא מרימים את המנגנון הזה?

<עדי בלוטנר: המנגנון הזה יכול לאפשר לנו את המעקב ובעוד חצי שנה נהיה כאן עם נתונים הרבה יותר ברורים.

דוד רותם: לא נהיה פה בעוד חצי שנה, בשנה הבאה.

<הרב שלמה דיכובסקי: החוק קבע מועדים, אנחנו הקדמנו השנה את המועד בחודשיים, משום שהמועד הקבוע בחוק הוא יולי בכל שנה.

<עדי בלוטנר: איחרנו.

<הרב שלמה דיכובסקי: הקדמנו, סליחה.

<הרב שלמה דיכובסקי: הכסף ניתן לפני כחצי שנה.

מרב מיכאלי: רבותי וגבירותי, תשובה לעניין המנגנון מתי ואיך יתחיל לפעול.

<הרב שלמה דיכובסקי: לפני חצי שנה התחיל הנושא הזה לפעול, רק אז הותקנה התוכנה עם כל הדברים, וזהו.

מרב מיכאלי: עכשיו הוא פועל פעולה מלאה?

<הרב שלמה דיכובסקי: הוא פועל ופועל כל הזמן, וכל פעם צריך לעדכן.

<הרב שלמה דיכובסקי: מנגנון מחשובי זקוק להשלמות כל הזמן.

<עדי בלוטנר: למה אני לא מקבלת תשובות לבקשת נתונים אם יש נתונים?

<עדי בלוטנר: אם יש מנגנון ואפשר לספק את הנתונים למה אני לא מקבלת?

<הרב שלמה דיכובסקי: אפשר את הנתונים לקבל באופן שוטף כמובן בהתרעה מוקדמת יש לנו עוד עבודה חוץ מלספק נתונים.

<הרב שלמה דיכובסקי: מעבר לנתונים, אנחנו עוסקים במקרים אחד אחרי השני, כל תיק אנחנו בודקים ורואים מה ניתן להזיז בו.

<הרב שלמה דיכובסקי: לספק נתונים זה יותר יפה לסטטיסטיקה, לעבודה האמיתית זה לא אספקת נתונים, אלא כפי שאמרתי: לא אצבע על הדופק אלא אצבע על ההדק.

<הרב שלמה דיכובסקי: יותר חשוב לי אצבע על ההדק מאשר אצבע על הדופק.

<אורי אהרונסון: דיברתם על המנגנון.

<אורי אהרונסון: המנגנון עובד מרגע מתן פסק דין לגירושין, ואלה הנתונים שאנחנו רואים פה.

<אורי אהרונסון: הבעיה קיימת לפני מתן פסק דין לגירושין.

מרב מיכאלי: לפני מתן פסק דין לגירושין הנתונים לא מעודכנים במערכת?

<אורי אהרונסון: המנגנון מדבר כמו שהחוק מדבר.

<הרב שלמה דיכובסקי: מאז פסק הדין.

<הרב שלמה דיכובסקי: החוק מדבר על צווי הגבלה - - -

<סיגל קוגוט: הכנסת למנגנון את התיקים הישנים שלפני החוק?

<אורי אהרונסון: כעיקרון כן, למרות שהכנסנו והדיונים לא היו מדויקים.

<אורי אהרונסון: זה משהו טכני.

דוד רותם: אי-אפשר לפתור את כל הבעיות, אז אנחנו מסיימות את הדיון.

דוד רותם: ..

מרב מיכאלי: חברות, אנחנו מסכמות את הדיון.

מרב מיכאלי: לקראת יולי היועצות המשפטיות יעדכנו את רשימת הנתונים שנבקש מבתי הדין להציג ביולי לוועדה, משום שכבוד הרב קיבל את הבקשה לוועדה רק ביום רביעי.

מרב מיכאלי: עכשיו יש לך עד יולי להיערך, אני בטוחה שזה קטן עליך.

דוד רותם: את חושבת שחמש דקות נתתי לך להיות היושבת-ראש, את כבר קובעת לי דיונים ליולי?

מרב מיכאלי: זה קבוע בחוק.

מרב מיכאלי: סליחה, אני מתנצלת.

מרב מיכאלי: כבוד היושב-ראש, האם מקובל עליך שנקבע כקבוע בחוק?

דוד רותם: כתוב בחוק שהם צריכים להגיש דוח, אז הם יגישו את הדוח, ואז נחליט מתי נקיים דיון.

מרב מיכאלי: בסדר גמור.

מרב מיכאלי: היועצות המשפטיות יגישו מכתב עם כל הקריטריונים שצריכים להיות לבקשת הוועדה.

<סיגל קוגוט: נשמח אם תוסיפו דברים על צווי הבאה, כי אז נוכל לבקש פרטים מהמשטרה.

<הרב שלמה דיכובסקי: זה לא שייך לחוק הזה.

מרב מיכאלי: כבוד היושב-ראש, אתה מסכם את הדיון?

מרב מיכאלי: אתה סוגר את הדיון?

דוד רותם: אני סוגר את הדיון, כי תמיד את הדברים הלא נעימים תשאירי לגבר.

דוד רותם: תודה רבה.